РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“
(нотифицирано под номер C(2011) 4903)
(Само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/706/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея 1 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1),
като има предвид, че:
I ПРОЦЕДУРА
(1)
На 30 юни 2009 г. българските власти уведомиха Комисията за мярка за преструктуриране в полза на „Русе индъстри“ АД (по-нататък „Русе индъстри“ или „дружеството“) под формата на разсрочване и отсрочване на публично задължение в размер на 9,85 млн. EUR.
(2)
На 28 юли 2009 г. до българските власти беше изпратен подробен въпросник. На 24 август 2009 г. България отговори частично и в същото писмо поиска удължаване на срока, което беше разрешено с писмо от 28 август 2009 г. На 30 септември 2009 г. България предостави още информация. На 27 ноември 2009 г. Комисията поиска още пояснения, които България предостави на 15 декември 2009 г. На 20 декември 2009 г. още веднъж беше разрешено удължаване на срока за попълване на липсващата информация. На 17 февруари 2010 г. България предостави още информация.
(3)
С писмо от 14 април 2010 г. Комисията уведоми България за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“) относно тази помощ.
(4)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(5)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(6)
България изпрати коментари във връзка с решението на Комисията за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС с писмо от 10 май 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 17 юни 2010 г. На 17 юни 2010 г. българските власти предоставиха допълнителна информация.
(7)
На 29 октомври 2010 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което българските власти отговориха с писмо от 12 ноември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 23 ноември 2010 г., и с писмо от 3 декември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 6 декември 2010 г.
(8)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха производство по несъстоятелност срещу дружеството.
(9)
С писмо от 14 юни 2010 г., изпратено до Комисията на 23 ноември 2010 г., българските власти оттеглиха своето уведомление от 30 юни 2009 г.
II ОПИСАНИЕ
(10)
Получател на мярката за помощ е „Русе индъстри“. Дружеството (с предишно име „Русенска корабостроителница“ (4)) е създадено през 1991 г. със седалище в Русе, България, което е регион, допустим за помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Дружеството е приватизирано през април 1999 г., като 80 % от неговите акции са продадени на германското дружество Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
„Русе индъстри“ е активно в производството и ремонта на метални структури, както и в производството на кранове, кораби и морски съоръжения (5). През 2009 г. дружеството е имало 196 служители.
(12)
Във финансово отношение се наблюдава постоянна тенденция на спад в оборота на дружеството и увеличаващи се загуби за период от няколко години преди уведомлението, както е посочено в таблицата по-долу. През 2008 г. дружеството регистрира отрицателна оперативна печалба и отрицателен паричен поток.
Таблица 1
Годишен стокооборот и печалба на „Русе индъстри“
в млн. BGN (6)
2005
2006
2007
2008
годишен стокооборот
76 239
65 086
17 963
7 035
печалба преди облагане
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Към момента на уведомлението „Русе индъстри“ дължи 9,85 млн. EUR на българската държава.
(14)
Дългът произлиза от споразумения за заеми (7), датиращи от 1996 г. и 1997 г., между Държавен фонд за реконструкция и развитие и „Русенска корабостроителница“ относно главница, която по онова време е възлизала на 8,45 млн. USD.
(15)
През април 1999 г. е сключено споразумение („Разсрочване 1999 г.“) с Министерството на финансите (по-нататък „МФ“), което е поело исковете на Държавния фонд за реконструкция и развитие, съгласно което споразумение 8 млн. USD от гореописания дълг плюс натрупаната лихва се превалутират (8) в EUR и Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH се ангажира да изплати тази сума между 1 декември 2000 г. и 30 юни 2006 г. при условията на разсрочено плащане.
(16)
На 21 май 2001 г. МФ и „Русе индъстри“ сключват друго споразумение, с което пълното възстановяване на задължението на дружеството към държавата (9), плюс натрупаните лихви, се отлага до 30 септември 2015 г., с гратисен период (през който се изплащат само лихвите без главницата) до 31 март 2006 г. („Разсрочване 2001 г.“).
(17)
Според разсрочването от 2001 г. цялото задължение е както следва: главницата става 7,97 млн. EUR, а лихвите (натрупани до 1 април 1999 г.) 2 млн. EUR. Според това споразумение по главницата се начислява годишна лихва от 1 %, а наказателна годишна лихва от 3 % се начислява върху просрочените суми (т.е. в случай че дружеството закъснее с плащането).
(18)
През септември 2005 г. точно преди края на гратисния период получателят иска ново предоговаряне на задълженията си (в допълнение към споразумението от 2001 г.). През декември 2006 г. българската Комисия за защита на конкуренцията намира искането за неоснователно съгласно българския закон за държавните помощи. „Русе индъстри“ обжалва решението на Комисията за защита на конкуренцията пред Върховния административен съд, който отхвърля жалбата през юли 2007 г. Следващо обжалване на това решение също е отхвърлено. Въпреки това държавата не се е опитала да изиска по законов път просрочената сума в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(19)
През юли 2008 г. получателят е предложил да плати доброволно 1 млн. EUR от просрочените суми на два равни транша. Спроед това предложение първият транш е трябвало да бъде платен до октомври 2008 г., а вторият до февруари 2009 г. Когато „Русе индъстри“ не е платило нито един от тези таншове, държавата - по искане на дружеството, е удължила два пъти срока на първия транш съответно до декември 2008 г. и до януари 2009 г.
