РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 април 2012 година
относно уравняване на счетоводните сметки на разплащателните агенции на държавите-членки във връзка с разходи, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за бюджетната 2011 година
(нотифицирано под номер C(2012) 2891)
(2012/240/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално членове 30 и 32 от него,
след консултации с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 30 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 Комисията уравнява счетоводните сметки на разплащателните агенции, посочени в член 6 от същия регламент, въз основа на годишните счетоводни отчети, подадени от държавите членки и придружени от информацията, изисквана за уравняване на счетоводните сметки, както и от сертификат за пълнотата, точността и достоверността на счетоводните отчети и докладите, изготвени от сертифициращите органи.
(2)
Съгласно член 5, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година за формулиране на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение воденето на счетоводство от агенциите платци, декларациите за разходи и приходи и условията за възстановяване на разходите по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (2) се вземат предвид разходите, направени от държавите членки за бюджетната 2011 година за периода от 16 октомври 2010 г. до 15 октомври 2011 г.
(3)
В член 10, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (3) се посочва, че сумите, които подлежат на възстановяване от отделните държави членки или следва да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 10, параграф 1, първа алинея от цитирания регламент, се определят чрез приспадане на извършените месечни плащания за съответната бюджетна година, т.е. 2011 г., от признатите разходи за същата година съгласно параграф 1. Комисията приспада посочената сума от месечното плащане, съответстващо на извършените разходи през втория месец, следващ този, през който е взето решението за уравняване на счетоводните сметки, или я добавя към него.
(4)
Комисията провери подадената от държавите членки информация и до 31 март 2012 г. им изпрати резултатите от своите проверки, заедно с необходимите изменения.
(5)
Годишните счетоводни отчети и придружителните документи позволяват на Комисията да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на подадените от някои разплащателни агенции годишни счетоводни отчети. В приложение I са посочени уравнените суми с разбивка по държавите членки и сумите, които трябва да бъдат възстановени от държавите членки или да им бъдат изплатени.
(6)
Необходимо е да бъдат направени допълнителни проучвания на информацията, подадена от някои други разплащателни агенции, поради което техните счетоводни сметки не могат да бъдат уравнени в настоящото решение. Въпросните разплащателни агенции са посочени в приложение II.
(7)
Съгласно член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 883/2006 всяко просрочване на сроковете през август, септември и октомври се взема предвид в решението за уравняване на счетоводните сметки. Някои разходи, декларирани от определени държави членки през гореспоменатите месеци на 2011 г., са извършени след приложимия краен срок. Затова в настоящото решение следва да бъдат определени съответните намаления.
(8)
В съответствие с член 17 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 и член 9 от Регламент (ЕО) № 883/2006 Комисията вече намали или преустанови редица месечни плащания, вписани в счетоводните сметки за разходи за бюджетната 2011 година. С цел да се предотврати преждевременно или временно възстановяване на въпросните суми, те следва да не бъдат признати в настоящото решение и да бъдат подложени на допълнителна проверка по процедурата за уравняване с оглед на съответствието съгласно член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(9)
Съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми се понасят от съответната държава членка, ако посочените суми не са били възстановени в срок от четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно решение или в срок от осем години, ако искът за възстановяване е отнесен до националните съдилища. По силата на член 32, параграф 3 от цитирания регламент държавите членки са длъжни да предоставят на Комисията заедно с годишните счетоводни отчети обобщен доклад за процедурите по възстановяване, предприети в отговор на нередности. В Регламент (ЕО) № 885/2006 са определени подробни правила за прилагане на задължението на държавите членки за докладване на подлежащите на възстановяване суми. В приложение III към посочения регламент се съдържа таблицата, която държавите членки трябваше да предоставят през 2012 г. Въз основа на попълнените от държавите членки таблици Комисията следва да вземе решение относно финансовите последици от невъзстановяване на суми, които са били неправомерно изплатени съответно преди повече от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(10)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето, единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако възстановяването се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередността. Ако такова решение е взето в срок от четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно решение или в срок от осем години, ако искът за възстановяване е отнесен до националните съдилища, 100 % от финансовите последици от невъзстановяването се поемат от бюджета на ЕС. В обобщения доклад съгласно член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 се указват сумите, за които държавата членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за това решение. Тези суми не се начисляват на съответните държави членки и следователно се поемат от бюджета на ЕС. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(11)
Съгласно член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията, за изключване от финансиране от Европейския съюз на разходите, които не са били извършени в съответствие с правилата на ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С настоящото решение се уравняват счетоводните сметки на разплащателните агенции на държавите членки във връзка с разходите, финансирани от от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за бюджетната 2011 година, с изключение на счетоводните сметки на разплащателните агенции, посочени в член 2.
Сумите, които по силата на настоящото решение подлежат на възстановяване от всяка държава членка или следва да ѝ бъдат изплатени, включително тези, които са резултат от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложение I.
Член 2
За бюджетната 2011 година посочените в приложение II счетоводни сметки на разплащателните агенции на държавите членки във връзка с разходите, финансирани от ЕФГЗ, са отделени от настоящото решение и са предмет на бъдещо решение за уравняване на счетоводни сметки.
Член 3
Адресати на настоящото решение за държавите членки.
