ДИРЕКТИВА 2010/65/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 октомври 2010 година
относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2002/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 февруари 2002 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки на Общността (4) изисква от държавите-членки да приемат някои стандартизирани формуляри („формуляри FAL“) с оглед улесняване на трафика, определени в Конвенцията на Международната морска организация (ИМО) за улесняване на международното морско корабоплаване („Конвенция FAL“), приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения.
(2)
За улесняването на морския транспорт и намаляването на административната тежест за корабните дружества е необходимо възможно най-голямо опростяване и хармонизация на формалностите за даване на сведения, предвидени в правни актове на Съюза и на държавите-членки. Въпреки това настоящата директива не следва да засяга естеството и съдържанието на изискваната информация, нито да въвежда допълнителни изисквания за даване на сведения по отношение на кораби, които нямат такова задължение съгласно действащото законодателство в държавите-членки. Настоящата директива следва да е насочена единствено към въпроса как да се опростят и хармонизират процедурите за даване на информация и какъв би бил най-ефективният начин за събиране на информацията.
(3)
Предоставянето на сведения, изисквани при пристигането във и/или напускането на пристанищата съгласно Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (5), Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на система на Общността за контрол на движението на корабите и за информация (6), Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (7), Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (8) и ако е уместно, съгласно Международния кодекс за опасни товари по море, приет през 1965 г., заедно с приетите и влезли в сила изменения към него, обхваща информацията, изисквана по формулярите FAL. Ето защо формулярите FAL следва да се приемат за целите на предоставянето на тази информация, когато тя е в съответствие с изискванията на посочените по-горе правни актове.
(4)
Предвид световното измерение на морския транспорт, за да може да бъде постигнато опростяване, в правните актове на Съюза трябва да се отчитат изискванията на ИМО.
(5)
Държавите-членки следва да задълбочат сътрудничеството между компетентните органи, като например между митническите органи, граничните контролни органи, органите на общественото здравеопазване и органите по транспорта, за да продължат да опростяват и хармонизират формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза и да използват по най-ефективен начин електронното предаване на данни и системите за обмен на информация с оглед едновременното премахване на бариерите пред морския транспорт и постигането на европейско пространство за морски транспорт без бариери, доколкото е възможно.
(6)
За да се направи оценка на ефикасността и необходимостта от политически мерки, целящи улесняване на морския трафик в рамките на Съюза, следва да съществува достъп до подробни статистически данни, като се отчита необходимостта да не се създават ненужни допълнителни изисквания за събирането на статистически данни от държавите-членки, а изцяло да се използва Евростат. За целите на настоящата директива би било важно да се съберат необходимите данни, отнасящи се до трафика на кораби в рамките на Съюза и/или кораби, акостиращи в пристанища на трети държави или в свободни зони.
(7)
За дружествата за морски транспорт следва да е по-лесно да извличат ползи от статуса на „разрешена редовна корабна линия“ в съответствие с целта на Съобщението на Комисията от 21 януари 2009 г., озаглавено „Съобщение и план за действие с оглед установяване на европейско пространство за морски транспорт без бариери“.
(8)
В най-кратък срок и не по-късно от 1 юни 2015 г. следва да навлязат в широка употреба електронните средства за предаване на данни за всички формалности за даване на сведения, като, когато е възможно, за основа се използват разработените от Конвенцията FAL международни стандарти. За по-целенасочено и по-ускорено предаване на информацията, която може да бъде твърде голяма по обем, при изпълнение на формалностите за даване на сведения следва, когато е възможно, да се използва електронен формат. В рамките на Съюза предоставянето на информация във FAL формуляри на хартиен носител следва да бъде изключение и следва да се приема само за ограничен период от време. Държавите-членки се насърчават да използват административни средства, включително икономически стимули, с цел поощряване на използването на електронни формати. По посочените по-горе причини обменът на информация между компетентните органи на държавите-членки следва да се осъществява по електронен път. С цел улесняване на това развитие електронните системи трябва да постигнат по-висока степен на оперативна съвместимост, доколкото това е възможно - в рамките на едни и същи срокове, за да се гарантира нормалното функциониране на европейското пространство за морски транспорт без бариери.
