РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 декември 2010 година
относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини
(2010/787/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 107, параграф 3, буква д) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Срокът на действие на Регламент (ЕО) № 1407/2002 на Съвета от 23 юли 2002 г. относно държавните помощи за въгледобивната промишленост (2) изтича на 31 декември 2010 г.
(2)
Малкият принос на субсидираните въглища към общия енергиен микс вече не оправдава запазването на такива субсидии за гарантиране на енергийните доставки в Съюза.
(3)
Политиката на Съюза за насърчаване на възобновяемите енергийни източници и на устойчива и безопасна икономика с ниски нива на въглеродни емисии не оправдават безсрочната подкрепа за неконкурентоспособните въглищни мини. Поради тази причина категориите помощи, разрешени с Регламент (ЕО) № 1407/2002, не следва да продължат да се предоставят безсрочно.
(4)
При липсата обаче на специфични за сектора правила за държавна помощ, за въгледобива се прилагат само общите правила за държавна помощ. В този контекст неконкурентоспособните въглищни мини, които извличат полза от помощта съгласно Регламент (ЕО) № 1407/2002, могат да загубят правото за получаване на помощ и да бъдат принудени да преустановят дейността си.
(5)
Без да се засягат общите правила за държавна помощ, държавите-членки следва да са в състояние да вземат мерки за намаляване на социалните и регионалните последици от закриването на въпросните мини, т.е. постепенното спиране на дейността в рамките на неотменим план за закриване и/или финансиране на извънредни разходи, по-конкретно наследени задължения.
(6)
Настоящото решение бележи прехода за въгледобивния сектор от прилагането на специфични за сектора правила към прилагането на общите правила за държавна помощ, които се прилагат за всички сектори.
(7)
За да бъдат сведени до минимум нарушенията на конкуренцията във вътрешния пазар, произтичащи от държавна помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини, тази помощ следва да е дегресивна и строго ограничена за въгледобивни единици, за които има неотменим план за закриване.
(8)
За да смекчи въздействието върху околната среда на производството на въглища от въгледобивни единици, за които се предоставя помощ за закриване, държавите-членки следва да създадат план с подходящи мерки, например, в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
(9)
Предприятията следва да имат право на помощи за покриване на разходи, които съгласно обичайната счетоводна практика не влияят пряко на производствените разходи. Тези помощи са предназначени за покриване на извънредни разходи, които произтичат от закриването на въгледобивните единици. За да се избегне неправомерното използване на такива помощи от предприятия, които закриват само някои от своите производствени площадки, засегнатите предприятия следва да водят отделно счетоводство за всяка от своите въгледобивни единици.
(10)
В изпълнение на своята задача съгласно настоящото решение Комисията следва да гарантира, че се създават, поддържат и спазват нормални условия за конкуренция. С оглед по-специално на пазара на електроенергия, помощта за въгледобивната промишленост следва да бъде в такъв размер, че да не влияе на избора, който производителите на електроенергия правят относно видовете източници на първично енергийно снабдяване. Следователно цените на въглищата и техните количества следва да се договарят свободно между договарящите се страни с оглед на преобладаващите условия на световния пазар.
(11)
Прилагането на настоящото решение не следва да изключва възможността помощта за въгледобивната промишленост да бъде съвместима с вътрешния пазар на други основания. Във връзка с това, други специфични правила, по-конкретно правилата относно помощта за научноизследователска и развойна дейност и иновации, помощта за опазване на околната среда и помощта за обучение, продължават да се прилагат в границите на максималния интензитет на помощите, освен ако в тях не е предвидено друго.
(12)
Комисията следва да оцени мерките, за които е отправено уведомление въз основа на това решение, и да вземе решение в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3),
(13)
За да няма прекъсване между мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 1407/2002, и мерките, предвидени в настоящото решение, настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2011 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„въглища“ означава висококалорични, среднокалорични и слабокалорични въглища от категория А и В по смисъла на Международната система за кодификация на въглищата, съставена от Икономическата комисия на ООН за Европа (4);
б)
„закриване“ означава трайното спиране на производството и продажбите на въглища;
в)
„план за закриване“ означава план, изготвен от дадена държава-членка, в който се предвиждат мерки, водещи до окончателното закриване на въгледобивни единици;
г)
„въгледобивна единица“ означава подземни или открити рудници и прилежащата инфраструктура, в които могат да се произвеждат необработени въглища, независимо от други подразделения на предприятието;
д)
„въгледобивна година“ означава календарна година или друг 12-месечен период, използван като референция за договори във въгледобивната промишленост;
е)
„производствени разходи“ означава всички разходи, свързани с текущото производство, включително добива на въглища, дейностите, свързани с обогатяването им, и по-специално с промиването, класирането по големина и сортирането на въглищата, с транспортирането им до мястото на използване, както и нормалната амортизация и пазарните лихви върху заетия капитал.
