РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 ноември 2010 година
относно помощ за разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни в земеделските стопанства на регион Валония (Държавна помощ C 1/10 - Белгия)
(нотифицирано под номер C(2010) 7263)
(само текстовете на френски и нидерландски език са автентични)
(2010/789/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него (2),
след като прикани заинтересованите страни да представят коментарите си съгласно гореспоменатите членове (3),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
След като на 23 април 2007 г. бе подадена жалба, Комисията реши да започне разследване във връзка с предоставена от Белгия предполагаема държавна помощ, предназначена за покриване на разходи, свързани с отстраняването и унищожаването на мъртви животни в земеделските стопанства на регион Валония.
(2)
На 2 юли 2007 г. Комисията изпрати писмо до белгийските власти с искане за информация относно въпросната мярка. Белгийските власти предоставиха информация с писмо от 27 юли 2007 г., регистрирано на 3 август 2007 г. На 21 август 2007 г. се проведе техническа среща по искане на компетентните белгийски власти. След срещата белгийските власти представиха на 4 октомври 2007 г. допълнителна информация по въпросния случай.
(3)
С писмо от 10 септември 2007 г. службите на Комисията уведомиха Белгия, че схемата за помощи е вписана в регистъра на необявените помощи под № NN 56/2007, тъй като част от средствата очевидно вече са били изплатени.
(4)
Втора техническа среща бе проведена на 12 октомври 2007 г. по искане на компетентните белгийски власти.
(5)
С писмо от 25 октомври 2007 г. службите на Комисията поискаха от белгийските власти да представят по-изчерпателна информация. При липсата на отговор до изтичането на крайния срок те изпратиха на 21 декември 2007 г. напомнително писмо до белгийските власти с нов краен срок за отговор.
(6)
На 4 юни 2008 г., след като не бе получен отговор на първото напомнително писмо в рамките на определения срок, службите на Комисията изпратиха ново напомняне, с което да обърнат внимание на белгийските власти, че при неспазване на новия срок за отговор от четири седмици Комисията би могла да изпрати разпореждане за предоставяне на информация по силата на член 10, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (4). Този срок изтече на 4 юли 2008 г. В резултат на това на 1 октомври 2008 г. Комисията прие решение, с което се изискваше от белгийските власти да предоставят изискваната информация. То включваше и искане от страна на Комисията белгийските власти да предоставят наред с останалото и допълнителните информационни листове, предвидени в Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (5), за да се анализира помощта, предоставена след 31 януари 2007 г.
(7)
Белгийските власти в крайна сметка отговориха с писмо от 27 ноември 2008 г. и представиха допълнителна информация на 5 декември 2008 г. Те не предоставиха обаче допълнителните информационни листове, изисквани съгласно решението на Комисията от 1 октомври 2008 г.
(8)
На 27 януари 2009 г. Комисията изпрати на белгийските власти искане за допълнителна информация. Белгийските власти отговориха на това искане с писмо от 16 март 2009 г., регистрирано на 19 март 2009 г.
(9)
С писмо от 14 януари 2010 г. Комисията информира Белгия за решението си да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), срещу нотифицираната помощ. Решението на Комисията да започне процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 15 юли 2010 г. Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си във връзка с въпросните мерки. Не бяха получени мнения от други заинтересовани страни.
(10)
С писмо от 19 февруари 2010 г. белгийските власти поискаха срокът за отговор, посочен в писмото на Комисията от 14 януари 2010 г., да бъде удължен с един месец. С писмо от 5 март 2010 г. Комисията удължи срока за отговор с един месец. Накрая, с писмо от 12 март 2010 г., белгийските власти реагираха на решението за откриване на процедурата.
II. ПРЕДИСТОРИЯ И КОНТЕКСТ
II.1. Решение на Комисията - дело № NN 48/2003
(11)
Разследването на Комисията разкри ясно, че жалбата е свързана с прилагането на схемата за помощи, одобрена от Комисията на 26 ноември 2003 г. по дело за държавна помощ № NN 48/2003 (ех N 157/2003) „Управление на отстраняване и унищожаване на мъртви животни в земеделските стопанства на регион Валония“. Обект на разследването бе нотифицирана от страна на белгийските власти схема, съгласно която белгийската държава възнамерява да предостави под формата на субсидирани услуги помощ за земеделски стопанства, предназначена за покриването на всички разходи, свързани с отстраняването, съхраняването, преработването и унищожаването на мъртви животни.
(12)
С оглед приемането на решението за приключване на сметките и предвид предстоящото на 1 януари 2004 г. скорошно влизане в сила на Насоките на Общността относно държавната помощ за изследвания за ТСЕ, мъртви животни и отпадъци от кланици (наричани по-долу „Насоки за ТСЕ“) (6), белгийските власти бяха поели ангажимент да внесат изменения във въпросната схема. Тези изменения бяха необходими, за да се спазят условията на Насоките за ТСЕ, и по-специално на точка 29 от тях. В тази точка се предвижда, че държавите-членки могат да предоставят държавна помощ с интензитет до 100 % от разходите по отстраняване на мъртви животни и до 75 % от разходите по унищожаване на трупове на животни. Нотифицираната белгийска схема не отговаряше на това условие, тъй като в нея се предвиждаше възможност помощта да покрива 100 % от разходите за унищожаване на труповете на мъртви животни.
(13)
След посочените в съображения 11 и 12 коментари белгийските власти поеха ангажимент (вж. съображения 33 и 34 от решението на Комисията по досие № NN 48/2003) да изменят съответно схемата, така че от 1 януари 2004 г. помощта, предвидена за покриване на разходите за унищожаване на трупове на мъртви животни, да представлява само 75 % от максималния разход вместо 100 %. Освен това белгийските власти се ангажираха да изпратят на Комисията най-късно до средата на декември 2003 г. доказателство за въвеждането на необходимите изменения в схемата за помощи.
(14)
Въз основа на тези ангажименти Комисията одобри схемата за период от пет години, считано от 31 януари 2002 г. Следователно срокът за прилагане на посочената схема изтече на 31 януари 2007 г.
II.2. Жалба
(15)
На 23 април 2007 г. Комисията получи жалба, според която се предполагаше, че белгийските власти нарушават Насоките за ТСЕ като продължават да предоставят помощи с интензитет до 100 % от разходите както за отстраняването на умрели животни, така и за унищожаването на труповете им.
III. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(16)
Схемата за помощи се състои в регионална мярка за покриване на общите разходи за услуги, свързани с отстраняване, транспортиране, съхранение, преработка и унищожаване на мъртви животни от земеделски стопанства, разположени в регион Валония.
(17)
Управлението и организацията по премахването на мъртвите животни от посочените земеделски стопанства са били уредени от регионалните власти чрез обществена поръчка за услуги. След публична покана за търг, обявен на равнището на Европейския съюз с обявление за обществена поръчка за услуги (7), обществената поръчка е възложена на 31 януари 2002 г. на дружеството S.A. RENDAC-UDES. Въпросният договор е в три лота според вида на услугите, които ще се предоставят:
-
събиране на труповете на животни от земеделските стопанства и транспортирането им до пункт за преработка, ако е възможно чрез събирателен център или съоръжение за временно складиране,
-
обработка на труповете на животни, разглеждани изцяло като специфичнорискови материали, и транспортиране на отпадъците от преработката до места за термично унищожаване, и
-
пълното унищожаване на отпадъците от тази преработка в предвидени за целта съоръжения.