(9)
Лицата, участващи в търговията и транспорта, следва да могат да изпълнят формалностите за даване на сведения, като подават стандартизирани сведения и документи посредством едно електронно гише. Отделните данни следва да бъдат подавани само веднъж.
(10)
Системите SafeSeaNet, създадени на национално равнище и на равнището на Съюза, следва да улесняват приемането, обмена и разпространението на данните между информационните системи на държавите-членки по отношение на морските дейности. За да бъде улеснен морският транспорт и да бъде намалена свързаната с него административна тежест, системата SafeSeaNet следва да бъде оперативно съвместима с другите системи на Съюза за даване на сведения. Системата SafeSeaNet следва да се използва за допълнителен обмен на информация за улесняване на морския транспорт. Формалностите за даване на сведения по отношение на данни, предназначени само за национална употреба, не следва да се въвеждат в системата SafeSeaNet.
(11)
При приемането на нови мерки на Съюза следва да се гарантира, че държавите-членки могат да поддържат електронното предаване на данни и от тях няма да се изисква да използват хартиен носител.
(12)
Електронното предаване на данни може да бъде оползотворено в пълна степен единствено ако съществува гладко и ефективно взаимодействие между SafeSeaNet, електронните митници и електронните системи за въвеждане и търсене на информация. За тази цел и за да бъде ограничена административната тежест, на първо място следва да бъдат използвани приложимите стандарти.
(13)
Формулярите FAL се актуализират редовно. Следователно в настоящата директива следва да се има предвид формулярът, който е актуален към момента. Всяка информация, изисквана съгласно законодателството на държавите-членки, която надхвърля изискванията на Конвенцията FAL, следва да бъде предавана във формат, изготвен въз основа на стандартите на Конвенцията FAL.
(14)
Настоящата директива не следва да засяга Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (9), Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (10), Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (11), нито националното законодателство в областта на граничния контрол на тези държави-членки, които не прилагат достиженията на правото от Шенген за граничния контрол, нито Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (12).
(15)
В интерес на стандартизирането на електронното предаване на данни и с оглед улесняването на морския транспорт държавите-членки следва да разширят използването на електронни средства за предаване на данни в съответствие с подходящ график и в сътрудничество с Комисията, като освен това следва да обсъдят възможността за хармонизиране на използването на електронните средства за предаване на данни. За тази цел следва да се обърне специално внимание на дейността на Ръководната група на високо равнище за системата SafeSeaNet по отношение на пътната карта SafeSeaNet, когато бъде приета, както и на конкретните изисквания за финансиране и съответното разпределение на финансовите средства на Съюза за разработване на електронно предаване на данни.
(16)
Корабите, които плават между пристанища, разположени на митническа територия на Съюза, следва да бъдат освободени от задължението да подават сведенията, посочени във формулярите FAL, когато не пристигат, не извършват междинен престой или не се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и информацията, която държавите-членки могат да изискат с оглед защитата на вътрешния ред и сигурност и прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда и в санитарната област.
(17)
Освобождаване от административни формалности следва да бъде разрешено и с оглед на товара на кораба, а не само с оглед на неговото място на пристигане и/или заминаване. Това е необходимо, за да се намалят до минимум допълнителните формалности за кораби, извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или в свободна зона. Комисията следва да разгледа този въпрос в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива.
(18)
Следва да се въведе нов временен формуляр, за да се хармонизират данните, които преди се изискваха с декларацията за сигурност, предвидена в Регламент (ЕО) № 725/2004.
(19)
Националните езикови изисквания често представляват пречка пред развитието на крайбрежната корабоплавателна мрежа. Държавите-членки следва да полагат всички усилия за улесняване на писмената и устната комуникация в морския трафик между държавите-членки в съответствие с международната практика с оглед намирането на общи средства за комуникация.
(20)
На Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на приложенията към настоящата директива. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на своята подготвителна работа, включително на равнище експерти.
(21)
Възможно е в различните правни актове на Съюза, с които се изискват например формалности за предварително уведомление при влизането в пристанище, като Директива 2009/16/ЕО, да се предвиждат различни срокове за изпълнението на тези формалности. Комисията следва да разгледа възможността за намаляване и хармонизиране на тези срокове, като се възползва от непрекъснатия напредък в областта на електронната обработка на данните, в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива, който по целесъобразност следва да съдържа законодателно предложение.