ж)
„текущи производствени загуби“ означава положителната разлика между разходите по производството на въглища и продажната им цена на мястото на използване, договорена свободно между договарящите се страни с оглед на условията, които преобладават на световния пазар.
ГЛАВА 2
СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
Член 2
Принцип
1. В контекста на закриването на неконкурентоспособните мини помощта за въгледобивната промишленост може да се разглежда като съвместима с правилното функциониране на вътрешния пазар, ако отговаря на разпоредбите на настоящото решение.
2. Помощта следва да обхваща само разходи за въглища, предназначени за производство на електроенергия, комбинирано производство на топло- и електроенергия, производство на кокс и гориво за доменните пещи в стоманодобивната промишленост, когато този вид употреба се извършва на територията на Съюза.
Член 3
Помощ за закриване
1. Помощта, предназначена за предприятие, която има за цел да покрие текущите производствени загуби на дадени въгледобивни единици, може да се счита за съвместима с изискванията на вътрешния пазар само ако отговаря на следните условия:
а)
функционирането на съответните производствени единици трябва да е част от план за закриването им, чийто краен срок е не по-късно от 31 декември 2018 г.;
б)
съответните въгледобивни единици трябва да бъдат окончателно закрити в съответствие с плана за закриване;
в)
помощта, за която е отправено уведомление, не трябва да надхвърля разликата между очакваните производствени разходи и очакваните постъпления за една въгледобивна година. Действително изплатената помощ трябва да подлежи на годишни корекции въз основа на годишните разходи и приходи, които се извършват най-късно до края на въгледобивната година, след годината, за която е предоставена помощта;
г)
размерът на помощта на тон въглищен еквивалент не трябва да води до понижаване на цената на произведените в Съюза въглища на мястото на използване, под цената на въглищата с подобно качество, внасяни от трети страни.
д)
съответните въгледобивни единици трябва да са били в експлоатация към 31 декември 2009 г.;
е)
общият размер на предоставената от държава-членка помощ за закриване трябва да следва низходяща тенденция: в края на 2015 г. намалението трябва да бъде не по-малко от 25 %, в края на 2015 г - не по-малко от 40 %, в края на 2016 г. - не по-малко от 60 % и в края на 2017 г.- не по-малко от 75 % от помощта, предоставена през 2011 г.;
ж)
общият размер на помощта за закриване за въгледобивната промишленост на държава-членка, за всяка година след 2010 г., не трябва да надвишава общия размер на помощите, предоставени от тази държава-членка и разрешени от Комисията в съответствие с членове 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1407/2002 за 2010 година.
з)
Държавите-членки трябва да създадат план с мерки за смекчаване на отрицателното въздействие върху околната среда от производството на въглища от въгледобивна единица, за която е предоставена помощ съгласно настоящия член, например в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
2. Включването на мерки, които представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора в плана, посочен в параграф 1, буква з), не засяга задълженията за уведомяване и отлагане, наложени на държавите-членки по отношение на такива мерки с член 108, параграф 3 от Договора, както и съвместимостта на подобни мерки с вътрешния пазар.
3. Ако въгледобивните единици, на които е предоставена помощ съгласно параграф 1, не са закрити на определената в плана за закриване дата, съгласно разрешението на Комисията, съответната държава-членка възстановява всички помощи, предоставени за целия период на плана за закриване.
