ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 310/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1569/2007 за създаване на механизъм за определяне на еквивалентността на счетоводните стандарти, прилагани от емитенти на ценни книжа от трети държави съгласно Директиви 2003/71/ЕО и 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 20, параграф 3, първа алинея от нея,
като взе предвид Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (2), и по-специално член 23, параграф 4, четвърта алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
Член 23, параграф 4 от Директива 2004/109/ЕО изисква от Комисията да въведе механизъм за определяне на еквивалентността на информацията, изисквана по тази директива. От Комисията се изисква да приеме мерки за създаване на общи критерии за еквивалентност по отношение на счетоводните стандарти, съотносими към емитенти от повече от една държава. Член 23, параграф 4 от Директива 2004/109/ЕО изисква от Комисията също така да взема решения във връзка с еквивалентността на използваните от емитенти от трети държави счетоводни стандарти и дава възможност на Комисията да разреши използването на счетоводни стандарти на трети държави в рамките на подходящ преходен период. Предвид тясната взаимовръзка между информацията, изисквана по Директива 2004/109/ЕО и тази по Директива 2003/71/ЕО, е целесъобразно в рамките и на двете директиви да се прилагат еднакви критерии за определяне на еквивалентността.
(2)
В съответствие с това Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (3) урежда условията за приемане на счетоводните стандарти на трети държави за ограничен период от време, изтичащ на 31 декември 2011 г.
(3)
Комисията оцени доколко е полезен и функционира механизмът за определяне на еквивалентността и заключението ѝ бе, че срокът на действието му следва да бъде продължен с три години до 31 декември 2014 г. Тъй като срокът за действие, за който Комисията е въвела условия за даване на статут на еквивалентност на общоприетите счетоводни принципи (ОСП) на трети държави, изтича на 31 декември 2011 г., прилагането на настоящия регламент следва да започне от 1 януари 2012 г. Това е необходимо, за да се даде правна сигурност на емитентите от съответните трети държави, чиито ценни книжа са регистрирани в Съюза, и да се избегне рискът те да бъдат принудени да преизчисляват финансовите си отчети в съответствие с Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО). По този начин разпоредбата за прилагане с обратно действие освобождава въпросните емитенти от евентуална допълнителна тежест.
(4)
За да се осигури определяне на еквивалентността на счетоводните стандарти на трети държави във всички случаи, които имат отношение към пазарите на Съюза, Комисията следва да оценява еквивалентността на счетоводните стандарти на трети държави по искане на компетентния орган на държава-членка, по искане на органа, отговорен за счетоводните стандарти или за пазарния надзор на трета държава, или по собствена инициатива. Комисията следва да се консултира с Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) във връзка с техническите аспекти, касаещи оценката на еквивалентността на въпросните счетоводни стандарти. На емитентите от Съюза също следва да бъде разрешено да използват МСФО, възприети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (4), във въпросните трети държави.
(5)
Поради това Регламент (ЕО) № 1569/2007 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 4 от Регламент (ЕО) № 1569/2007 се заменя със следното:
„Член 4
Условия за приемането за ограничено време на счетоводните стандарти на трети държави
1. На емитенти от трети държави може да бъде разрешено за период, започващ по всяко време след 31 декември 2008 г. и завършващ не по-късно от 31 декември 2014 г., да използват финансови отчети, изготвени в съответствие със счетоводните стандарти на трета държава, за да се спазят задълженията съгласно Директива 2004/109/ЕО, и чрез дерогация от член 35, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 809/2004 да предоставят историческа финансова информация съгласно посочения регламент в следните случаи:
а)
органът в третата държава, отговорен за съответните национални счетоводни стандарти, е поел официален ангажимент за сближаване на тези стандарти с Международните стандарти за финансово отчитане в срок до 31 декември 2014 г. и едновременно са изпълнени следните условия:
i)
органът в третата държава, отговорен за съответните национални счетоводни стандарти, е изготвил цялостна и изпълнима в срок до 31 декември 2014 г. програма за сближаване;
ii)
програмата за сближаване се изпълнява действително и незабавно и необходимите за изпълнението ѝ ресурси са отделени за нейното прилагане;
б)
органът в третата държава, отговорен за съответните национални счетоводни стандарти, е поел официален ангажимент за приемане на Международните стандарти за финансово отчитане преди 31 декември 2014 г. и в третата държава са предприети ефективни мерки за осигуряване на навременното и пълно преминаване към Международните стандарти за финансово отчитане към посочената дата.
2. Всяко решение по силата на параграф 1 за удължаване на приемането на финансови отчети, изготвени в съответствие със счетоводните стандарти на трета държава, се взема в съответствие с процедурата, посочена в член 24 от Директива 2003/71/ЕО и член 27, параграф 2 от Директива 2004/109/ЕО.
3. В случай че Комисията разреши удължаване на приемането на финансови отчети, изготвени в съответствие със счетоводните стандарти на трета държава в съответствие с параграф 1, тя проверява редовно дали условията, посочени в буква а) или б) (според случая) все още са изпълнени и докладва за това на Европейския парламент.
4. В случай че условията в буква а) или б) от параграф 1 вече не са изпълнени, Комисията взема решение в съответствие с процедурата, посочена в член 24 от Директива 2003/71/ЕО и член 27, параграф 2 от Директива 2004/109/ЕО за изменение на решението си, взето по силата на параграф 1 по отношение на тези счетоводни стандарти.