(22)
В рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива Комисията следва да прецени до каква степен целта на настоящата директива, а именно опростяването на административните формалности за корабите, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки, следва да бъде разширена и по отношение на крайбрежните области в близост до тези пристанища, по-специално речния транспорт, с оглед по-бързото и безпрепятствено движение на морския трафик във вътрешността и трайно решение на проблема със задръстванията в района на морските пристанища и около тях.
(23)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно улесняването на морския транспорт чрез хармонизиране в рамките на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради мащаба и последиците на предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(24)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз, когато транспонирането на директива е безпредметно от географска гледна точка, това транспониране не е задължително. Поради това изискванията, предвидени в настоящата директива, не се отнасят до държавите-членки, които нямат пристанища, в които обичайно акостират корабите, попадащи в приложното поле на настоящата директива.
(25)
Мерките, предвидени от настоящата директива, допринасят за постигане на целите на Лисабонската програма.
(26)
Достъпът до SafeSeaNet и до други електронни системи следва да се регулира с цел защита на търговската и поверителната информация и да се осъществява, без да се засяга приложимото право относно защитата на търговските данни и по отношение на личните данни - Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (13) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (14). Държавите-членки, институциите и органите на Съюза следва да отделят особено внимание на необходимостта от защита на търговската и поверителната информация чрез подходящи системи за контрол върху достъпа.
(27)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (15) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране в националното законодателство, и да ги направят достъпни за обществеността.
(28)
От съображения за яснота Директива 2002/6/ЕО следва да бъде заменена с настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящата директива има за цел да опрости и хармонизира административните процедури, прилагани в морския транспорт, посредством стандартизиране на електронното предаване на данни и рационализиране на формалностите за даване на сведения.
2. Настоящата директива се прилага за формалностите за даване на сведения, приложими в морския транспорт по отношение на кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки.
3. Настоящата директива не се прилага за кораби, освободени от формалностите за даване на сведения.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„формалности за даване на сведения“ означава сведенията, посочени в приложението, които трябва да се предоставят за административни и процедурни цели съгласно приложимото в дадена държава-членка законодателство, когато кораб пристига в пристанище на тази държава-членка или го напуска;
б)
„Конвенция FAL“ означава Конвенцията на ИМО за улесняване на международното морско корабоплаване, приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения;
в)
„формуляри FAL“ означава стандартизираните формуляри, предвидени в Конвенцията FAL;
г)
„кораб“ означава всеки плавателен морски съд или морско превозно средство;
д)
„SafeSeaNet“ означава системата на Съюза за обмен на морска информация по смисъла на Директива 2002/59/ЕО;
е)
„електронно предаване на данни“ означава процес на предаване на информация, която е цифрово кодирана посредством подлежащ на преразглеждане структуриран формат, който може да се използва пряко за съхраняване и компютърна обработка.
Член 3
Хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения
1. Всяка държава-членка предприема мерки, за да гарантира, че формалностите за даване на сведения се прилагат по хармонизиран и координиран начин в рамките на тази държава-членка.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, разработва механизми за хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза.
Член 4
Уведомление преди пристигане в пристанищата
В съответствие със специалните разпоредби относно уведомлението, предвидени в приложимите правни актове на Съюза или в международни правни инструменти, приложими в областта на морския транспорт, които обвързват държавите-членки, включително разпоредби относно проверката на лица и стоки, държавите-членки гарантират, че капитанът или всяко друго надлежно упълномощено от оператора на кораба лице преди пристигането в пристанище, намиращо се в държава-членка, съобщава сведенията, които се изискват в съответствие с формалностите за даване на сведения, на компетентния орган, посочен от същата държава-членка:
а)
най-малко 24 часа предварително, или
б)
най-късно към момента на напускане на предходното пристанище, ако продължителността на пътуването е по-малка от 24 часа; или
в)
ако пристанището, където ще има престой, не е известно или ако се е променило по време на пътуването - в момента, в който тази информация е налице.
Член 5
Електронно предаване на данни
1. Държавите-членки приемат изпълнението на формалностите за даване на сведения в електронен формат и тяхното предаване на едно гише възможно най-скоро и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2015 г.