Член 4
Помощ за извънредни разходи
1. Държавните помощи, предоставени на предприятия, извършващи или извършвали дейности, свързани с въгледобивната промишленост, за да им се даде възможност да покрият разходите, възникващи или възникнали поради закриването на въгледобивните единици, и които не са свързани с текущото производство, могат да се считат за съвместими с правилата на вътрешния пазар, при условие че платената сума не надхвърля тези разходи. Тези помощи може да се използват за покриване на:
а)
направените разходи и провизии за разходи на предприятия, които се закриват или вече са закрили въгледобивни единици, включително и предприятия, ползващи помощ за закриване;
б)
разходи, направени от няколко предприятия.
2. Категориите разходи, включени в параграф 1, са определени в приложението. Параграф 1 не се прилага за разходи, произтичащи от неспазването на нормативната уредба за околната среда.
Член 5
Натрупване
1. Максималният размер на разрешената съгласно настоящото решение помощ се прилага независимо от това дали помощта е финансирана от държавите-членки или частично от Съюза.
2. Помощ, разрешена съгласно настоящото решение, не се комбинира с други държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора или с други форми на финансиране от Съюза за същите допустими разходи, ако поради такова припокриване размерът на помощта стане по-голям от разрешения съгласно настоящото решение.
Член 6
Разделяне на сметките
Всяка помощ, получена от предприятията, се вписва в отчета за приходите и разходите като отделна приходна позиция, различна от оборота. Когато предприятията, които получават помощ по настоящото решение продължават да извършват търговска или експлоатационна дейност след закриване на всички или някои от въгледобивните им единици, те водят точни и отделни сметки за всяка своя въгледобивна единица и за други икономически дейности, които не са свързани с въгледобива. Предоставената съгласно настоящото решение помощ се управлява така, че да няма възможност помощта да бъде прехвърлена към други въгледобивни единици, които не са част от плана за закриване, или към други икономически дейности на същото предприятие.
ГЛАВА 3
ПРОЦЕДУРИ
Член 7
Информация, предоставяна от държавите-членки
1. В допълнение към Регламент (ЕО) № 659/1999, помощите, посочени в настоящото решение са предмет на специалните правила, определени в параграфи 2-6.
2. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощта за закриване, посочена член 3, уведомяват Комисията за плана за закриване на въпросните въгледобивни единици. Планът съдържа най-малко следното:
а)
обозначение на въгледобивните единици;
б)
действителните или очакваните производствени разходи за всяка въгледобивна единица за въгледобивна година;
в)
очакваното производство на въглища за въгледобивна година за всяка въгледобивна единица, която е обхваната от плана за закриване;
г)
очаквания размер на помощта за закриване за въгледобивна година.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за всяка промяна в плана за закриване.
4. Държавите-членки уведомяват за всички помощи, които възнамеряват да предоставят на въгледобивната промишленост съгласно настоящото решение през дадена въгледобивна година. Те предоставят на Комисията всички подробности, свързани с изчисляването на очакваните производствени разходи и отношението им към плановете за закриване, за които Комисията е уведомена съгласно параграф 2.
5. Държавите-членки уведомяват Комисията за размера и изчисляването на действително изплатената помощ за дадена въгледобивна година не по-късно от шест месеца след края на въпросната година. Когато се нанасят корекции в първоначалните изплатени суми за дадена въгледобивна година, държавите-членки информират Комисията преди края на следващата въгледобивна година.
6. Когато уведомяват за помощта, както е посочено в параграфи 3 и 4, и когато информират Комисията за действително изплатената помощ, държавите-членки предоставят цялата информация, необходима на Комисията, за да провери дали са спазени разпоредбите на настоящото решение.
ГЛАВА 4
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Мерки за изпълнение
Комисията взема всички мерки, необходими за изпълнение на настоящото решение. При определените в настоящото решение условия тя може да създаде обща рамка за съобщаване на информацията, посочена в член 7.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2011 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2027 г.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2010 година.
RÅDETS AFGØRELSE
af 10. december 2010
om statsstøtte til fremme af lukning af miner, der ikke er konkurrencedygtige
(2010/787/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 107, stk. 3, litra e),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 1407/2002 af 23. juli 2002 om statsstøtte til kulindustrien (2) udløber den 31. december 2010.
(2)
Det lille bidrag, som subventioneret stenkul yder til det samlede energimix, berettiger ikke længere opretholdelse af en sådan subvention for at sikre energiforsyningen i Unionen.