5. При изпълнението на настоящия член и според конкретния случай Комисията се консултира първо с ЕОЦКП относно програмата за сближаване или напредъка в посока приемане на МСФО.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2011 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 310/2012
af 21. december 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1569/2007 om indførelse af en mekanisme til konstatering af, om de regnskabsstandarder, som tredjelandsudstedere af værdipapirer anvender, er ækvivalente, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF og 2004/109/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (1), særlig artikel 20, stk. 3, første afsnit,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (2), særlig artikel 23, stk. 4, fjerde afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 23, stk. 4, i direktiv 2004/109/EF skal Kommissionen etablere en mekanisme til konstatering af, om de oplysninger, der kræves i henhold til dette direktiv, er ækvivalente. Kommissionen skal træffe foranstaltninger med henblik på at indføre generelle ækvivalenskriterier vedrørende regnskabsstandarder, som er relevante for udstedere i mere end ét land. I artikel 23, stk. 4, i direktiv 2004/109/EF fastsættes det også, at Kommissionen skal træffe afgørelse om, hvorvidt de regnskabsstandarder, som tredjelandsudstedere anvender, er ækvivalente, og at Kommissionen har mulighed for at tillade, at der anvendes tredjelandsregnskabsstandarder i en passende overgangsperiode. På grund af den snævre sammenhæng mellem de oplysninger, der kræves efter direktiv 2004/109/EF, og de oplysninger, der kræves efter direktiv 2003/71/EF, er det passende at anvende de samme kriterier for konstatering af ækvivalens i forbindelse med begge direktiver.
(2)
Derfor fastlægger Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 (3) betingelserne for at acceptere tredjelandsregnskabsstandarder i en begrænset periode indtil den 31. december 2011.
(3)
Kommissionen har foretaget en vurdering af ækvivalensmekanismens nytte og virkemåde og har konkluderet, at den bør forlænges i en periode på tre år indtil den 31. december 2014. Da fristen for de betingelser, som Kommissionen har indført med henblik på at indrømme tredjelandes almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (GAAP) ækvivalensstatus, udløber den 31. december 2011, bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2012. Dette er nødvendigt for at give udstedere fra de relevante tredjelande, hvis værdipapirer er optaget til handel i Unionen, retssikkerhed og undgå risikoen for, at de skal afstemme deres regnskaber efter internationale regnskabsstandarder (IFRS). Bestemmelsen om tilbagevirkende kraft letter derfor en eventuel ekstra byrde for de berørte udstedere.
(4)
For at sikre, at det i alle tilfælde med relevans for markederne i Unionen fastslås, om tredjelandes regnskabsstandarder er ækvivalente, bør Kommissionen vurdere, om tredjelandes regnskabsstandarder er ækvivalente, enten efter anmodning fra den kompetente myndighed i en medlemsstat eller en myndighed, der er ansvarlig for regnskabsstandarder eller markedstilsyn i et tredjeland, eller på eget initiativ. Kommissionen bør høre Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) om de tekniske aspekter ved vurderingen af, om de pågældende regnskabsstandarder er ækvivalente. Udstedere i Unionen bør også have tilladelse til at anvende IFRS vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1605/2002 (4) i de berørte tredjelande.
(5)
Forordning (EF) nr. 1569/2007 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 4 i forordning (EF) nr. 1569/2007 affattes således:
»Artikel 4
Betingelser for accept af tredjelandes regnskabsstandarder i en begrænset periode
1. Tredjelandsudstedere kan for at opfylde forpligtelserne i henhold til direktiv 2004/109/EF få tilladelse til at anvende regnskaber udarbejdet efter et tredjelands regnskabsstandarder og, som en undtagelse fra artikel 35, stk. 5, i forordning (EF) nr. 809/2004, at fremlægge historiske regnskabsoplysninger i henhold til den pågældende forordning i en periode, der begynder når som helst efter den 31. december 2008 og slutter senest den 31. december 2014, i følgende tilfælde:
a)
Den tredjelandsmyndighed, der er ansvarlig for de pågældende nationale regnskabsstandarder, forpligter sig offentligt til at konvergere sådanne standarder mod International Financial Reporting Standards (IFRS) senest den 31. december 2014, og begge nedenstående betingelser er opfyldt:
i)
Den tredjelandsmyndighed, der er ansvarlig for de pågældende nationale regnskabsstandarder, har opstillet et omfattende konvergensprogram, hvis gennemførelse kan være afsluttet før den 31. december 2014.
ii)
Konvergensprogrammet gennemføres behørigt snarest muligt, og der afsættes fornødne ressourcer til dets gennemførelse.
b)
Den tredjelandsmyndighed, der er ansvarlig for de pågældende nationale regnskabsstandarder, forpligter sig offentligt til at gå over til International Financial Reporting Standards inden den 31. december 2014, og der er i tredjelandet truffet effektive foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres fuldstændigt senest pr. denne dato.
2. Enhver beslutning, jf. stk. 1, om fortsat at acceptere anvendelse af regnskaber, der er udarbejdet efter et tredjelands regnskabsstandarder, vedtages efter proceduren i artikel 24 i direktiv 2003/71/EF og artikel 27, stk. 2, i direktiv 2004/109/EF.
3. I de tilfælde, hvor Kommissionen fortsat tillader, at regnskaber udarbejdes efter et tredjelands regnskabsstandarder, jf. stk. 1, skal Kommissionen med jævne mellemrum undersøge, om betingelserne i litra a) eller b) (alt efter tilfældet) fortsat er opfyldt, og rapportere dette til Europa-Parlamentet.
4. Hvis betingelserne i stk. 1, litra a) eller b), ikke længere er opfyldt, beslutter Kommissionen efter proceduren omhandlet i artikel 24 i direktiv 2003/71/EF og artikel 27, stk. 2, i direktiv 2004/109/EF at ændre sin afgørelse efter stk. 1 om de pågældende regnskabsstandarder.
5. Ved anvendelsen af denne artikel rådfører Kommissionen sig først med ESMA om, alt efter tilfældet, konvergensprogrammet eller fremskridtene med hensyn til overgang til IFRS.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. december 2011.