Това „едно гише“, свързващо SafeSeaNet, електронните митници и други електронни системи, е звеното, в което в съответствие с настоящата директива се подават еднократно всички сведения и от което се предоставят на различни компетентни органи и на държавите-членки.
2. Без да се засяга съответният формат, определен в Конвенцията FAL, посоченият в параграф 1 формат съответства на член 6.
3. Когато формалностите за даване на сведения се изискват от правни актове на Съюза и до степента, необходима за доброто функциониране на системата „едно гише“, установена съгласно параграф 1, електронните средства по параграф 1 трябва да бъдат оперативно съвместими, достъпни и съвместими със системата SafeSeaNet, установена съгласно Директива 2002/59/ЕО, както и, когато е приложимо, с информационните системи, предвидени в Решение № 70/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно безкнижна среда в митниците и търговията (16).
4. Без да се засягат специалните разпоредби относно митническия и граничния контрол, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2913/92 и в Регламент (ЕО) № 562/2006, държавите-членки се консултират с икономическите оператори и информират Комисията за напредъка, постигнат посредством предвидените в Решение № 70/2008/ЕО методи.
Член 6
Обмен на данни
1. Държавите-членки гарантират, че сведенията, получени в съответствие с формалностите за даване на сведения, предвидени в правен акт на Съюза, са въведени в националните им системи SafeSeaNet, и предоставят съответните части от тези сведения на други държави-членки чрез системата SafeSeaNet. Освен ако в някоя държава-членка не е предвидено друго, това не се отнася до информацията, получена съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92, Регламент (ЕИО) № 2454/93, Регламент (ЕО) № 562/2006 и Регламент (ЕО) № 450/2008.
2. Държавите-членки гарантират, че при поискване получените в съответствие с параграф 1 сведения се предоставят на съответните национални органи.
3. Основният цифров формат на съобщенията, който трябва да бъде използван в рамките на националните системи SafeSeaNet в съответствие с параграф 1, се определя в съответствие с член 22а от Директива 2002/59/ЕО.
4. Държавите-членки могат да предоставят съответния достъп до сведенията по параграф 1 или в рамките на обслужването на едно гише чрез система за електронен обмен на данни, или чрез националните системи SafeSeaNet.
Член 7
Сведения във формулярите FAL
Държавите-членки приемат формулярите FAL за изпълнение на формалностите за даване на сведения. Държавите-членки могат да приемат предоставянето на хартиен носител на сведенията, изисквани съгласно правен акт на Съюза, само до 1 юни 2015 г.
Член 8
Поверителност
1. Съгласно приложимите правни актове на Съюза или в съответствие с националното законодателство държавите членки предприемат необходимите мерки за гарантиране поверителността на търговската и друга поверителна информация, която се обменя в съответствие с настоящата директива.
2. Държавите-членки обръщат специално внимание на защитата на търговските данни, събирани съгласно настоящата директива. По отношение на личните данни, държавите-членки гарантират спазването на Директива 95/46/ЕО. Институциите и органите на Съюза гарантират спазването на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 9
Освобождавания
Държавите-членки гарантират, че корабите, които попадат в приложното поле на Директива 2002/59/ЕО и които плават между пристанища, разположени на митническата територия на Съюза, без да пристигат, да извършват междинен престой или да се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, са освободени от подаването на сведения по формулярите FAL, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и възможността държавите-членки да изискат сведенията по формулярите FAL, посочени в част Б, точки 1-6 от приложението към настоящата директива, които са необходими за защитата на вътрешния ред и сигурност и за прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда или в санитарната област.
Член 10
Процедура за изменение
1. В съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз Комисията може да приеме делегирани актове по отношение на приложението към настоящата директива, така че да гарантира, че се вземат под внимание всички съответни промени във формулярите FAL, въведени от ИМО. Тези изменения не могат да водят до разширяване на приложното поле на настоящата директива.
2. По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия член, се прилагат процедурите, установени в членове 11, 12 и 13.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 10, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 18 ноември 2010 г. Комисията представя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 12.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 12 и 13.