(18)
Дружеството S.A. RENDAC-UDES единствено представи предложения по тази покана, при това по трите лота. Вследствие на това поръчката е възложена на дружеството на 31 януари 2002 г. за период от 5 години. Според информацията, предоставена от белгийските власти, валидността на договора е била удължена най-малко четири пъти: до 31 декември 2007 г., до 31 декември 2008 г., до 30 юни 2009 г. и последно - до организирането на бъдеща, нова обществена поръчка, чието изпълнение според белгийските власти ще започне през третото тримесечие на 2010 г.
(19)
Въпросната схема за помощи предвижда отпускане на помощи на земеделските стопани. Белгийските власти потвърдиха, че въпреки директното отпускане на помощ на S.A. RENDAC-UDES като доставчик на услуги, за разходите за услуги, предоставяни на земеделските стопани, помощта е била изцяло за земеделските стопани с цел покриване на всички разходи, свързани с различните етапи на събиране, транспортиране, съхранение, обработка и унищожаване, които те биха поемали при отсъствието на схемата за помощи. Белгийските власти също така гарантираха, че сумите, плащани директно на S.A. RENDAC-UDES за услугите, предоставяни на стопаните, са отговаряли изцяло на пазарните цени за извършваните услуги.
(20)
Валонската служба по отпадъците към регионалното министерство на околната среда е била отговорна за изплащането на фактурите, издадени от S.A. RENDAC-UDES, отчасти въз основа на фиксирана сума и отчасти въз основа на ценови таблици.
(21)
В рамките на проучването на досие № NN 48/2003 белгийските власти потвърдиха, че схемата се отнася само до мъртвите животни в земеделските стопанства в област Валония. Тя не се отнася до труповете на животни, намерени на пазарите на животни или в кланиците.
IV. РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ОТ 13 ЯНУАРИ 2010 Г.
(22)
В решението си за започване на процедура по разследване от 13 януари 2010 г. Комисията изрази съмненията си относно съвместимостта на схемата за помощи с правилата на Европейския съюз за държавните помощи. По-конкретно Комисията стигна до заключението, че мерките по въпросната схема за помощи, които имат за цел да покрият над 75 % от разходите по унищожаването на мъртви животни, могат да се смятат за несъвместими с общия пазар въз основа на Насоките за ТСЕ и Насоките на Общността за 2007-2013 г. в областта на държавните помощи в земеделието и горското стопанство 2007-2013 г. (наричани по-долу „Насоките 2007-2013 г.“) (8).
(23)
Освен това, предвид факта, че Комисията е одобрила схемата за помощи до 31 януари 2007 г. въз основа на ангажиментите на белгийските власти, които е трябвало да изменят схемата, така че да я приведат в съответствие с условията по Насоките за ТСЕ, считано от 1 януари 2004 г., и при положение че тези ангажименти не са били изпълнени от посочените власти, Комисията заключи, че е налице злоупотреба с помощта, предоставена за покриване на над 75 % от разходите за унищожаване на мъртви животни.
(24)
Съответно, съгласно член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 и във връзка с член 16 от същия регламент относно злоупотребата с помощи Комисията реши да образува официална процедура по разследване и поиска от Белгия да представи мнението си.
V. МНЕНИЕ НА БЕЛГИЯ
(25)
В отговора си от 12 март 2010 г. Белгия информира Комисията, че ще предприеме необходимите мерки за организиране на нова обществена поръчка за услуги. Според белгийските власти специалните тръжни условия, по които ще се проведе бъдещата обществена поръчка за услуги, следва да са били приключени най-късно до 15 април 2010 г. и обществената поръчка би следвало да се задейства през третото тримесечие на 2010 г. Междувременно белгийските власти изтъкнаха, че срокът на възложената на 31 януари 2002 г. обществена поръчка за услуги е бил удължен с допълнение към договора, като условията са останали същите като тези при възлагането ѝ на 31 януари 2002 г.
(26)
Освен това белгийските власти изтъкнаха, че: i) област Валония ще поиска прилагане на принципа de minimis за уреждане на положението на земеделските стопани за периода от 1 януари 2004 г. до 30 юни 2008 г., и ii) област Валония ще пристъпи най-много до три месеца към възстановяването на суми от всеки земеделски стопанин в размер на 25 % от разходите по преработка и унищожаване на мъртви животни, изчислени за периода от 1 юли 2008 г. до датата на влизане в сила на следващата обществена поръчка за услуги.
(27)
И накрая, белгийските власти информираха Комисията, че ще изискат възстановяване на сумите за помощи de minimis, надхвърлящи 3 000 EUR за период от 3 години, съгласно Регламент (ЕО) № 1860/2004 на Комисията от 6 октомври 2004 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо минималните помощи в сектора на земеделието (9). Белгийските власти посочиха също така, че максимално допустимият размер от 3 000 EUR вероятно е надвишен при 58 земеделски стопани.
VI. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
VI.1. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(28)
Според член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(29)
Тези условия са изпълнени в разглеждания случай по отношение на помощта, предоставяна на земеделските стопани. Тя се предоставя от публичните власти на област Валония и поставя в по-благоприятно положение земеделските стопани от област Валония, като премахва разходите по отстраняване и унищожаване на мъртви животни, които те иначе биха поели при нормални условия.
(30)
Според съдебната практика на Съда на Европейския съюз самият факт, че конкурентоспособността на дадена компания е подпомогната спрямо тази на конкурентни фирми чрез предоставяне на икономическо предимство, което тя иначе не би имала при нормални условия, показва, че е налице риск от нарушаване на конкуренцията (10).
(31)
Помощта за дадена компания се смята за засягаща търговията между държавите-членки, когато компанията извършва дейност на един отворен за търговия пазар в рамките на Европейския съюз (11). В сектора е налице оживена търговия в рамките на Европейския съюз. Тази мярка следователно може да се отрази на търговията между държавите-членки.
(32)
Предвид гореизложеното е очевидно, че условията на член 107, параграф 1 от ДФЕС са изпълнени, с изключение за помощите, спрямо които се прилага законодателството de minimis.
VI.1.1. Законодателство de minimis
(33)
На няколко пъти белгийските власти изтъкнаха, че са приложили правилата de minimis, приложими в селскостопанския сектор. Съответните регламенти, в сила през периода на отпускане на помощта, са били Регламент (ЕО) № 1860/2004 и Регламент (ЕО) № 1535/2007 на Комисията от 20 декември 2007 г. за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощите de minimis в сектора на производството на селскостопански продукти (12), който отменя Регламент (ЕО) № 1860/2004.