(20)
След като обещаните от „Русе индъстри“ плащания не са осъществени, през февруари 2009 г. българските власти изпращат напомняне за плащане. Допълнително напомняне за плащане на просрочените суми е изпратено през април и два пъти през юни 2010 г. Въпреки това държавата не успява да изиска по законов път задължението, което не е било изплатено съгласно разсрочването от 2001 г.
(21)
С писмо от 4 юни 2009 г.„Русе индъстри“ отново поиска от българските власти да разсрочат задължението му към държавата до 2019 г. с гратисен период до 2012 г. След това искане и в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС България изпрати уведомление за планираното разсрочване на задължението като помощ за преструктуриране.
(22)
С писмо от 28 юни 2010 г.„Русе индъстри“ отново предложи на държавата да изплати оставащите задължения съгласно споразуменията за плащане от разсрочването от 2001 г. През юли 2010 г. дружеството се ангажира да покрие всички просрочени и неизплатени суми на два равни транша: първия до края на юли 2010 г. и втория до края на август 2010 г. Въпреки това дружеството не успя да изпълни това споразумение.
(23)
Според информацията, предоставена от българските власти, до края на 2010 г. получателят е платил 1 млн. EUR от общата дължима сума съгласно разсрочването от 2001 г. В края на 2010 г. неизплатеното и просрочено задължение спрямо общата дължима сума възлиза на 3,7 млн. EUR.
(24)
От кореспонденцията между „Русе индъстри“ и българските власти личи, че българските власти са изпратили няколко напомняния за плащане за дължимата неизплатена сума. Въпреки че получателят е изразил желание или доброволно е предложил изплащане, на практика той никога не е върнал цялата оставаща сума според разсрочването от 2001 г. Освен напомнянията няма доказателства, че българските власти са предприели някакви стъпки за изискване по законов път на своите вземания.
(25)
Що се отнася до главницата, „Русе индъстри“ не е платило посочените суми (10) и затова не е спазило шестмесечната схема за разсрочване. Освен това обикновената лихва е плащана само до юли 2008 г.
(26)
Що се отнася до наказателната лихва, българските власти посочиха, че договорно определените 3 % (вж. параграф (3) по-горе) са начислени върху дължимите траншове от 2006 г. насам, когато дружеството е трябвало да започне да изплаща траншовете. Тези наказателни лихви са плащани от „Русе индъстри“ само между август 2006 г. и юли 2008 г. От юли 2008 г. дружеството не е плащало начислената наказателна лихва.
(27)
На 3 ноември 2010 г. българските власти направиха официално искане за плащане. Към момента на това искане просроченото задължение възлизаше на 3,7 млн. EUR (от които 3,4 млн. EUR главница, 151 000 EUR лихви и 140 000 EUR наказателни лихви).
(28)
Към момента на искането получателят е изплатил общо 1 млн. EUR, дължими съгласно разсрочването от 2001 г. (от които 245 000 EUR главница, 705 000 EUR лихви и 50 000 EUR наказателни лихви). Последното реално плащане, което „Русе индъстри“ е направило, датира от 11 юли 2008 г.
(29)
След искането и след като дружеството не е изпълнило своите задължения, националните органи започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя на 11 ноември 2010 г. (т.е. девет години след разсрочването от 2001 г., което е над 4 години след края на гратисния период и над 2 години от последното плащане от страна на „Русе индъстри“).
(30)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя.
III РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(31)
Както е посочено по-горе (вж. параграф (21)), през юни 2009 г. получателят подаде ново искане за разсрочване на задължението според разсрочването от 2001 г. Това планирано разсрочване бе мярката, за която на 30 юни 2009 г. бе изпратено уведомление до Комисията за помощ за преструктуриране.
(32)
Според уведомлението планът би спомогнал за изплащането на задължението от 9,85 млн. EUR за срок от 10 години (т.е. до 2019 г.), с гратисен период до 30 юни 2012 г.
(33)
България бе на мнение, че планираната мярка е съвместима с вътрешния пазар въз основа на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (11) като помощ за преструктуриране.
(34)
Комисията имаше съмнения по отношение на съвместимостта на помощта, за която бе изпратено уведомление. Съответно на 14 април 2010 г. Комисията започна процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(35)
Освен това, решението за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС повдигна съмнения за това дали фактът, че в миналото от дружеството не са изискани по законовия ред просрочените задължения съгласно споразумението за разсрочване от 2001 г., може да представлява допълнителна държавна помощ.
(36)
Българските власти оттеглиха това уведомление на 23 ноември 2010 г., поради което официалното разследване за мярката стана безпредметно.
