РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1342/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1931/2006 по отношение на включването на Калининградска област и определени полски административни райони в граничния район, за който се прилага режимът за местния граничен трафик
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Правилата на Съюза за местен граничен трафик, определени в Регламент (ЕО) № 1931/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за определяне на правилата за местния граничен трафик на външните сухопътни граници на държавите-членки и за изменение на разпоредбите на Шенгенската конвенция (2), в сила от 2007 г., спомогнаха да се избегне създаването на препятствия пред търговския, социалния и културния обмен или пред регионалното сътрудничество със съседните държави, като същевременно защитават сигурността на цялото Шенгенско пространство.
(2)
Калининградска област е с изключително географско положение: като сравнително малка област, изцяло обградена от две държави-членки, тя представлява единствения анклав в Европейския съюз; поради нейната форма и разпределението на населението ѝ прилагането на стандартните правила за определяне на граничния район би довело до изкуственото разделяне на анклава, при което част от неговите жители ще се ползват от улесненията за местен граничен трафик, докато мнозинството от тях, включително жителите на град Калининград, няма да се ползват от тези улеснения. С оглед на хомогенния характер на Калининградска област и за засилване на търговския, социалния и културния обмен и на регионалното сътрудничество, в Регламент (ЕО) № 1931/2006 следва да се въведе специално изключение, което да позволи цялата Калининградска област да се смята за граничен район.
(3)
Също така един специфичен граничен район от полска страна следва да бъде признат за граничен район, за който се прилага режимът за местния граничен трафик, за да може прилагането на Регламент (ЕО) № 1931/2006 в този регион да има истински резултат чрез по-големи възможности за търговски, социален и културен обмен и регионално сътрудничество между Калининградска област, от една страна, и важни центрове в Северна Полша, от друга.
(4)
Настоящият регламент не засяга общото определение за граничен район и пълното спазване на правилата и условията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1931/2006, включително санкциите, налагани от държавите-членки на жители на граничния район, които нарушават режима за местен граничен трафик.
(5)
Настоящият регламент допринася за по-нататъшното насърчаване на стратегическото партньорство между Европейския съюз и Руската федерация в съответствие с приоритетите, заложени в пътната карта за общото пространство на свобода, сигурност и правосъдие, и отчита цялостните взаимоотношения между Европейския съюз и Руската федерация.
(6)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно включването на Калининградска област и определени полски административни райони в граничния район, за който се прилага режимът за местния граничен трафик, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(7)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (3), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (4).
(8)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (5), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (6).
(9)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (7), които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (8).
(10)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(11)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (9); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(12)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (10); следователно Ирландия не участва в неговото приемане, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1931/2006 се изменя, както следва:
1.
В края на член 3, точка 2 се добавя следното изречение:
„Районите, изброени в приложението към настоящия регламент, се считат за част от граничен район;“.
2.
Текстът на приложението към настоящия регламент се добавя като приложение.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 13 декември 2011 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1342/2011
af 13. december 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1931/2006 med henblik på at inddrage Kaliningrad-enklaven og bestemte polske administrative distrikter i et område, der betragtes som grænseområde
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionens regler om lokal grænsetrafik, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 1931/2006 af 20. december 2006 om fastsættelse af regler for lokal grænsetrafik ved medlemsstaternes ydre landgrænser og om ændring af Schengenkonventionen (2), som har været gældende siden 2007, har forhindret, at der er opstået hindringer for handel, for social og kulturel udveksling eller for regionalt samarbejde med nabolandene samtidig med, at sikkerheden i hele Schengenområdet er blevet opretholdt.
(2)
Kaliningrad-enklaven har en usædvanlig geografisk beliggenhed. Det er et forholdsvis lille område, der er fuldstændig omsluttet af to medlemsstater, og det er den eneste enklave i Den Europæiske Union. Som følge af områdets dimensioner og befolkningsfordeling vil anvendelse af standardreglerne for definition af grænseområde resultere i, at der sker en kunstig opdeling af enklaven, hvorved nogle indbyggere opnår lettelser i den lokale grænsetrafik, medens størstedelen, herunder beboerne i Kaliningrad by, ikke opnår disse lettelser. For at fremme handel, social og kulturel udveksling og det regionale samarbejde bør der på grund af homogeniteten i Kaliningrad-enklaven indføres en særlig undtagelse til forordning (EF) nr. 1931/2006, der giver mulighed for at betragte hele Kaliningrad-enklaven som et grænseområde.
(3)
Et specifikt grænseområde i Polen bør også betragtes som et grænseområde for at forordning (EF) nr. 1931/2006 reelt kan have nogen virkning i praksis i dette område gennem øgede muligheder for handel, social og kulturel udveksling og det regionale samarbejde mellem Kaliningrad-enklaven på den ene side og de store befolkningscentre i det nordlige Polen på den anden side.
(4)
Denne forordning berører ikke den generelle definition af grænseområde og de regler og betingelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1931/2006, herunder de sanktioner, medlemsstaterne kan pålægge beboere i grænseområder, der misbruger ordningen for lokal grænsetrafik.
(5)
Denne forordning bidrager til yderligere at fremme det strategiske partnerskab mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation i overensstemmelse med de prioriteringer, der er opstillet i køreplanen for et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, og tager hensyn til de overordnede relationer mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation.
(6)
Målet for denne forordning, nemlig at inddrage Kaliningrad-enklaven og bestemte polske administrative distrikter i et område, der betragtes som grænseområde, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(7)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (3), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (4).
(8)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (5), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (6).
(9)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen undertegnet mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (7), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (8).
(10)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(11)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (9); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(12)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (10); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EF) nr. 1931/2006 ændres således:
1)
I slutningen af artikel 3, nr. 2, tilføjes følgende:
»De i bilaget til denne forordning angivne områder betragtes som en del af grænseområdet«
2)
Teksten fastsat i bilaget til nærværende forordning tilføjes som bilag.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. december 2011.