Член 12
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да уведоми другата институция и Комисията в разумен срок преди вземането на окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 13
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент и Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Когато към момента на изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, нито Европейският парламент, нито Съветът е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Когато Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 14
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват до 19 май 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 19 май 2012 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 15
Доклад
До 19 ноември 2013 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно действието на настоящата директива, включително относно:
а)
възможността за разширяване на обхвата на въведеното от настоящата директива опростяване, така че то да включва транспорта по вътрешни водни пътища;
б)
съвместимостта на речните информационни услуги с процеса на електронното предаване на данни, посочен в настоящата директива;
в)
напредъка, постигнат съгласно член 3, по отношение на хармонизирането и координацията на формалностите за даване на сведения;
г)
възможността за избягване или опростяване на формалностите за даване на сведения по отношение на кораби, които са извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или свободна зона;
д)
наличните данни, отнасящи се до трафика/движението на кораби в рамките на Съюза и/или междинния престой на кораби в пристанища на трети държави или в свободни зони.
Ако е целесъобразно, докладът се придружава от законодателно предложение.
Член 16
Отмяна на Директива 2002/6/ЕО
Директива 2002/6/ЕО се отменя, считано от 19 май 2012 г. Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 октомври 2010 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2010/65/EU
af 20. oktober 2010
om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til eller afgår fra havne i medlemsstaterne, og om ophævelse af direktiv 2002/6/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at lette trafikken pålægger Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/6/EF af 18. februar 2002 om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til og/eller afgår fra havne i Fællesskabets medlemsstater (4), medlemsstaterne at acceptere visse standardiserede formularer (FAL-formularer), sådan som de er fastlagt ved Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om lettelse af international samfærdsel ad søvejen (FAL-konventionen) af 9. april 1965 med senere ændringer.
(2)
For at lette søtransporten og reducere den administrative byrde, der pålægges rederierne, er det i videst muligt omfang nødvendigt at forenkle og harmonisere de meldeformaliteter, som EU-retsakter og medlemsstaterne kræver. Dette direktiv bør dog ikke berøre arten og indholdet af de oplysninger, der kræves, og bør ikke indføre yderligere meldekrav for skibe, der ikke allerede er underkastet en sådan forpligtelse i henhold til lovgivningen i medlemsstaterne. Det bør kun beskæftige sig med, hvordan informationsprocedurerne kan forenkles og harmoniseres, og hvordan oplysningerne kan samles mere effektivt.
(3)
De oplysninger, der skal afgives på FAL-formularer, falder sammen med de oplysninger, der kræves forelagt i følgende retsakter for skibe, der ankommer til og/eller afgår fra havne: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EF af 27. november 2000 om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe (5), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet (6), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 725/2004 af 31. marts 2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter (7), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (8), og i givet fald den internationale kode for søtransport af farligt gods, vedtaget i 1965, med senere vedtagne og ikrafttrådte ændringer. Når disse oplysninger svarer til kravene i ovennævnte retsakter, bør det derfor accepteres, at de indgives på FAL-formularer.
(4)
I betragtning af skibsfartens globale dimension er det nødvendigt, at EU-retsakter tager hensyn til kravene fra IMO, hvis der skal ske en forenkling.
(5)
Medlemsstaterne bør uddybe samarbejdet mellem deres kompetente myndigheder, herunder told-, grænsekontrol-, sundheds- og transportmyndigheder, for at fortsætte med at forenkle og harmonisere meldeformaliteterne i Unionen og gøre så effektiv brug som muligt af elektronisk dataoverførsel og informationsudvekslingssystemer med henblik på en i videst muligt omfang samtidig fjernelse af hindringer for søtransporten og etablering af et europæisk søtransportområde uden barrierer.
(6)
Detaljerede statistikker vedrørende søtransport bør være tilgængelige, så effektiviteten af og behovet for politikforanstaltninger rettet mod lettelse af samfærdslen ad søvejen inden for Unionen kan bedømmes under hensyntagen til behovet for ikke at skabe unødvendige yderligere krav med hensyn til medlemsstaternes indsamling af statistikker og for fuldt ud at benytte sig af Eurostat. For gennemførelsen af dette direktiv vil det være vigtigt at indsamle relevante data vedrørende skibstrafik inden for Unionen og/eller skibe, der anløber havne i tredjelande eller frizoner.
(7)
Det bør være lettere for rederier at opnå status som »skibe i fast rutefart« i overensstemmelse med målet i Kommissionens meddelelse og handlingsplan af 21. januar 2009 om etablering af et europæisk søtransportområde uden barrierer.