IV МНЕНИЯ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(37)
Що се отнася до въздържането от изискване по законов път на дълга, България само заяви, че държавата е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика, което максимизира шансовете за събиране на нейния дълг, като позволява доброволно плащане. България не е предоставила подробни аргументи в тази връзка.
V ОЦЕНКА
(38)
България оттегли уведомлението за разсрочването на задължението на „Русе индъстри“ към държавата през ноември 2010 г. В резултат официалната процедура по разследване относно помощта за преструктуриране, за която е изпратено уведомление, стана безпредметна съгласно член 8, параграф 2 от Регламент № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (12).
(39)
Разглежданата мярка е въздържането от изискване по законов път на плащане на дълга в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(40)
Що се отнася до присъединяването на България към ЕС и следователно до въпроса дали въздържането от изискване на дълга от 1 януари 2007 г. потенциално представлява нова помощ по смисъла на член 1, буква д) от Процедурния регламент, Комисията отбелязва, че неплащането от страна на получателя на сумите, дължими съгласно разсрочването от 2001 г., и липсата на държавни действия е довело до промени в общия риск за държавата според разсрочването от 2001 г. Това увеличение на задължението на държавата (т.е. въздържането от изпълнение) води до последици след датата на присъединяване и следователно мярката трябва да се разглежда като приложима след присъединяването, което означава, че тя представлява нова държавна помощ.
(41)
Трябва да се отбележи също, че тази мярка, за която не е изпратено уведомление, не е включена в допълнението към приложение V към Акта за присъединяване на България (13). По-специално тя не е била а) нито приведена в действие преди 31 декември 1994 г., б) нито включена в допълнението към приложение V и в) нито включена във временния механизъм, приложен във връзка с присъединяването.
(42)
В този контекст Комисията допълнително ще прецени дали въздържането от изискване по законов ред на дълга от 1 януари 2007 г. представлява нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(43)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставянето в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки е несъвместима с вътрешния пазар.
(44)
Мярката е финансирана с държавни ресурси - тъй като води до пропуснати приходи за държавата - и решенията на МФ се считат за преки решения на държавата.
(45)
Въздържането от изискване по законов ред на дълга също засяга „Русе индъстри“ индивидуално и поради това е селективно.
(46)
В допълнение, „Русе индъстри“ е предприятие, произвеждащо стоки, които се търгуват свободно в Съюза. Затова Комисията смята, че е изпълнено условието за засягане на конкуренцията и търговията в Съюза.
(47)
Комисията следва допълнително да прецени дали мярката под формата на въздържане от изискване на дълга предоставя предимство на дружеството, което то не би могло да получи иначе на пазара.
(48)
Както е обяснено по-горе, задължението датира от 1996-97 г. и вече два пъти е било разсрочвано (през 1999 г. и 2001 г.). Що се отнася до въздържането от изискване на дълга съгласно разсрочването от 2001 г., както и неизпълнението на задълженията на дружеството, никой частен кредитор не би имал поведение като това на българската държава. В действителност от наличната информация следва, че не са предприети конкретни стъпки за изискване на дълга от 30 март 2006 г., когато гратисният период е изтекъл и първите траншове от главницата са станали дължими, но не са били платени. Освен това, финансовото положение на дружеството е било слабо (вж. таблица 1 по-горе), тъй като се наблюдава спад в стокооборота и увеличаване на загубите и няма перспективи дружеството отново да стане печелившо. Освен това трябва да се отбележи, че макар част от дълга (1,13 млн. BGN (14)) да е гарантиран с обезпечения (15), българските власти не са предприели никакви стъпки за изискване по законов ред на тази част от дълга.
(49)
В действителност, българските власти не предоставиха никакви обяснения затова защо схемата за разсрочване не е изпълнена по законов ред и не обясниха своето твърдение, че изчакването на доброволното плащане (в контекста на отрицателната кредитна история на дружеството) би максимизирало техния шанс за събиране на дълга.
(50)
При подобни обстоятелства частен кредитор би изискал по законов ред изпълнението на споразумението. Затова неспазването на разсрочването от 2001 г. и въздържането на България от изискване на дълга по законов ред е предоставя предимство на „Русе индъстри“.
(51)
Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че въздържането от изискване на дълга към държавата в полза на „Русе индъстри“ представлява нова помощ, считано от 1 януари 2007 г. по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(52)
По отношение на евентуалната съвместимост следва да се отбележи, че България не е представила никакви аргументи в тази връзка.
(53)
Дори ако „Русе индъстри“ се приеме официално за дружество в затруднение по смисъла на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, критериите за съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране не са изпълнени. По-специално що се отнася до помощта за оздравяване, не е доказано, че мярката ще е ограничена до необходимия минимум, че ще се предостави на основание на сериозни социални трудности и няма да предизвика нежелан ефект на разпространение в други държави-членки. Освен това нейният срок е над 6 месеца. Що се отнася до помощта за преструктуриране, при липсата на план за преструктуриране възстановяването на жизнеспособността в дългосрочен план не е доказано. Освен това не е демонстрирано, че помощта ще бъде минимална и ще се избягва ненужното нарушаване на конкуренцията.