Съставено в Брюксел на 27 април 2012 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 27. april 2012
om afslutning af regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2011
(meddelt under nummer C(2012) 2891)
(2012/240/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 30 og 32,
efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005 afslutter Kommissionen regnskaberne for de betalingsorganer, der er omhandlet i nævnte forordnings artikel 6, på grundlag af medlemsstaternes årsregnskaber ledsaget af de oplysninger, der er nødvendige for regnskabernes afslutning, og af en attest om, at de fremsendte regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og af godkendelsesorganernes rapporter.
(2)
Ifølge artikel 5, stk. 1, andet afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 883/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår betalingsorganernes regnskabsføring, anmeldelser af udgifter og indtægter og betingelser for godtgørelse af udgifter inden for rammerne af EGFL og ELFUL (2) tages der for regnskabsåret 2011 hensyn til udgifter, der er afholdt af medlemsstaterne i perioden 16. oktober 2010-15. oktober 2011.
(3)
I artikel 10, stk. 2, første afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (3) fastsættes det, at de beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til den beslutning om regnskabsafslutning, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, første afsnit, i nævnte forordning, fastsættes ved, at de månedlige betalinger, der er foretaget for det pågældende regnskabsår, dvs. 2011, fratrækkes de udgifter, der er anerkendt for samme år i henhold til stk. 1. Kommissionen trækker dette beløb fra eller lægger det til den månedlige betaling vedrørende de udgifter, der er afholdt i den anden måned efter den måned, hvor beslutningen om regnskabsafslutning træffes.
(4)
Kommissionen har kontrolleret de fremsendte oplysninger og har inden den 31 marts 2012 meddelt medlemsstaterne resultaterne af kontrollen af disse oplysninger, vedlagt de nødvendige ændringer.
(5)
Kommissionen kan på grundlag af årsregnskaberne og ledsagedokumenterne for nogle af betalingsorganernes vedkommende træffe afgørelse om, hvorvidt de fremsendte regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige. I bilag I er anført de beløb, som medlemsstater har afsluttet, og de beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til medlemsstaterne.
(6)
De oplysninger, som visse andre betalingsorganer har fremsendt, kræver yderligere undersøgelser, og deres regnskaber kan derfor ikke afsluttes ved nærværende afgørelse. De pågældende betalingsorganer er anført i bilag II.
(7)
Ifølge artikel 9, stk. 4, i forordning (EF) nr. 883/2006 tages eventuelle fristoverskridelser, der finder sted i august, september og oktober, i betragtning ved afgørelsen om regnskabsafslutning. Nogle af de udgifter, som visse medlemsstater anmeldte i disse måneder af 2011, blev afholdt efter udløbet af de gældende frister. De relevante nedsættelser bør derfor fastsættes i nærværende afgørelse.
(8)
Kommissionen har i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 9 i forordning (EF) nr. 883/2006 allerede reduceret eller suspenderet visse månedlige forskud på bogføring af udgifter for regnskabsåret 2011. For at undgå en forhastet eller midlertidig tilbagebetaling af de pågældende beløb bør de ikke godkendes i forbindelse med nærværende afgørelse, men bør undersøges yderligere i henhold til proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning i artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(9)
I henhold til artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bærer den pågældende medlemsstat 50 % af de finansielle konsekvenser af manglende inddrivelse af beløb, der er udbetalt som følge af uregelmæssigheder, hvis inddrivelsen af disse beløb ikke har fundet sted inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. I henhold til artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning skal medlemsstaterne i forbindelse med fremsendelsen af årsregnskaberne sende en sammenfattende oversigt over inddrivelsesprocedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. Der findes detaljerede bestemmelser om medlemsstaternes pligt til at indberette de beløb, der skal inddrives, i forordning (EF) nr. 885/2006. I bilag III til nævnte forordning er der fastsat en tabel, som medlemsstaterne skal fremlægge i 2012. Kommissionen bør på basis af de tabeller, som medlemsstaterne har udfyldt, træffe beslutning om de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse af beløb, der er udbetalt som følge af uregelmæssigheder, der er mere end henholdsvis fire eller otte år gamle. Denne afgørelse foregriber dog ikke eventuelle senere overensstemmelsesbeslutninger, jf. artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(10)
Medlemsstaten kan i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 beslutte at indstille inddrivelsesproceduren. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af EU-budgettet med 100 %. I den sammenfattende oversigt, der er omhandlet i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb betales ikke af de pågældende medlemsstater, men derimod af EU-budgettet. Denne beslutning foregriber ikke eventuelle senere overensstemmelsesbeslutninger, jf. artikel 32, stk. 8, i nævnte forordning.
(11)
Efter artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 foregriber denne afgørelse ikke Kommissionens senere afgørelser om afvisning af EU-finansiering af udgifter, der ikke er afholdt i henhold til EU-bestemmelserne -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Hermed afsluttes regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) for regnskabsåret 2011, dog med undtagelse af de betalingsorganer, der er nævnt i artikel 2.
De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til nærværende afgørelse, herunder dem, der følger af anvendelsen af artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005, er angivet i bilag I.
Artikel 2
For de af medlemsstaternes betalingsorganer, der er opført i bilag II, udskilles regnskaberne vedrørende udgifter, der finansieres af EGFL for regnskabsåret 2011, fra nærværende afgørelse og vil blive omfattet af en senere afgørelse om regnskabsafslutning.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2012.