(8)
For alle meldeformaliteter bør elektronisk dataoverførsel finde generel anvendelse hurtigst muligt og senest den 1. juni 2015 baseret på internationale standarder under FAL-konventionen, når det er muligt. For at strømline og fremskynde overførslen af potentielt meget store informationsmængder bør der bruges elektroniske formater til meldeformaliteter, når det er muligt. Inden for Unionen bør indgivelse af oplysninger på FAL-formularer i papirformat være undtagelsen og kun accepteres for skibe for en begrænset periode. Medlemsstaterne opfordres til at anvende administrative midler, herunder økonomiske incitamenter, til at fremme brugen af elektroniske formater. Af ovennævnte årsager bør udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne ske elektronisk. For at fremme en sådan udvikling bør det sikres, at de elektroniske systemer i højere grad bliver teknisk interoperable og så vidt muligt på samme tidspunkt, således at det europæiske søfartsområde uden barrierer kan fungere gnidningsfrit.
(9)
De involverede parter i handel og transport bør være i stand til at afgive standardiserede oplysninger og dokumenter via et enstrenget elektronisk system for at opfylde meldeformaliteterne. Individuelle data bør kun afgives én gang.
(10)
De SafeSeaNet-systemer, der er oprettet i de enkelte lande og på EU-plan, bør lette modtagelsen, udvekslingen og fordelingen af oplysninger mellem medlemsstaternes informationssystemer for søfartsaktiviteter. For at lette søtransporten og reducere de administrative byrder, der pålægges branchen, bør SafeSeaNet-systemet være interoperabelt med andre af Unionens systemer for meldeformaliteter. SafeSeaNet-systemet bør bruges til yderligere informationsudveksling med henblik på at lette søtransporten. Det bør ikke være nødvendigt at lade meldeformaliteter indgå i SafeSeaNet-systemet med henblik på afgivelse af oplysninger til udelukkende nationale formål.
(11)
Når der vedtages nye EU-foranstaltninger, bør det sikres, at medlemsstaterne kan bevare den elektroniske dataoverførsel og ikke er nødt til at anvende papirformater.
(12)
Fuldt udbytte af det elektroniske dataforsendelsessystem kan kun opnås, hvis der er hurtig og effektiv kommunikation mellem SafeSeaNet, e-told og de elektroniske systemer, som anvendes til indsamling og indhentning af data. Med henblik herpå bør der for at begrænse de administrative byrder primært anvendes gældende standarder.
(13)
FAL-formularerne ajourføres jævnligt. Derfor bør der i dette direktiv henvises til den gældende version af disse formularer. Alle oplysninger, som skal afgives i henhold til medlemsstaternes lovgivning, og som ligger ud over kravene i FAL-konventionen, bør meddeles i et format, der udformes på grundlag af FAL-konventionens standarder.
(14)
Dette direktiv bør ikke berøre Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (9), Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (10), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (11) eller national lovgivning vedrørende grænsekontrol for medlemsstater, der ikke anvender Schengengrænsekodeksen, og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 450/2008 af 23. april 2008 om EF-toldkodeksen (moderniseret toldkodeks) (12).
(15)
For at gøre elektronisk informationsoverførsel til normen og lette søtransporten bør medlemsstaterne udvide brugen af systemer til elektronisk overførsel af data efter en passende tidsplan og bør i samarbejde med Kommissionen drøfte muligheden for at harmonisere brugen af systemer til elektronisk overførsel af data. Med henblik herpå bør der tages hensyn til arbejdet i Styringsgruppen på Højt Plan vedrørende SafeSeaNet-systemet for så vidt angår SafeSeaNet-køreplanen, når den vedtages, og til de konkrete finansieringsbehov og den respektive tildeling af EU-midler til udvikling af elektronisk dataoverførsel.
(16)
Skibe i drift mellem havne i Unionens toldområde bør fritages for pligten til at fremlægge de i FAL-formularerne omhandlede oplysninger, når disse skibe ikke er afsejlet fra, undervejs anløber eller er på vej til en havn uden for dette område eller en frizone af kontroltype I som defineret i toldlovgivningen, med forbehold af gældende EU-retsakter og de oplysninger, som medlemsstaterne måtte anmode om for at beskytte deres indre orden og sikkerhed samt håndhæve deres told-, skatte-, immigrations-, miljø- og sundhedslovgivning.