(54)
Дружеството се намира в подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и като такова то е допустимо за регионална помощ съгласно Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (16) (по-нататък: НРП). Въпреки това мярката не съответства на НРП. По-специално, що се отнася до евентуалната оперативна помощ, тази помощ не улеснява развитието на никакви дейности или икономически области и не е ограничена във времето, не е намаляваща или пропорционална на това, което е нужно за преодоляване на специфични икономически недостатъци.
(55)
Няма други мотиви за съвместимост, които могат да се приложат. Следователно помощта е неправомерна и несъвместима в ДФЕС.
(56)
В съответствие с ДФЕС и установената практика на Съда Комисията е компетентна да реши, че въпросната държава трябва да отмени или да измени помощта (17), когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалото преди това положение (18). В този контекст Съдът постанови, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (19).
(57)
Следвайки тази съдебна практика, член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета постановява, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(58)
Следователно, предвид факта, че въпросната мярка трябва да се счита за неправомерна и несъвместима, сумата на помощта трябва да бъде върната, за да бъде възстановена ситуацията на пазара от преди плащането на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и ще бъдат наложени лихви за възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(59)
Несъвместимият елемент на помощ на мярката се изчислява като дължимата и неизплатена сума според разсрочването от 2001 г., от 1 януари 2007 г. до 11 ноември 2010 г., когато България е регистрирала вземането си в производството по несъстоятелност. По това време просрочената сума възлиза на 3,7 млн. EUR. Точната сума за възстановяване и лихвата, която ще бъде приложена към тази сума, трябва да бъдат изчислени от България. Направените плащания, различни от сумите, платени съгласно споразумението, могат да бъдат приспаднати от сумата за възстановяване на неправомерната и несъвместима помощ.
VI ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(60)
Първо, Комисията отбелязва, че България оттегли уведомлението относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, като по този начин официалната процедура по разследване стана безпредметна.
(61)
Второ, Комисията заключава, че въздържането от изискване на дълга към държавата от 1 януари 2007 г. представлява нова държавна помощ в полза на „Русе индъстри“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(62)
Тъй като тази държавна помощ е неправомерна и несъвместима, тя трябва да бъде върната от получателя.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, за което е изпратено уведомление, като отбелязва, че България оттегли своето уведомление.
Член 2
Държавната помощ, неправомерно предоставена от България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на „Русе индъстри“ чрез въздържане от изискване на плащането на задължението към държавата от 1 януари 2007 г., е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. България трябва да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 2.
2. Сумите, които подлежат на възстановяване, носят лихва за периода от 1 януари 2007 г. до тяхното пълно възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 Комисията (20).
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, е незабавно и ефективно.
2. България предприема мерки за това, че настоящото решение ще бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата на уведомяване на него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение България предоставя следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която ще бъда възстановена от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. България информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение до приключването на възстановяването на помощта, посочена в член 2. При обикновено искане от Комисията България изпраща незабавно информация за вече взетите и планираните мерки с цел спазването на това решение. Тя също предоставя подробна информация относно размера на помощта и лихвата по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е България.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 13. juli 2011
om bulgariens statstøtte SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) til Ruse Industry
(meddelt under nummer K(2011) 4903)
(Kun den bulgarske version er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2012/706/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlige artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med ovennævnte artikler (1), og
ud fra følgende betragtninger:
I SAGSFORLØB
(1)
Den 30. juni 2009 anmeldte de Bulgarske myndigheder til Kommissionen en omstruktureringsforanstaltning til fordel for Ruse Industry AD (i det følgende benævnt »Ruse Industry« eller »selskabet«), der havde form af en eftergivelse og omlægning af gæld til staten for i alt 9,85 mio. EUR.
(2)
Den 28. juli 2009 blev der sendt en anmodning om flere oplysninger til de bulgarske myndigheder. Bulgarien svarede delvist den 24. august 2009 og anmodede i samme brev om en forlængelse af fristen, hvilket blev indrømmet ved brev af den 28. august 2009. Bulgarien fremsendte yderligere oplysninger den 30. september 2009. Kommissionen anmodede den 27. november 2009 om yderligere oplysninger, hvortil Bulgarien svarede den 15. december 2009. Den 20 december 2009 blev Bulgarien indrømmet en yderligere forlængelse af fristen til at fremsende manglende oplysninger. Bulgarien fremsendte yderligere oplysninger den 17. februar 2010.
(3)
Ved brev af den 14. april 2010 oplyste Kommissionen Bulgarien om, at den med hensyn til den pågældende støtte havde besluttet at indlede en procedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) (2).
(4)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (3).
(5)
Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.
(6)
Bulgarien fremsendte ved brev dateret den 10. maj 2010 til Kommissionen, der blev sendt til og registreret af Kommissionen den 17. juni 2010, bemærkninger til Kommissionens beslutning om at indlede proceduren. Den 7. juni 2010 fremsendte de bulgarske myndigheder yderligere oplysninger.