(34)
Помощите, които отговарят на условията за прилагане на Регламент (ЕО) № 1860/2004 или Регламент (ЕО) № 1535/2007, се разглеждат като неизпълняващи всички критерии от член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(35)
Следва обаче да се уточни, че съгласно член 3, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1535/2007 помощите de minimis не могат да се кумулират с държавни помощи за едни и същи допустими разходи, ако това кумулиране води до интензитет на помощта, който надвишава размера, определен от законодателството на Европейския съюз за конкретните обстоятелства на всеки отделен случай. Посочената разпоредба се прилага в настоящия случай: не е възможно кумулиране на помощи de minimis (които възлизат на 25 % от разходите, свързани с унищожаването на мъртвите животни, и които трябва да се поемат от стопаните) с останалите 75 %, които, съгласно правилата на Европейския съюз (точка 133 от Насоките 2007-2013 г. във връзка с член 16, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към държавната помощ за малки и средни предприятия, осъществяващи дейност в производството на селскостопански продукти и за изменение на Регламент (ЕО) № 70/2001 (13), могат да се смятат за съвместими с член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(36)
За сметка на това по схемата, установена с Регламент (ЕО) № 1860/2004, изглежда, че не е изключено подобно кумулиране между помощта de minimis и сумите, представляващи 75 % от разходите, свързани с унищожаването на мъртвите животни. Това може да се изведе от съображение 7 от Регламент (ЕО) № 1860/2004, според което „правилото за минималната помощ не накърнява възможността предприятията да получат за същия проект държавна помощ, разрешена от Комисията или обхваната от регламент за групово освобождаване“. Условията за прилагане на регламента, и по-специално максималният праг на помощта от 3 000 EUR, трябва да бъдат спазвани, така че за всяка помощ, която надвишава прага от 3 000 EUR, не важи Регламент (ЕО) № 1860/2004, при това за целия размер на помощта. В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1535/2007 това кумулиране е възможно до шест месеца след влизането в сила на посочения регламент, т.е. до 30 юни 2008 г. След тази дата се прилагат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1535/2007.
VI.2. Правомерност на помощта
(37)
Схемата за помощи, одобрена от Комисията под досие № NN 48/2003, е била нотифицирана и одобрена за периода 31 януари 2003 г. - 31 януари 2007 г. Комисията констатира обаче, че Белгия е продължила да прилага схемата след 1 февруари 2007 г. без да нотифицира Комисията съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС. Схемата за помощи следователно се превръща в неправомерна държавна помощ след 1 февруари 2007 г.
VI.3. Съвместимост на помощта
(38)
По силата на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, могат да се приемат за съвместими с вътрешния пазар, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(39)
Разглежданата схема засяга отпускането на помощ, която, под формата на субсидирани услуги, покрива всички разходи по услугите, свързани с отстраняване, транспортиране, преработка и унищожаване на мъртви животни в земеделските стопанства в област Валония.
(40)
По отношение на периода 31 януари 2002 г. - 31 декември 2003 г., решението на Комисията по досие № NN 48/2003 установи, че схемата може да се ползва от дерогацията, посочена в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Същевременно, както бе посочено по-горе, за периода след 1 януари 2004 г. белгийските власти бяха поели ангажимент да променят нотифицираната схема за държавна помощ и да я приведат в съответствие с Насоките за ТСЕ, във вида, в който те са били прилагани след 1 януари 2004 г. Белгийските власти трябваше по-специално да гарантират, че помощта обхваща само 75 % от разходите за унищожаване на мъртви животни (останалите разходи се поемат от стопанина) и да изпратят на Комисията най-късно до средата на декември 2003 г. доказателства, че в схемата са внесени необходимите промени.
(41)
Това изискване бе заложено в Насоките за ТСЕ, които представляват действащото законодателство по това време. В точка 29 Насоките за ТСЕ посочват:
„29.
От 1 януари 2004 г. държавите-членки могат да предоставят държавна помощ с интензитет до 100 % от разходите по отстраняване на мъртви животни, които трябва да бъдат унищожени, и до 75 % от разходите по самото унищожаване; […]“
(42)
Точки 30 и 31 от Насоките за ТСЕ предвиждат изключения от правилото, според което помощта може да покрива до 75 % от разходите за унищожаване на мъртви животни:
„30.
Освен това, държавите-членки могат да предоставят държавна помощ с интензитет до 100 % от разходите за отстраняване и унищожаване на трупове на животни, ако помощта се финансира от такси или задължителни вноски, предназначени за финансиране унищожаването на такива трупове, при условие че тези такси или вноски са ограничени само до сектор на месопроизводството и са наложени директно на този сектор.
31.
Държавите-членки могат да предоставят държавна помощ с интензитет до 100 % от разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, когато е налице задължение за извършване на изследвания за ТСЕ върху тези животни.“
(43)
Следва да се отбележи, че при проучването на досие № NN 48/2003 белгийските власти никога не са изтъквали, че едно от тези изключения може да се приложи.
(44)
Насоките за ТСЕ са отменени на 1 януари 2007 г., както е предвидено в точка 194, буква в) от Насоките 2007-2013 г. В съответствие с точка 134 от Насоките 2007-2013 г. Комисията обявява държавните помощи относно изследвания за ТСЕ и мъртвите животни за съвместими с член 108, параграф 3, буква в) от ДФЕС, ако са изпълнени всички условия на член 16 от Регламент (ЕО) № 1857/2006.
(45)
Член 16 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 не променя същността на оценката на помощта, предоставяна за отстраняване и унищожаване на мъртви животни. Както и при Насоките за ТСЕ регламентът установява с член 16, параграф 1, буква г), че помощта с интензитет до 100 % от разходите, свързани с отстраняване на мъртви животни, и помощта с интензитет до 75 % от разходите, свързани с унищожаването на труповете, се смятат за съвместими с вътрешния пазар. Разпоредбите на член 16, параграф 1, букви д) и е) от своя страна запазват възможността за дерогация от тавана от 75 % и достигане на интензитет на помощта от 100 % в следните случаи: i) когато помощите се финансират от такси или задължителни вноски, предназначени за финансиране унищожаването на такива трупове, при условие че тези такси или вноски са ограничени само до сектора на месопроизводството и са наложени директно на този сектор; или ii) когато е задължително мъртвите животни да се подлагат на изследване за ТСЕ.
(46)
При условие че новите правила (Насоките 2007-2013 г. и Регламент (ЕО) № 1857/2006) не променят ситуацията по същество спрямо старите (Насоки за ТСЕ), оценката на досието от гледна точка на приложимите през този период правила на Европейския съюз би трябвало да е една и съща за целия разглеждан период (т.е. от 1 януари 2004 г. до днес).
(47)
Както вече бе отбелязано, белгийските власти бяха поели ангажимент, в рамките на проучването на досие № NN 48/2003, да променят схемата за помощи, така че помощите за покриване на разходи по унищожаването на трупове на животни да не надвишават 75 % от тези разходи, считано от 1 януари 2004 г. Въпреки това, по време на проучването на въпросното досие, белгийските власти не оспориха, че схемата за държавни помощи не е била променена в съответствие с поетия ангажимент.