(3)
Unionens politikker om at fremme vedvarende energikilder og en bæredygtig og sikker økonomi med lav CO2-emission berettiger ikke, at der ydes støtte til kulminer, der ikke er konkurrencedygtige, i det uendelige. De støttekategorier, der er tilladt ifølge forordning (EF) nr. 1407/2002, bør derfor ikke videreføres på ubestemt tid.
(4)
Da der imidlertid ikke findes nogen sektorspecifikke statsstøtteregler, er det de generelle statsstøtteregler, der gælder for kulindustrien. På denne baggrund er kulminer, der ikke er konkurrencedygtige, og som i øjeblikket får støtte efter forordning (EF) nr. 1407/2002, måske ikke længere berettiget til støtte og kan blive tvunget til at lukke.
(5)
Med forbehold af de generelle statsstøtteregler bør medlemsstaterne kunne træffe foranstaltninger for at afbøde de sociale og regionale følgevirkninger af lukningerne af minerne, dvs. en velordnet aktivitetsafvikling som led i en uigenkaldelig lukningsplan og/eller finansiering af ekstraordinære udgifter, især i forbindelse med gamle forpligtelser.
(6)
Denne afgørelse markerer for kulsektoren overgang fra anvendelse af de sektorspecifikke regler til anvendelse af de generelle statsstøtteregler, der finder anvendelse for alle sektorer.
(7)
For at minimere konkurrenceforvridningerne på det indre marked som følge af statsstøtten til lettelse af lukningen kulminer, der ikke er konkurrencedygtige, bør denne støtte være degressiv og udelukkende begrænset til kulproduktionsanlæg, som uigenkaldeligt skal lukkes.
(8)
For at afbøde de miljømæssige virkninger af produktionen af kul i produktionsanlæg, til hvilke der er givet lukningsstøtte, bør medlemsstaterne fastlægge en plan med passende foranstaltninger, eksempelvis på områder som energieffektivitet, vedvarende energi eller CO2-opsamling og -lagring.
(9)
Der bør være mulighed for at virksomheder kan modtage støtte til dækning af omkostninger, som efter normal regnskabspraksis ikke berører produktionsomkostningerne. En sådan støtte skal dække ekstraordinære udgifter ved lukning af deres kulproduktionsanlæg. For at undgå, at en sådan støtte uberettiget begunstiger virksomheder, som kun lukker en del af deres produktionssteder, skal de pågældende virksomheder føre separate regnskaber for hver af deres produktionsanlæg.
(10)
I udførelsen af sine opgaver i henhold til denne afgørelse bør Kommissionen sikre, at der skabes og bevares normale konkurrencevilkår og at disse overholdes. Med hensyn til specielt elmarkedet må støtten til kulindustrien ikke have nogen indflydelse på elproducenternes valg af primærenergiforsyningskilder. Derfor skal kulpriser og -mængder frit aftales af kontrahenterne under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
(11)
Anvendelse af denne afgørelse bør ikke udelukke, at støtte til kulindustrien kan betragtes som forenelig med det indre marked på andet grundlag. I den forbindelse finder andre specifikke regler, navnlig reglerne vedrørende støtte til forskning, udvikling og innovation, støtte til miljøbeskyttelse og støtte til uddannelsesaktiviteter fortsat anvendelse inden for rammerne af de maksimale støttebeløb, medmindre andet er fastsat deri.
(12)
Kommissionen bør vurdere de foreslåede foranstaltninger på basis af denne afgørelse og træffe afgørelse i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (3).
(13)
For at sikre kontinuitet mellem foranstaltningerne i forordning (EF) nr. 1407/2002 og foranstaltningerne i henhold til denne afgørelse, bør denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2011 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
INDLEDENDE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a) »kul«: højkvalitets-, middelkvalitets- og lavkvalitetskul af kategori A og B i henhold til det af de Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa udarbejdede internationale kulklassificeringssystem (4)
b) »lukning«: permanent ophør af kulproduktion og -salg
c) »lukningsplan«: en plan udarbejdet af en medlemsstat, som indeholder foranstaltninger med henblik på endelig lukning af kulproduktionsanlæg
d) »kulproduktionsanlæg«: underjordisk eller åbne brud og hertil knyttet infrastruktur til produktion af råkul uafhængigt af andre dele af virksomheden
e) »kulproduktionsår«: kalenderår eller en anden 12-månedersperiode, der anvendes som reference for kontrakter i kulindustrien
f) »produktionsomkostninger«: samlede omkostninger i forbindelse med den løbende produktion, herunder udvindingsomkostningerne, udgifterne til konditionering af kullene, navnlig vask og sortering, og transport til anvendelsesstedet, normal afskrivning og markedsbaserede renteudgifter på lånt kapital
g) »tab på den løbende produktion«: det beløb, hvormed kulproduktionsomkostningerne overstiger den salgspris på anvendelsesstedet, som kontrahenterne frit har aftalt under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
KAPITEL 2
STØTTENS FORENELIGHED
Artikel 2
Princip
1. I forbindelse med lukning af miner, der ikke er konkurrencedygtige kan støtten til kulindustrien betragtes som forenelig med det indre markeds funktion, hvis den er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse.