(7)
Kommissionen sendte den 29. oktober 2010 en videre anmodning om oplysninger, som Bulgarien svarede på ved brev dateret den 12. november 2010, der blev fremsendt til og modtaget af Kommissionen den 23. november 2010, og ved brev dateret af 3. december 2010, der blev fremsendt til og modtaget af Kommissionen den 6. december 2010.
(8)
Den 11. november 2010 indledte de bulgarske myndigheder en konkursprocedure mod selskabet.
(9)
Ved brev dateret den 14. juni 2010, der er sendt til Kommissionen den 23. november 2010, trak de bulgarske myndigheder deres anmeldelse af den 30. juni 2009 tilbage.
II BESKRIVELSE
(10)
Modtageren af støtten er Ruse Industry. Selskabet (der oprindeligt blev benævnt Ruse Shipyard (4)) blev stiftet i 1991 og er beliggende i Ruse, Bulgarien, i en region, der er berettiget til støtte i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF. Selskabet blev privatiseret i april 1999, da 80 % af dets aktier blev solgt til det tyske selskab Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
Ruse Industry producerer og reparerer metalstrukturer og fremstiller kraner, skibe og skibsudstyr (5). Selskabet havde 196 ansatte i 2009.
(12)
Finansielt havde selskabet faldende omsætning og stigende tab i en årrække før anmeldelsen, hvilket fremgår af nedenstående tabel. I 2008 havde selskabet et negativt driftsresultat og et negativt cash flow.
Tabel 1
Ruse Industry’s årlige omsætning og overskud
i mio. BGN (6)
2005
2006
2007
2008
årlig omsætning
76 239
65 086
17 963
7 035
overskud før skat
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
På tidspunktet for anmeldelsen skyldte Ruse Industry 9,85 mio. EUR til den bulgarske stat.
(14)
Gælden stammer fra lån (7) fra 1996 og 1997 indgået mellem Statens Genopbygnings- og Udviklingsfond og Ruse Shipyard, med en hovedstol, der beløb sig til på 8,45 mio. USD på tidspunktet for indgåelse af låneaftalen.
(15)
I april 1999 blev der indgået en aftale (»1999-omlægningsaftalen«) med finansministeriet, der overtog fordringerne fra Statens Genopbygnings- og Udviklingsfond. Ved aftalen blev 8 mio. EUR af ovenstående gæld og renter redenomineret (8) i euro og i henhold til en ændret tilbagebetalingsplan forpligtede Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH sig til at betale dette beløb mellem den 1. december 2000 og den 30. juni 2006.
(16)
Den 21. maj 2001 indgik finansministeriet og Ruse Industry endnu en aftale, ifølge hvilken fristen for den samlede tilbagebetaling af selskabets gæld til staten (9) med renter, blev udsat til den 30. september 2015 med en henstandsperiode (hvor kun renterne skulle betales, og ikke hovedstolen) til den 31. marts 2006 (»2001-omlægningsaftalen«).
(17)
I 2001-omlægningen omfattede den samlede gæld en hovedstol på 7,97 mio. EUR plus 2 mio. EUR i renter (renter indtil den 1. april 1999). Ifølge aftalen var renten på hovedstolen fastsat til 1 %, og der var fastsat strafrenter på 3 % om året af forfaldne beløb (dvs., hvis selskabet betalte for sent).
(18)
I september 2005 lige før udløbet af henstandsperioden anmodede støttemodtager om en ny omlægning af gælden til staten (udover 2001-aftalen). I december 2006 vurderede det bulgarske konkurrencenævn, at denne anmodning ikke kunne imødekommes i henhold til Bulgariens lovgivning om statsstøtte. Ruse Industry indbragte konkurrencenævnets afgørelse for den øverste forvaltningsdomstol, der afviste Ruse Industry's anmodning i juli 2007. En yderligere appel af denne afgørelse blev også forkastet. På trods af dette forsøgte staten ikke reelt at inddrive den gæld, der var forfalden i henhold til 2001-omlægningsaftalen.
(19)
I juli 2008 foreslog støttemodtageren frivilligt at betale 1 mio. EUR af det forfaldne beløb i to lige store rater. I følge dette tilbud skulle den første rate betales senest oktober 2008 og den anden senest februar 2009. Da Ruse Industry ikke betalte nogen af disse, forlængede staten to gange på selskabets anmodning fristen for betaling af den første rate, første gang indtil december 2008 og derefter til januar 2009.
(20)
Da de betalinger, som Ruse Industry havde lovet at foretage, ikke faldt, sendte de bulgarske myndigheder en rykker i februar 2009. Der blev sendt yderligere rykkere med anmodning om betaling af de forfaldne beløb en gang i april og to gange i juni 2010. Staten fik dog ikke inddrevet gælden, der ikke blev betalt i henhold til 2001-omlægningsaftalen.
(21)
Ved brev af 4. juni 2009 anmodede Ruse Industry igen de bulgarske myndigheder om en omlægning af dets gæld til staten til 2019 med en henstandsperiode indtil 2012. Som følge af denne anmodning og i henhold til artikel 108, stk. 3, i TEUF anmeldte Bulgarien den påtænkte omlægning som omstruktureringsstøtte.