(48)
Освен това белгийските власти изтъкнаха многократно в рамките на настоящия случай (например с писмо от 27 ноември 2008 г.), че второто от посочените в съображение 42 изключения може в действителност да бъде прилагано и че помощта може да покрива до 100 % от разходите по унищожаване на трупове на животни. Според тях изключението е оправдано от факта, че е било задължително извършването на изследвания за ТСЕ върху всички мъртви животни (точка 31 от Насоките за ТСЕ и член 16, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 1857/2006). Никакво доказателство обаче не бе представено в подкрепа на това твърдение.
(49)
Основният довод на Белгия в подкрепа на нейното твърдение е, че тя е длъжна да извършва тези изследвания в съответствие с Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (14). Този довод обаче не може да бъде приет. В действителност, според посочения регламент валонските власти са длъжни да извършват изследвания за ТСЕ върху мъртви животни, както следва:
-
между 1 юли 2001 г. и 31 декември 2008 г. върху всички говеда на възраст над 24 месеца, умрели в земеделското стопанство, и
-
от 1 януари 2009 г. върху всички говеда на възраст над 48 месеца, умрели в земеделското стопанство. Всяка държава-членка може обаче да продължи изследванията върху по-млади говеда - на възраст между 24 и 48 месеца.
(50)
Следователно задължението за извършване на изследвания се прилага само за животни на определена възраст (24 месеца за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2008 г. и 48 месеца след тази дата). Преди всичко това задължение се отнася само до говедата. Другите видове животни, умрели в земеделското стопанство (свине, коне, домашни птици и др.) не е задължително да бъдат подлагани на изследвания за ТСЕ. От информацията, предоставена от белгийските власти (с писмо от 27 ноември 2008 г.), е видно, че броят на труповете на животни, които потенциално биха могли да се ползват от това изключение в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 999/2001, представлява по-малко от 20-25 % от общите разходи по умрелите животни, които са обект на договора за услуги. Следователно единствено разходите, които са строго свързани със задължението за извършване на изследвания за ТСЕ, както предвижда Регламент (ЕО) № 999/2001, могат да се обявят за съвместими, при условие че е възможно точно да бъдат посочени тези разходи.
(51)
Комисията също така отбелязва, че първото изключение, с което се позволява разходите по отстраняване и унищожаване на трупове на животни да бъдат покривани до 100 % от задължителните такси и вноски в сектора на месопроизводството, не е приложимо в разглеждания случай. Белгийските власти никога не са се позовавали на приложимостта на това изключение, нито са представили доказателства за това.
(52)
С оглед на гореизложеното Комисията заключи, че мерките на въпросната схема за помощи, насочена към покриване на над 75 % от разходите по унищожаване на трупове на животни, не са съвместими с вътрешния пазар на основата на Насоките за ТСЕ или на Насоките за 2007-2013 г., с изключение на разходите, които са пряко свързани с обработката на труповете на животните, за които е налице задължение за извършване на изследвания за ТСЕ.
(53)
Освен това, предвид факта, че Комисията е одобрила схемата за помощи до 31 януари 2007 г. на основата на поетите от белгийските власти ангажименти, според които трябваше да се измени схемата, така че да се изпълнят условията, определени от Насоките за ТСЕ, считано от 1 януари 2004 г., и тъй като тези ангажименти не бяха спазени от посочените власти, Комисията заключава, че помощта, предоставена за покриване на над 75 % от разходите по унищожаване на трупове на животни, е била неправомерна, най-малкото по отношение на помощите, които не са предназначени за компенсиране на задължението за извършване на изследвания за ТСЕ.
(54)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999, когато една държавна помощ е предоставена неправомерно и е несъвместима с вътрешния пазар, тя трябва да бъде възстановена от бенефициерите. Целта е постигната, когато въпросната помощ, заедно с евентуалната лихва за забавянето, е възстановена от бенефициерите, т.е. от дружествата, които в действителност са се възползвали от нея.
(55)
Настоящото решение следва да бъде изпълнено незабавно, по-специално по отношение на възстановяването на всички индивидуални помощи, отпуснати в рамките на въпросните схеми, с изключение на отпуснатите за специфични проекти, които в момента на отпускане на помощите са отговаряли на всички условия, посочени в Регламента de minimis или в Регламента за групово освобождаване съгласно членове 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (15), или са били отпуснати по схема за помощи, одобрена от Комисията.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(56)
Комисията установява, че Белгия незаконно е прилагала разглежданата помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС. Помощта е частично несъвместима с вътрешния пазар и Белгия трябва да я прекрати и да възстанови сумите, които вече са били предоставени на бенефициерите незаконно,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Схемата за помощи, предоставяна от Белгия на земеделските стопани от регион Валония и предназначена за покриване на разходите по отстраняване и унищожаване на трупове на мъртви животни в земеделските стопанства на регион Валония, е частично несъвместима с вътрешния пазар.
2. Единствено онази част от помощта, която е строго насочена към компенсиране на задължението земеделските стопани да извършват изследвания за ТСЕ в съответствие с Регламент (ЕО) № 999/2001, е съвместима с вътрешния пазар, при условие че е възможно да се определят точно тези разходи.
Член 2
Белгия трябва да отмени схемата за помощи, посочена в член 1.
Член 3
Сумите, предоставени в рамките на схемата по член 1 от настоящото решение, не представляват помощи по смисъла на Договора, ако към момента на предоставянето им те отговарят на условията, посочени в регламента, приет по силата на член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98, който е бил приложим към момента на предоставянето.
Член 4
Индивидуалните помощи, предоставени в рамките на схемата по член 1 от настоящото решение, които в момента на предоставянето им са изпълнявали условията, посочени в регламента, приет по силата на член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, или във всяка друга одобрена схема за помощи, са съвместими с вътрешния пазар до максималния интензитет, приложим за такъв тип помощи.
Член 5
1. При условията на член 1, параграф 2, член 3 и член 4 Белгия предприема всички необходими мерки бенефициерите да възстановят вече получената неправомерно несъвместима помощ, посочена в член 1.
2. Възстановяването се извършва незабавно и в съответствие с процедурите, предвидени в националното законодателство, при условие че те позволяват незабавното и действително изпълнение на настоящото решение. Помощта, която следва да се възстанови, включва лихви от датата, на която е била предоставена на бенефициерите, до датата на нейното възстановяване. Лихвата се изчислява на базата на референтния лихвен процент, използван за изчисляване на еквивалента на помощта в рамките на регионалните помощи.
Член 6
Белгия информира Комисията в срок от два месеца, считано от датата на нотифициране на настоящото решение, за предприетите мерки по изпълнението му.
Белгия уведомява редовно Комисията за изпълнението на предприетите национални мерки за прилагане на настоящото решение до завършването на възстановяването на помощта, посочена в член 1. По искане на Комисията тя ѝ изпраща незабавно информация за вече взетите и за планираните мерки, целящи спазването на настоящото решение, както и подробна информация за сумите от помощта и лихвите, които вече са възстановени от бенефициерите.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Кралство Белгия.