2. Støtten dækker kun omkostningerne i forbindelse med kul, der anvendes til elproduktion, kombineret kraftvarmeproduktion, koksproduktion samt opvarmning af højovnene i jern- og stålindustrien, forudsat at anvendelsen finder sted i Unionen.
Artikel 3
Støtte til lukning
1. Støtte til en virksomhedsstøtte, der er specifikt beregnet til at dække tab på den løbende produktion i produktionsanlæg, kan kun betragtes som forenelig med det indre marked, hvis følgende betingelser er overfyldt:
a)
Driften af de berørte kulproduktionsanlæg indgår i en lukningsplan, som har en frist, der senest er den 31. december 2018.
b)
De berørte kulproduktionsanlæg skal være definitivt lukket i overensstemmelse med lukningsplanen.
c)
Den anmeldte støtte må ikke overstige forskellen mellem de forventede produktionsomkostninger og de forventede indtægter i et kulproduktionsår. Den faktisk udbetalte støtte skal reguleres årligt på grundlag af de faktiske udgifter og indtægter, idet reguleringen finder sted senest ved udgangen af det kulproduktionsår, der følger efter det kulproduktionsår, for hvilket støtten er ydet.
d)
Støttebeløbet pr. ton kulækvivalent må ikke resultere i, at priserne på anvendelsesstedet for EU-kul kommer til at ligge under de priser, der gælder for kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
e)
Det berørte kulproduktionsanlæg skal have været i drift den 31. december 2009.
f)
Den samlede lukningsstøtte, som ydes af en medlemsstat, skal være degressiv: indskrænkningen må ved udgangen af 2013 ikke være mindre end 25 %, må ved udgangen af 2015 ikke være mindre end 40 %, må ved udgangen af 2016 ikke være mindre end 60 % og må ved udgangen af 2017 ikke være mindre end 75 % af den i 2011 ydede støtte.
g)
Den samlede lukningsstøtte, der ydes til en medlemsstats kulindustri, må ikke i noget år efter 2010 overstige det støttebeløb, som er ydet af den pågældende medlemsstat, og som er godkendt af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 og 5 i forordning (EF) nr. 1407/2002 for året 2010.
h)
Medlemsstaterne fremlægger en plan med det formål at afbøde de miljømæssige virkninger af produktionen af kul i kulproduktionsanlæg, til hvilke der er givet støtte i henhold til denne artikel, for eksempel på områder som energieffektivitet, vedvarende energi eller CO2-opsamling og -lagring.
2. Det forhold at, foranstaltninger, der udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, medtages i en plan som nævnt i stk. 1, litra h), berører ikke medlemsstaternes anmeldelses- og standstill-forpligtelser for så vidt angår sådanne foranstaltninger i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3, og sådanne foranstaltningers forenelighed med det indre marked.
3. Hvis de kulproduktionsanlæg, hvortil der er ydet støtte i overensstemmelse med stk. 1, ikke er lukket på det tidspunkt, der er fastsat i den lukningsplan, som er godkendt af Kommissionen, skal den berørte medlemsstat tilbagesøge al den støtte, der er ydet for hele den periode, der er dækket af lukningsplanen.