(22)
Ved brev af 28. juni 2010 tilbød Ruse Industry igen staten at betale den udestående gæld i henhold til betalingsordningerne under 2001-omlægningsaftalen. I juli 2010 forpligtede selskabet sig til at betale alle forfaldne udestående beløb i to lige store rater, den første inden udgangen af juli 2010, den anden inden udgangen af august 2010. Selskabet formåede dog ikke at overholde denne aftale.
(23)
Ifølge de oplysninger, som de bulgarske myndigheder har fremsendt, havde støttemodtagerne ved udgangen af 2010 tilbagebetalt 1 mio. EUR af den samlede gæld i henhold til 2001-aftalen. Ved udgangen af 2010 beløb den udestående forfaldne gæld i forhold til den samlede gæld sig til 3,7 mio. EUR.
(24)
Brevvekslingen mellem Ruse Industry og de bulgarske myndigheder viser, at de bulgarske myndigheder har sendt et antal rykkere om betaling af de forfaldne udestående beløb. Selv om støttemodtageren udtrykte sin vilje til eller frivilligt tilbød at foretage betalingerne, blev de udestående forfaldne beløb aldrig betalt fuldt ud i henhold til 2001-aftalen. Ud over rykkerskrivelserne er der intet der tyder på, at de bulgarske myndigheder reelt har forsøgt at inddrive fordringerne.
(25)
Med hensyn til hovedstolen betalte Ruse Industry ikke de fastsatte beløb (10) og overholdte altså ikke den halvårlige tilbagebetalingsordning. Desuden blev der kun betalt almindelige renter indtil juli 2008.
(26)
Med hensyn til morarenterne angav de bulgarske myndigheder, at de kontraktligt fastsatte 3 % (se ovenstående betragtning nr. 17) blev lagt til de rater, der skulle betales, fra og med 2006, hvor selskabet skulle begynde at betale dem på ny. Ruse betalte kun morarenter mellem august 2006 og juli 2008. Fra juli 2008 betalte selskabet ikke de pålagte morarenter.
(27)
Den 3. november 2010 anmodede de bulgarske myndigheder officielt om betaling. På dette tidspunkt beløb den forfaldne gæld sig til samlet 3,7 mio. EUR (herunder 3,4 mio. EUR i hovedstol, 151 000 EUR i renter og 140 000 EUR i morarenter).
(28)
På tidspunktet for denne anmodning havde modtager samlet betalt 1 mio. EUR af det beløb, der skulle betales i henhold til omlægningsaftalen fra 2001 (herunder 245 000 EUR af hovedstolen, 705 000 EUR i renter og 50 000 EUR i morarenter). Den seneste faktiske betaling fra Ruse Industry blev foretaget den 11. juli 2008.
(29)
Efter denne anmodning og da selskabet ikke opfyldte sine forpligtelser, begærede de nationale myndigheder den 11. november 2010 modtager konkurs, hvilket var ni år efter omlægningsaftalen i 2001, mere end fire år efter udløbet af henstandsperioden og mere end to år efter den seneste betaling af et hvilket som helst beløb fra Ruse Industry.
(30)
Den 11. november 2010 begærede de bulgarske myndigheder modtager konkurs.
III BESLUTNING OM AT INDLEDE PROCEDUREN
(31)
Som nævnt ovenstående (se betragtning 21) fremsendte modtager i juni 2009 yderligere en anmodning om omlægning af den gæld, der var forfalden i henhold til 2001-aftalen. Denne planlagte omlægning var den foranstaltning, der den 30. juni 2009 blev anmeldt til Kommissionen som omstruktureringsstøtte.
(32)
I henhold til anmeldelsen ville planen bestå i en tilbagebetaling af gælden på 9,85 mio. EUR over en periode på 10 år (dvs. indtil 2019) med en henstandsperiode indtil den 30. juni 2012.
(33)
Bulgarien var af den opfattelse, at den planlagte foranstaltning var forenelig med det indre marked som omstruktureringsstøtte på grundlag af Kommissionens meddelelse om »Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder« (11).
(34)
Kommissionen tvivlede på om den anmeldte støtte var forenelig. Følgende indledte Kommissionen den 14. april 2010 den procedure, der er fastsat i artikel 108, stk. 2, i TEUF.
(35)
Derudover blev der i beslutningen om at indlede proceduren rejst tvivl om, hvorvidt den manglende inddrivelse af selskabets forfaldne gæld i henhold til 2001-omlægningsaftalen udgjorde yderligere statsstøtte.
(36)
De bulgarske myndigheder trak anmeldelsen tilbage den 23. november 2010 og gjorde derved den formelle undersøgelse af den anmeldte foranstaltning overflødig.
IV BULGARIENS BEMÆRKNINGER TIL BESLUTNINGEN OM AT INDLEDE PROCEDUREN
(37)
Med hensyn til den manglende inddrivelse af gælden fremfører Bulgarien blot, at staten fulgte det markedsøkonomiske investorprincip og maksimerede sine chancer for at inddrive gælden ved at give skyldner en mulighed for at tilbagebetale frivilligt. Bulgarien fremførte ingen detaljerede argumenter om dette forhold.