Съставено в Брюксел на 17 ноември 2010 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 17. november 2010
om støtte til fjernelse og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien (Statsstøtte C 1/10 - Belgien)
(meddelt under nummer K(2010) 7263)
(Kun den franske og den nederlandske tekst er autentiske)
(2010/789/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, stk. 1 (1),
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a) (2),
efter at have opfordret de interesserede parter til at fremkomme med deres bemærkninger i medfør af ovennævnte artikler (3), og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Som følge af en klage indgivet den 23. april 2007 besluttede Kommissionen at iværksætte en undersøgelse af påstandene om Belgiens statsstøtte til fjernelse og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien.
(2)
Den 2. juli 2007 sendte Kommissionen et brev til de belgiske myndigheder med en anmodning om oplysninger om den pågældende foranstaltning. De belgiske myndigheder fremsendte oplysninger i brev af 27. juli 2007, registreret den 3. august 2007. Der blev den 21. august 2007 afholdt et teknisk møde på anmodning af de kompetente belgiske myndigheder. Efter mødet fremsendte sidstnævnte den 4. oktober 2007 yderligere oplysninger om sagen.
(3)
Ved brev af 10. september 2007 meddelte Kommissionens tjenestegrene Belgien, at støtteordningen var blevet opført i registret over ikke-anmeldt støtte under nr. NN 56/07, da det var åbenbart, at en del af midlerne allerede var udbetalt.
(4)
Den 12. oktober 2007 afholdtes det andet tekniske møde på anmodning af de kompetente belgiske myndigheder.
(5)
Ved brev af 25. oktober 2007 bad Kommissionens tjenestegrene de belgiske myndigheder om at fremsende yderligere oplysninger. Dette brev blev ikke besvaret inden udløbet af den fastsatte frist, og der blev derfor den 21. december 2007 fremsendt en påmindelse til de belgiske myndigheder med en ny svarfrist.
(6)
Da Kommissionens tjenestegrene ikke den 4. juni 2008 havde modtaget svar på den første påmindelse inden for den fastsatte frist, sendte de en ny påmindelse, hvor de gjorde de belgiske myndigheder opmærksom på, at Kommissionen, hvis den nye svarfrist på fire uger ikke blev overholdt, kunne fremsende et påbud om oplysninger i medfør af artikel 10, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (4). Fristen udløb den 4. juli 2008. Kommissionen vedtog følgelig den 1. oktober 2008 en beslutning om at pålægge de belgiske myndigheder at afgive de påkrævede oplysninger. I nævnte beslutning anmodede Kommissionen de belgiske myndigheder om bl.a. at fremsende de tilsvarende oplysningsskemaer som omfattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (5) med henblik på evaluering af den støtte, der var tildelt efter den 31. januar 2007.
(7)
De belgiske myndigheder svarede endelig ved brev af 27. november 2008 og fremsendte supplerende oplysninger den 5. december 2008. De fremsendte imidlertid ikke de oplysningsskemaer, som Kommissionen havde anmodet om i beslutningen af 1. oktober 2008.
(8)
Den 27. januar 2009 sendte Kommissionen en anmodning om supplerende oplysninger til de belgiske myndigheder. De belgiske myndigheder besvarede denne anmodning ved brev af 16. marts 2009, registreret den 19. marts 2009.
(9)
Ved brev af 14. januar 2010 meddelte Kommissionen Belgien sin beslutning om at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) over for den anmeldte støtte. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 15. juli 2010. Kommissionen har opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de omhandlede foranstaltninger. Der er ikke modtaget bemærkninger fra nogens side.
(10)
Ved brev af 19. februar 2010 anmodede de belgiske myndigheder om en forlængelse på en måned af svarfristen, som var fastsat i Kommissionens brev af 14. januar 2010. Ved brev af 5. marts 2010 accepterede Kommissionen at forlænge svarfristen med en måned. Ved brev af 12. marts 2010 reagerede de belgiske myndigheder endelig på beslutningen om at indlede proceduren.
II. BAGGRUND
II.1. Kommissionens beslutning - sag NN 48/03
(11)
Under Kommissionens undersøgelse viste det sig klart, at klagen vedrørte indførelsen af en støtteordning, som Kommissionen havde godkendt den 26. november 2003, jf. statsstøttesag NN 48/03 (ex. N. 157/03) med titlen »Forvaltning af fjernelsen og destruktionen af døde dyr fra bedrifter i regionen Vallonien«. Denne sag vedrørte en af de belgiske myndigheder anmeldt ordning, hvor den belgiske stat ydede støtte i form af subsidierede ydelser til landbrugsbedrifter til dækning af alle omkostninger ved fjernelse, oplagring, forarbejdning og destruktion af døde dyr.
(12)
Med henblik på vedtagelse af beslutningen om regnskabsafslutning og i lyset af ikrafttrædelsen den 1. januar 2004 af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i forbindelse med TSE-test, døde dyr og slagteriaffald (TSE-rammebestemmelserne) (6) forpligtede de belgiske myndigheder sig til at ændre den pågældende ordning. Ændringerne var nødvendige for at overholde betingelserne i TSE-rammebestemmelserne, navnlig punkt 29, hvor det hedder, at medlemsstaternes støtte højst kan udgøre 100 % af omkostningerne ved bortskaffelse og højst 75 % af omkostningerne ved destruktion af de døde dyr. Den anmeldte belgiske ordning var ikke i overensstemmelse med denne bestemmelse, fordi den gav mulighed for, at støtten kunne udgøre 100 % af omkostningerne ved destruktion af døde dyr.
(13)
Som reaktion på overvejelserne i betragtning 11 og 12 forpligtede de belgiske myndigheder sig (jf. punkt 33 og 34 i Kommissionens beslutning i sag NN 48/03) følgelig til at ændre deres støtteordning, således at støtten til destruktion af døde dyr højst kunne udgøre 75 % af de maksimale, faktisk afholdte omkostninger, og ikke 100 %. De belgiske myndigheder forpligtede sig desuden til senest medio december 2003 at tilsende Kommissionen oplysninger til godtgørelse af, at man havde foretaget de nødvendige ændringer i støtteordningen.
(14)
På grundlag af disse tilsagn godkendte Kommissionen nævnte ordning for fem år fra 31. januar 2002. Denne frist udløb således den 31. januar 2007.
II.2. Klagen
(15)
Den 23. april 2007 modtog Kommissionen en klage med en påstand om, at de belgiske myndigheder overtrådte TSE-rammebestemmelserne, fordi de stadig ydede støtte til op til 100 % af omkostningerne ved både fjernelse og destruktion af døde dyr.
III. UDFØRLIG BESKRIVELSE AF STØTTEFORANSTALTNINGEN
(16)
Den pågældende støtteforanstaltning vedrører en regional foranstaltning til dækning af samtlige omkostninger ved fjernelse, transport, oplagring, forarbejdning og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien.