Artikel 4
Støtte til dækning af ekstraordinære omkostninger
1. Statsstøtte, der ydes til virksomheder, som udøver eller har udøvet en kulproduktionsrelateret aktivitet, til dækning af omkostninger, som skyldes lukning af kulproduktionsanlæg, og som ikke berører den løbende produktion, kan betragtes som forenelig med det indre marked, hvis det udbetalte beløb ikke overstiger sådanne omkostninger. En sådan støtte kan dække:
a)
omkostninger og hensættelser, som kun påhviler virksomheder, der lukker eller har lukket kulproduktionsanlæg, herunder virksomheder, der nyder godt af lukningsstøtte
b)
omkostninger, som påhviler flere virksomheder.
2. De kategorier af omkostninger, som er dækket af stk. 1, er defineret i bilaget. Stk. 1 gælder ikke omkostninger, der er en følge af manglende overholdelse af miljøregler.
Artikel 5
Kumulering
1. Det maksimale støttebeløb, der kan ydes efter denne afgørelse, gælder, uanset om støtten finansieres fuldstændigt af medlemsstater eller delvis af Unionen.
2. Støtte, der ydes efter denne afgørelse, må ikke kombineres med andre typer statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i traktaten eller med andre former for finansiering fra Unionen til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan overlapning resulterer i et højere støttebeløb end fastsat i denne afgørelse.
Artikel 6
Adskillelse af regnskaber
Enhver støtte, som en virksomhed har modtaget, skal opføres i resultatopgørelsen som en særskilt indtægt i forhold til omsætningen. Virksomheder, der modtager støtte i henhold til denne afgørelse, og som fortsætter deres handel eller drift efter at have lukket nogle eller alle deres kulproduktionsanlæg, skal føre nøjagtige og adskilte regnskaber for hver enkelt af deres kulproduktionsanlæg og for øvrige økonomiske aktiviteter, som ikke er knyttet til kulproduktion. Støtte, der ydes i henhold til denne afgørelse, skal forvaltes på en sådan måde, at det ikke er muligt at den overføres til andre kulproduktionsanlæg, som ikke indgår i lukningsplanen, eller til andre økonomiske aktiviteter i samme virksomhed.
KAPITEL 3
PROCEDURER
Artikel 7
Oplysninger fra medlemsstaterne
1. Foruden forordning (EF) nr. 659/1999, er støtte ifølge denne afgørelse omfattet af de særlige bestemmelser i stk. 2-6.
2. Medlemsstater, som påtænker at yde lukningsstøtte i henhold til artikel 3, forelægger Kommissionen en lukningsplan for de berørte kulproduktionsanlæg. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
nøjagtig angivelse af kulproduktionsanlæggene
b)
de faktiske eller anslåede produktionsomkostninger pr. kulproduktionsår for hvert kulproduktionsanlæg;
c)
den anslåede kulproduktion pr. kulproduktionsår i de kulproduktionsanlæg, der indgår i lukningsplanen
d)
den anslåede størrelse af lukningsstøtten pr. kulproduktionsår.
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om enhver ændring af lukningsplanen.
4. Medlemsstaterne giver meddelelse om al den støtte, som de påtænker at yde til kulindustrien i henhold til denne afgørelse i et kulproduktionsår. De forelægger Kommissionen alle oplysninger vedrørende beregningen af de forventede produktionsomkostninger og deres relation til de lukningsplaner, som er anmeldt til Kommissionen i henhold til stk. 2.
5. Senest seks måneder efter afslutningen af det relevante kulproduktionsår giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om størrelsen af den støtte, der er udbetalt i løbet af det pågældende kulproduktionsår, og forelægger oplysninger vedrørende beregningen heraf. Foretages der reguleringer i forhold til de oprindeligt udbetalte beløb i et kulproduktionsår, giver medlemsstaten Kommissionen meddelelse herom inden udgangen af det følgende kulproduktionsår.
6. I forbindelse med anmeldelsen af den i artikel 3 og 4 nævnte støtte og fremsendelsen til Kommissionen af opgørelsen over de faktisk udbetalte beløb forelægger medlemsstaterne alle oplysninger, der er nødvendige for Kommissionen kan kontrollere, at bestemmelserne i denne afgørelse er overholdt.
KAPITEL 4
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 8
Gennemførelsesbestemmelser
Kommissionen træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne afgørelse. Den kan inden for de i denne afgørelse fastsatte rammer opstille fælles regler for meddelelsen af de oplysninger, der er omhandlet i artikel 7.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2011.
Den udløber den 31. december 2027.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. december 2010.