V VURDERING
(38)
I november 2010 trak Bulgarien anmeldelsen af omlægningen af Ruse Industry's gæld til staten tilbage. Dette gjorde den formelle undersøgelse af den anmeldte omstruktureringsstøtte overflødig i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (12).
(39)
Den foranstaltning, der vurderes, er den manglende inddrivelse af gæld i henhold til 2001-omlægningaftalen.
(40)
Med hensyn til Bulgariens tiltrædelse af EU og hvorvidt den manglende inddrivelse af gæld fra og med den 1. januar 2007 kan udgøre ny statsstøtte i henhold til artikel 1c, i forordning (EF) nr. 659/1999, bemærker Kommissionen, at den manglende overholdelse af tilbagebetalingsforpligtelserne i henhold til 2001-omlægningsaftalen og den manglende handling fra statens side førte til, at statens samlede fordringer i henhold til 2001-omlægningsaftalen ændredes. Denne stigning i gælden til staten (dvs. den manglende inddrivelse) har virkninger for tiden efter tiltrædelsen, og derfor kan foranstaltningen betragtes som gældende efter tiltrædelsen og derfor at udgøre ny statsstøtte.
(41)
Det skal også bemærkes, at denne foranstaltning, der ikke var anmeldt, ikke er dækket af tillægget til bilag V til akten om Bulgariens tiltrædelse (13). Mere specifik var den hverken a) trådt i kraft inden den 10. december 1994, b) opregnet i tillægget til bilag V eller c) dækket af overgangsmekanismen i forbindelse med tiltrædelsen.
(42)
På denne baggrund vurderer Kommissionen nedenstående, hvorvidt den manglende inddrivelse af gælden fra den 1. januar 2007 udgør ny statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(43)
I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked.
(44)
Foranstaltningen finansieres af statsmidler, da den bevirker, at staten går glip af indtægter, og finansministeriets beslutninger er beslutninger, der er direkte truffet af staten.
(45)
Den manglende inddrivelse af gæld vedrører Ruse Industry individuelt og er som sådan selektiv.
(46)
Derudover er Ruse Industry en virksomhed, der fremstiller varer, der handles frit i EU. Derfor er Kommissionen af den opfattelse, at betingelsen om, at konkurrencen og samhandelen i EU skal være påvirket, er opfyldt.
(47)
Kommissionen skal også vurdere, hvorvidt foranstaltningen, der består i en manglende inddrivelse af gælden, giver selskabet en fordel, som det ikke på anden vis ville kunne have fået på markedet.
(48)
Som forklaret ovenstående stammer gælden fra 1996-97 og er allerede blevet omlagt to gange (i 1999 og i 2001). I betragtning af den manglende inddrivelse af gælden i henhold til 2001-omlægningsaftalen og selskabets tidligere manglende overholdelse af dets forpligtelser ville ingen privat kreditor have handlet, som den bulgarske stat gjorde. De oplysninger, der er til rådighed, viser derimod, at der fra den 30. marts, hvor henstandsperioden sluttede, og hvor de første afdrag på hovedstolen skulle betales, men ikke blev det, ikke er blevet taget konkrete skridt for at inddrive gælden. Desuden var selskabets finansielle situation svag (se ovenstående tabel 1), da omsætningen var faldene og tabene stigende, og der var ingen udsigt til at selskabet ville vende tilbage til en situation med overskud. Det skal også bemærkes, at selv om der for dele af gælden (1,13 mio. BGN (14)) var stillet sikkerhed (15), tog de bulgarske myndigheder heller ingen skridt for at inddrive denne gæld af gælden.
(49)
De bulgarske myndigheder har faktisk ikke givet nogen begrundelse for, hvorfor tilbagebetalingsordningen ikke blev håndhævet, og de har ikke begrundet, hvorfor det at vente på frivillige indbetalinger (selskabets tidligere manglende tilbagebetalinger af gæld taget i betragtning) har maksimeret statens chancer for at inddrive gælden.
(50)
Under lignende omstændigheder ville en privat kreditor have tilstræbt, at aftalen blev håndhævet. Derfor giver den manglende overholdelse af 2001-omlægningsaftalen og de bulgarske myndigheders manglende håndhævelse af aftalen en fordel til Ruse Industry.
(51)
På baggrund af ovenstående er Kommissionen af den opfattelse, at den manglende håndhævelse af Ruse Industry’s gæld til staten fra og med den 1. januar 2007 udgør ny statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(52)
Vedrørende det forhold, at støtten muligvis er forenelig, skal det bemærkes, at de bulgarske myndigheder ikke har fremsat argumenter i denne retning.