(17)
Fjernelsen af dyrekroppe fra de nævnte bedrifter blev arrangeret og administreret på grundlag af en offentlig tjenesteydelseskontrakt tildelt af de regionale myndigheder. Efter en offentlig udbudsprocedure på EU-plan i form af en bekendtgørelse om en offentlig tjenesteydelseskontrakt (7) blev der den 31. januar 2002 indgået en kontrakt med selskabet SA. RENDAC-UDES. Den pågældende kontrakt var opdelt i tre partier svarende til de forskellige ydelser:
-
indsamling af dyrekroppe fra landbrugsbedrifter og transport til en forarbejdningsenhed, om muligt via et samlested eller et midlertidigt opbevaringsanlæg
-
forarbejdning af dyrekroppe, der betragtes som specificeret risikomateriale, og transport af forarbejdningsaffald til termisk destruktionsanlæg samt
-
fuldstændig destruktion af affald fra denne behandling i ad hoc-anlæg.
(18)
Selskabet S.A. RENDAC-UDES var det eneste, der afgav bud i dette udbud. Selskabet bød på alle tre partier. Kontrakten blev således indgået med dette selskab den 31. januar 2002 for en femårig periode. Ifølge de belgiske myndigheders oplysninger blev kontrakten forlænget mindst fire gange: indtil den 31. december 2007, den 31. december 2008, den 30. juni 2009 og endelig indtil gennemførelsen af en ny offentlig udbudsprocedure, der ifølge de belgiske myndigheder skulle finde sted i tredje kvartal af 2010.
(19)
Den pågældende støtteordning omfatter støtte til landbrugere. De belgiske myndigheder har bekræftet, at støtten ydes direkte til selskabet S.A. RENDAC-UDEC i dettes egenskab af tjenesteyder til dækning af omkostninger ved ydelser leveret til landbrugere, men at den fuldt ud kom landbrugerne til gode i form af dækning af samtlige omkostninger ved de forskellige operationer - indsamling, transport, oplagring, forarbejdning og destruktion - som de selv skulle have afholdt uden støtteordningen. De belgiske myndigheder har ligeledes forsikret, at de beløb, der er udbetalt direkte til selskabet S.A. RENDAC-UDES til gengæld for ydelser leveret til landbrugere, helt og alene svarede til markedsprisen for de pågældende ydelser.
(20)
L'Office wallon des déchets (afdelingen for affaldshåndtering i regionen Vallonien) under det regionale miljøministerium skulle betale SA RENDAC-UDES's fakturaer på grundlag af dels en fast sats, dels prislister.
(21)
I forbindelse med undersøgelsen af sag NN 48/03 bekræftede de belgiske myndigheder, at ordningen alene vedrører døde dyr på landbrugsbedrifter i regionen Vallonien. Den omfatter ikke dyrekroppe fra dyremarkeder eller slagterier.
IV. KOMMISSIONENS BESLUTNING AF 13. JANUAR 2010
(22)
I sin beslutning af 13. januar 2010 om at indlede undersøgelsesproceduren udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til, om støtteordningen var forenelig med EU's regler om statsstøtte. Mere konkret konkluderede Kommissionen, at den pågældende støtte, der skulle dække mere end 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr, kan betragtes som uforenelig med det indre marked på grundlag af TSE-rammebestemmelserne og EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 (rammebestemmelserne for 2007-2013) (8).
(23)
Eftersom Kommissionen havde godkendt støtteordningen indtil den 31. januar 2007 på grundlag af tilsagn fra de belgiske myndigheder om at ændre ordningen, således at den overholdt bestemmelserne i TSE-rammebestemmelserne efter den 1. januar 2004, og eftersom myndighederne ikke holdt dette løfte, konkluderede Kommissionen, at støtten til dækning af over 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr var blevet misbrugt.
(24)
I overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 659/1999 sammenholdt med samme forordnings artikel 16 om misbrug af støtte besluttede Kommissionen derfor at iværksætte den formelle undersøgelsesprocedure og opfordrede Belgien til at fremlægge sine bemærkninger.
V. BELGIENS BEMÆRKNINGER
(25)
I sit svar af 12. marts 2010 meddelte Belgien Kommissionen, at man ville træffe de nødvendige foranstaltninger til at iværksætte en ny offentlig udbudsprocedure. Ifølge de belgiske myndigheder ville specifikationerne for udbuddet om den offentlige tjenesteydelseskontrakt foreligge senest den 15. april 2010 og kontrakten træde i kraft fra tredje kvartal 2010. I mellemtiden meddelte de belgiske myndigheder, at kontrakten om offentlige tjenesteydelser af 31. januar 2002 var blevet forlænget med et tillæg på samme vilkår som i kontrakten af 31. januar 2002.
(26)
Desuden fremførte de belgiske myndigheder, at i) regionen Vallonien ville anmode om anvendelse af de minimis-princippet for at bringe situationen i orden for landbrugerne for perioden 1. januar 2004-30. juni 2008, og ii) man inden højst tre måneder ville tilbagesøge et beløb fra hver bedrift svarende til 25 % af udgifterne til forarbejdning og destruktion af døde dyr beregnet for perioden fra 1. juli 2008 til den dato, hvor den efterfølgende kontrakt træder i kraft.
(27)
Endelig meddelte de belgiske myndigheder Kommissionen, at de ville kræve de minimis-støtten tilbagebetalt på grundlag af Kommissionens forordning (EF) nr. 1860/2004 af 6. oktober 2004 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte i landbrugs- og fiskerisektoren (9), som overstiger 3 000 EUR over en periode på tre år. De belgiske myndigheder anførte ligeledes, at det højst tilladte beløb på 3 000 EUR var overskredet for 58 landbrugeres vedkommende.
VI. VURDERING AF FORANSTALTNINGEN
VI.1. Støtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF
(28)
Ifølge artikel 107, stk. 1, i TEUF, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(29)
Disse betingelser er opfyldt i det foreliggende tilfælde, for så vidt angår støtten til landbrugerne. Den pågældende støtte er tildelt af de offentlige instanser i regionen Vallonien og medfører en fordel for landbrugere i regionen Vallonien, idet de undgår at afholde udgifter til fjernelse og destruktion af døde dyr, som de ellers skulle have afholdt under normale forhold.
(30)
Alene det forhold, at en virksomheds konkurrencemæssige position styrkes i forhold til andre konkurrerende virksomheder, hvis den får en økonomisk fordel, som den ellers ikke ville have fået under normal udøvelse af erhvervet, peger ifølge EU-Domstolens retspraksis i retning af en mulig konkurrencefordrejning (10).
(31)
Støtte til en virksomhed anses for at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, når den pågældende virksomhed er aktiv på et marked, der er åbent for samhandel inden for EU (11). Der finder en betydelig samhandel sted inden for EU i den pågældende sektor. Foranstaltningen kan derfor påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
(32)
På baggrund af ovenstående er det indlysende, at betingelserne i artikel 107, stk. 1, i TEUF er opfyldt, undtagen for den støtte, der er omfattet af de minimis-lovgivningen.
VI.1.1 De minimis-lovgivning
(33)
De belgiske myndigheder har ved flere lejligheder fremført, at de havde anvendt de gældende de minimis-regler i landbrugssektoren. De forordninger, der fandt anvendelse i den periode, hvor støtten blev udbetalt, er forordning (EF) nr. 1860/2004 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2007 af 20. december 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte til produktion af landbrugsprodukter (12), som ophævede forordning (EF) nr. 1860/2004.
(34)
Den støtte, der angiveligt opfylder betingelserne for anvendelse af forordning (EF) nr. 1860/2004 eller forordning (EF) nr. 1535/2007, anses ikke for at opfylde alle kriterier i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(35)
Det skal dog præciseres, at de minimis-støtte i overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1535/2007 ikke må kumuleres med statsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulation vil medføre en støtteintensitet, der er højere end det niveau, der i EU-bestemmelserne er fastsat under hensyn til hvert tilfældes særlige omstændigheder. Denne bestemmelse finder anvendelse i det foreliggende tilfælde. De minimis-støtte (som udgør 25 % af de udgifter til destruktion af døde dyr, der skulle afholdes af landbrugerne) må således ikke kumuleres med de resterende 75 %, som i overensstemmelse med EU-bestemmelserne (punkt 133 i rammebestemmelserne for 2007-2013 i forbindelse med artikel 16, stk. 1, litra d), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter og om ændring af forordning (EF) nr. 70/2001 (13) kan betragtes som forenelige med artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF.
(36)
Ifølge forordning (EF) nr. 1860/2004 ser det derimod ud til, at en sådan kumulering mellem de minimis-støtte og de beløb, der udgør 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr, ikke er udelukket. Det kan udledes af betragtning 7 i forordning (EF) nr. 1860/2004, at »de minimis-reglen påvirker ikke virksomhedernes mulighed for, også til samme projekt, at modtage statsstøtte, som Kommissionen har godkendt, eller som er omfattet af en gruppefritagelsesforordning.« Betingelserne for at anvende forordningen og navnlig støtteloftet på 3 000 EUR skal være opfyldt, således at ingen støtte, der overskrider loftet på 3 000 EUR, kan være omfattet af forordning (EF) nr. 1860/2004, og det gælder så hele støtten. I medfør af artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1535/2007 er denne kumulering mulig indtil seks måneder efter nævnte forordnings ikrafttræden, dvs. den 30. juni 2008. Efter denne dato finder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1535/2007 anvendelse.
VI.2. Støtteforanstaltningens lovlighed
(37)
Støtteordningen, der er godkendt af Kommissionen under sag NN 48/03, er anmeldt og godkendt for perioden 31. januar 2003-31. januar 2007. Kommissionen konstaterer imidlertid, at Belgien fortsat anvendte støtteordningen efter den 1. februar 2007 uden at anmelde den til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, i TEUF. Støtteordningen har derfor været ulovlig statsstøtte siden den 1. februar 2007.
VI.3. Støtteforanstaltningens forenelighed
(38)
I medfør af artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner betragtes som forenelig med det indre marked, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(39)
Den pågældende ordning vedrører tildeling af støtte i form af subsidierede tjenesteydelser til dækning af samtlige omkostninger til ydelser i tilknytning til fjernelse, transport, forarbejdning og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien.
(40)
For perioden 31. januar 2002-31. december 2003 fastslog Kommissionen i sin beslutning i sag NN 48/03, at ordningen kunne være omfattet af undtagelsen i artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF. Som forklaret ovenfor havde de belgiske myndigheder for perioden efter den 1. januar 2004 imidlertid forpligtet sig til at ændre den anmeldte støtteordning, så den var i overensstemmelse med TSE-rammebestemmelserne efter den 1. januar 2004. De belgiske myndigheder skulle navnlig sikre, at støtten kun dækkede 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr (de resterende udgifter skulle afholdes af landbrugeren selv), og senest medio december 2003 tilsende Kommissionen dokumentation for, at man havde foretaget de nødvendige ændringer i støtteordningen.
(41)
Dette krav var omfattet af TSE-rammebestemmelserne, der på det tidspunkt var gældende lovgivning. I punkt 29 i TSE-rammebestemmelserne bestemmes følgende:
»29.
Fra og med den 1. januar 2004 kan medlemsstaterne yde statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved fjernelse af døde dyr, der skal bortskaffes, og 75 % af omkostningerne ved destruktion af kadaverne. […]«
(42)
Punkt 30 og 31 TSE-rammebestemmelserne gav mulighed for undtagelser fra reglen om, at støtten kun måtte dække op til 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr:
»30.
Alternativt kan medlemsstaterne yde statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved fjernelse og destruktion af kadavere, når støtten finansieres via gebyrer eller via obligatoriske bidrag til finansiering af destruktionen af sådanne kadavere, forudsat at disse gebyrer eller bidrag er begrænset til og direkte pålægges kødsektoren.
31.
Medlemsstaterne kan yde statsstøtte på 100 % til omkostninger ved fjernelse og destruktion af døde dyr, når der foreligger en forpligtelse til at udføre TSE-test på de pågældende døde dyr«.
(43)
Det skal bemærkes, at de belgiske myndigheder i forbindelse med undersøgelsen af sag NN 48/03 aldrig har fremført, at en af disse undtagelser kunne finde anvendelse.
(44)
TSE-rammebestemmelserne blev ophævet pr. 1. januar 2007 som fastlagt i punkt 194 c) i rammebestemmelserne for 2007-2013. I medfør af punkt 134 i rammebestemmelserne for 2007-2013 erklærer Kommissionen statsstøtte vedrørende TSE-test og døde dyr forenelig med artikel 108, stk. 3, litra c), i TEUF, hvis alle betingelser i artikel 16 i forordning (EF) nr. 1857/2006 er opfyldt.
(45)
Artikel 16 i forordning (EF) nr. 1857/2006 ændrer ikke substansen, for så vidt angår evalueringen af støtten til fjernelse og destruktion af døde dyr. Som det var tilfældet med TSE-rammebestemmelserne, hedder det i forordningens artikel 16, stk. 1, litra d), at støtte på op til 100 % af udgifterne til fjernelse af døde dyr og på op til 75 % af udgifterne til destruktion af sådanne kadavere betragtes som forenelig med det indre marked. Bestemmelserne i artikel 16, stk. 1, litra e)-f), vedrører muligheden for undtagelser fra loftet på 75 %, således at støtten kan udgøre 100 % i følgende tilfælde: i) når støtten finansieres via gebyrer eller via obligatoriske bidrag til finansiering af destruktion af sådanne kadavere, forudsat at disse gebyrer eller bidrag er begrænset til og direkte pålægges kødsektoren, eller ii) hvis der er en forpligtelse til at foretage TSE-tester på de pågældende døde dyr.
(46)
Da de nye bestemmelser (rammebestemmelserne for 2007-2013 og forordning (EF) nr. 1857/2006) ikke substansmæssigt har ændret situationen i forhold til de tidligere bestemmelser (TSE-rammebestemmelserne), må evalueringen af sagen med hensyn til gældende EU-regler være den samme for hele den pågældende periode (dvs. fra den 1. januar 2004 til i dag).