(53)
Selv om Ruse Industry formelt opfylder betingelserne for at kunne klassificeres som kriseramt virksomhed i henhold til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, er kriterierne for forenelig redningsstøtte eller omstruktureringsstøtte ikke opfyldt. Med hensyn til redningsstøtten er det ikke påvist, at støtten er begrænset til det nødvendige minimum, er begrundet i alvorlige sociale vanskeligheder og ikke har urimelige, negative afsmittende virkninger på andre medlemsstater. Desuden varer den længere end seks måneder. Med hensyn til omstruktureringsstøtte er det på baggrund af manglen på en omstruktureringsplan ikke påvist, at den langsigtede rentabilitet vil blive genoprettet. Desuden er det ikke påvist, at støtten ville blive begrænset til et minimum, og at en situation med urimelige konkurrencefordrejninger ville blive forhindret.
(54)
Selskabet er beliggende i et støttet område i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF og er som sådan berettiget til støtte i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 (16). Foranstaltningen lever dog heller ikke op til disse retningslinjer. For så vidt angår driftsstøtte, fremmer støtten ikke udviklingen af nogen aktiviteter eller økonomiske områder, og den er ikke tidsbegrænset, degressiv eller står i et rimeligt forhold til det, der er nødvendigt for at afhjælpe særlige økonomiske problemer.
(55)
Ingen andre begrundelser for mulig forenelighed gør sig gældende. Derfor strider støtten mod reglerne og er uforenelig med TEUF.
(56)
I henhold til TEUF og Domstolens faste retspraksis er Kommissionen, når den fastslår, at støtte er uforenelig med fællesmarkedet, beføjet til at bestemme, at den pågældende stat skal ophæve eller ændre støtten (17). Det er også Domstolens faste retspraksis, at formålet med en stats forpligtelse til at afskaffe en støtte, som af Kommissionen betragtes som uforenelig med det indre marked, er at genoprette den oprindelige situation (18). Domstolen har i den forbindelse slået fast, at dette mål er nået, når modtageren har tilbagebetalt de beløb, der blev ydet i form af ulovlig støtte, og dermed mister den fordel, vedkommende havde i forhold til sine konkurrenter på markedet, og situationen forud for betalingen er genoprettet (19).
(57)
I tråd med ovennævnte retspraksis bestemmer artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/99, at »i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren«.
(58)
Da de foreliggende foranstaltninger anses for at være støtte, som er ulovlig og uforenelig med det indre marked, skal støttebeløbene tilbagesøges for at genoprette den situation, der eksisterede før støtten blev ydet. Starttidspunktet for tilbagesøgningen bør være det tidspunkt, hvor fordelen blev ydet til støttemodtageren, dvs. da støtten blev stillet til rådighed for modtageren, der skal betale renter, indtil beløbene er tilbagebetalt.
(59)
Det støtteelement, der er uforeneligt med det indre marked skal beregnes som det beløb, der skulle betales men ikke blev det i henhold til 2001-omlægningaftalen, fra den 1. januar 2007 indtil den 11. november 2010, hvor Bulgarien anmeldte sin gæld i konkursproceduren. På dette tidspunkt beløb den forfaldne gæld sig til 3,7 mio. EUR. Bulgarien skal udregne det nøjagtige beløb, der også medtager de påløbne renter. Andre betalinger uden relation til aftalerne kan fratrækkes de beløb, der skal tilbagebetales som ulovlig og uforenelig støtte.
VI KONKLUSION
(60)
For det første bemærker Kommissionen, at Bulgarien trak anmeldelsen om den anmeldte omlægning af gæld på 9,85 mio. EUR tilbage, og at den formelle undersøgelse af denne foranstaltning derved er overflødiggjort.
(61)
For det andet konkluderer Kommissionen, at den manglende inddrivelse af gælden til staten fra den 1. januar 2007 udgør ny statsstøtte til Ruse Industry i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(62)
Da denne statsstøtte er ulovlig og uforenelig, skal den tilbagebetales af modtager -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kommissionen har besluttet at afslutte den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF med hensyn til den anmeldte gældsomlægningsordning vedrørende 9,85 mio. EUR, da Bulgarien har trukket sin anmeldelse tilbage.
Artikel 2
Den statsstøtte, som Bulgarien ulovligt ydede Ruse Industry i modstrid med artikel 108, stk. 3, i TEUF ved at undlade at inddrive gælden til staten fra den 1. januar 2007, uforenelig med et indre marked.
Artikel 3
1. Bulgarien skal tilbagesøge den i artikel 2 omhandlede støtte fra støttemodtageren
2. De beløb, der skal tilbagesøges, pålægges renter fra den 1. januar 2007 og indtil de er tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (20).
Artikel 4
1. Tilbagesøgningen af den i artikel 2 omhandlede støtte iværksættes omgående og effektivt.
2. Bulgarien sikrer, at denne beslutning efterkommes senest fire måneder efter meddelelsestidspunktet.
Artikel 5
1. Senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse indsender Bulgarien følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale
b)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2. Bulgarien holder Kommissionen underrettet om udviklingen i de foranstaltninger, der på nationalt plan træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 2 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. På Kommissionens anmodning giver Bulgarien omgående oplysninger om de planlagte eller allerede gennemførte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse. Bulgarien giver desuden detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, som støttemodtagerne allerede har tilbagebetalt.
Artikel 6
Denne afgørelse er rettet til Republikken Bulgarien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2011.