(47)
Som allerede understreget havde de belgiske myndigheder i forbindelse med undersøgelsen af sag NN 48/2003 forpligtet sig til at ændre støtteordningen, så støtten til dækning af udgifter til destruktion af døde dyr ikke oversteg 75 % af disse udgifter efter 1. januar 2004. De belgiske myndigheder har imidlertid ikke i forbindelse med gennemgangen af denne sag benægtet, at statsstøtteordningen ikke var blevet ændret som lovet.
(48)
De belgiske myndigheder har desuden flere gange i forbindelse med denne sag (f.eks. i brev af 27. november 2008) anført, at den anden af de undtagelser, der er nævnt i betragtning 42, kan finde anvendelse, og at støtten kan dække op til 100 % af udgifterne til destruktion af døde dyr. Undtagelsen hævdes at være berettiget, fordi det var obligatorisk at foretage TSE-tester på alle døde dyr (punkt 31 i TSE-rammebestemmelserne og artikel 16, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1857/2006. Denne påstand er imidlertid ikke blevet dokumenteret.
(49)
Belgiens hovedargument til støtte for påstanden er, at man var forpligtet til at foretage disse tester ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (14). Argumentet kan imidlertid ikke godtages. I medfør af denne forordning er myndigheder i regionen Vallonien forpligtede til at foretage TSE-tester på døde dyr i henhold til følgende betingelser:
-
i perioden 1. juli 2001-31. december 2008 på alle kreaturer over 24 måneder, som er døde på bedriften, og
-
efter den 1. januar 2009 på alle kreaturer over 48 måneder, som er døde på bedriften. En medlemsstat kan dog beslutte fortsat at foretage testene på yngre kreaturer mellem 24 og 48 måneder.
(50)
Forpligtelsen til at foretage tester gælder følgelig kun på dyr af en vis alder (24 måneder for perioden 1. juli 2001-31. december 2008 og 48 måneder efter denne dato). Hvad vigtigere er, gælder denne forpligtelse kun for kreaturer. Der er ikke pligt til at foretage en TSE-test på dyr af andre arter, der er døde på bedriften (svin, heste, fjerkræ osv.). Det fremgår af oplysningerne fra de belgiske myndigheder (brev af 27. november 2008), at antallet af døde dyr, som eventuelt kan være omfattet af undtagelsen efter bestemmelserne i forordning (EF) nr. 999/2001 som ændret, udgør under 20-25 % af de samlede udgifter til døde dyr, der er omfattet af tjenesteydelseskontrakten. Kun støtte til udgifter, der udelukkende vedrører pligten til at foretage TSE-tester som omhandlet i forordning (EF) nr. 999/2001, kan betragtes som forenelige, forudsat at det er muligt at foretage en nøjagtig identifikation af disse udgifter.
(51)
Kommissionen konstaterer ligeledes, at den første undtagelse om, at der kan ydes statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved fjernelse og destruktion af kadavere, når støtten finansieres via gebyrer eller via obligatoriske bidrag, ikke kan finde anvendelse i denne sag. De belgiske myndigheder har aldrig påberåbt sig denne undtagelse eller fremlagt dokumentation i den henseende.
(52)
I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den pågældende støtteordning om dækning af over 75 % af udgifterne til destruktion af kadavere, ikke er forenelig med det indre marked på grundlag af TSE-rammebestemmelserne eller rammebestemmelserne for 2007-2013, undtagen for udgifter, som er direkte knyttet til behandlingen af døde dyr, for hvilke der er pligt til at foretage TSE-tester.
(53)
Eftersom Kommissionen desuden godkendte støtteordningen indtil den 31. januar 2007 på grundlag af tilsagn fra de belgiske myndigheder om at ændre ordningen, således at den overholdt bestemmelserne i TSE-rammebestemmelserne efter den 1. januar 2004, og eftersom myndighederne ikke holdt dette løfte, konkluderer Kommissionen, at støtten til dækning af over 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr er blevet misbrugt, i hvert tilfælde for den støtte, der ikke vedrører pligten til at foretage TSE-tester.
(54)
I henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 658/1999 er statsstøtte, der er ydet ulovligt, uforenelig med det indre marked, og den skal kræves tilbagebetalt fra støttemodtagerne. Formålet med tilbagesøgningen er opnået, når den pågældende støtte, eventuelt med tillæg af morarenter, er tilbagesøgt fra støttemodtageren eller med andre ord fra de virksomheder, som reelt har modtaget den.
(55)
Nærværende afgørelse skal omgående gennemføres, navnlig med hensyn til tilbagesøgningen af al individuel støtte, der er ydet under denne støtteordning, dog med undtagelse af støtte, der er ydet til specifikke projekter, som på tildelingstidspunktet opfyldte alle betingelserne i forordningen om de minimis-støtte, var omfattet af fritagelser i medfør af artikel 1 og 2 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte (15) eller indgik i en støtteordning, som Kommissionen har godkendt.
VII. KONKLUSIONER
(56)
Kommissionen fastslår, at Belgien ulovligt har iværksat den omhandlede støtte i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF. Da støtten er uforenelig med det indre marked, skal Belgien bringe den til ophør og tilbagesøge de beløb, der allerede er udbetalt til støttemodtagerne -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Belgiens ordning med støtte til landbrugere i regionen Vallonien til fjernelse og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien er delvist uforenelig med det indre marked.
2. Kun den del af støtten, der udelukkende vedrører godtgørelse til landbrugerne for pligten til at foretage TSE-tester som omhandlet i forordning (EF) nr. 999/2001, er forenelig med det indre marked, forudsat at det er muligt at foretage en nøjagtig identifikation af disse udgifter.
Artikel 2
Belgien skal ophæve den i artikel 1 omhandlede støtteordning.
Artikel 3
Den støtte, der er tildelt i henhold til den I artikel 1 i denne afgørelse nævnte støtteordning, er ikke støtte efter traktaten, hvis den på tildelingstidspunktet opfyldte betingelserne i den forordning, der er vedtaget i medfør af artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98, som fandt anvendelse på det pågældende tidspunkt.
Artikel 4
Individuel støtte, der er tildelt i henhold til den i artikel 1 i denne afgørelse omhandlede ordning, og som på tildelingstidspunktet opfyldte betingelserne i en forordning udstedt i medfør af artikel 1 i forordning (EF) nr. 994/98 eller i enhver anden godkendt støtteordning, er forenelig med det indre marked, så længe den ikke overstiger den maksimale støtteintensitet, der gælder for den pågældende støttetype.
Artikel 5
1. Med forbehold af artikel 1, stk. 2, samt artikel 3 og 4 træffer Belgien alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede uforenelige støtte, der allerede er udbetalt ulovligt til støttemodtagerne.
2. Tilbagesøgningen skal ske omgående i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme afgørelsen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtagerne, indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.
Artikel 6
Belgien meddeler senest to måneder fra offentliggørelsen af denne afgørelse Kommissionen, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme den.
Belgien holder løbende Kommissionen orienteret om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagesøgt. På Kommissionens anmodning giver Belgien omgående oplysninger om de planlagte eller allerede gennemførte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse samt om yderligere detaljer vedrørende de støttebeløb og renter, der allerede er tilbagesøgt fra støttemodtagerne.
Artikel 7
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Belgien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. november 2010.