(17)
Fritagelse fra administrative formaliteter bør også gives på grundlag af skibets last og ikke blot på grundlag af dets destination og/eller den havn, der er afsejlet fra. Dette er nødvendigt for at sikre, at yderligere formaliteter for skibe, der har anløbet en havn i et tredjeland eller en frizone, minimeres. Kommissionen bør undersøge dette spørgsmål inden for rammerne af rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv.
(18)
Der bør indføres en ny foreløbig formular, som harmoniserer oplysningskravene i den sikringserklæring, der skal afgives i henhold til forordning (EF) nr. 725/2004.
(19)
Nationale sprogkrav er ofte en hindring for udvikling af et net af kystnær skibsfart. Medlemsstaterne bør gøre sig alle mulige anstrengelser for at fremme skreven og mundtlig kommunikation inden for skibsfart mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med international praksis for at finde frem til fælles kommunikationsformer.
(20)
Kommissionen bør i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for så vidt angår bilaget til dette direktiv. Det er af særlig betydning, at Kommissionen udfører passende høringer i forbindelse med sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(21)
I de forskellige EU-retsakter, hvori der f.eks. opstilles krav til formaliteter med hensyn til forudgående anmeldelse ved anløb af havne, bl.a. direktiv 2009/16/EF, kan der pålægges forskellige frister for opfyldelsen af disse formaliteter. Kommissionen bør undersøge muligheden for at afkorte og harmonisere disse frister ved at drage fordel af de aktuelle fremskridt inden for elektronisk databehandling inden for rammerne af rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv, der, hvis det er relevant, bør indeholde et forslag til retsakt.
(22)
Inden for rammerne af rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv bør Kommissionen overveje, i hvilken udstrækning målet for dette direktiv, navnlig forenkling af de administrative formaliteter for skibe, der anløber og/eller afsejler fra medlemsstaternes havne, bør udvides til også at omfatte baglandet, navnlig sejlads på indre vandveje, for at sikre hurtigere og glattere afvikling af sejladsen ind i landet og for at opnå en varig løsning på problemet med trængsel i og omkring søhavnene.
(23)
Målene for dette direktiv, nemlig at lette søtransporten på en harmoniseret måde i hele Unionen, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af dets omfang og virkninger bedre nås på EU-plan, Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(24)
I henhold til Den Europæiske Unions Domstols retspraksis er gennemførelsen af et direktiv ikke obligatorisk, hvis den af geografiske grunde er formålsløs. Dette direktivs krav er derfor ikke relevante for medlemsstater, der ikke har nogen havne, som skibe omfattet af dette direktiv normalt kan anløbe.
(25)
Foranstaltningerne i dette direktiv fører frem mod målene for Lissabondagsordenen.
(26)
Adgangen til SafeSeaNet og til andre elektroniske systemer bør reguleres for at beskytte kommercielle og fortrolige informationer og ske med forbehold af gældende ret vedrørende beskyttelse af kommercielle oplysninger og, hvad angår personoplysninger, af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (13) og af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (14). Medlemsstaterne og Unionens institutioner og organer bør være særlig opmærksomme på behovet for at beskytte kommercielle og fortrolige oplysninger gennem passende adgangskontrolsystemer.
(27)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (15) opfordres medlemsstaterne til, både i egen og i Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.
(28)
Af hensyn til klarheden bør direktiv 2002/6/EF erstattes af nærværende direktiv -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Dette direktiv har til formål at forenkle og harmonisere de administrative procedurer i forbindelse med søtransport ved at gøre elektronisk dataoverførsel til normen og ved at rationalisere meldeformaliteterne.
2. Dette direktiv finder anvendelse på meldeformaliteter i forbindelse med søtransport, der skal overholdes af skibe ved ankomst til eller afsejling fra havne beliggende i medlemsstaterne.
3. Dette direktiv finder ikke anvendelse på skibe, der er fritaget for meldeformaliteter.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »meldeformaliteter«: de oplysninger, jf. bilaget, der i henhold til den gældende lovgivning i en medlemsstat skal afgives med administrative og proceduremæssige formål, når et skib ankommer til eller afsejler fra en havn i den pågældende medlemsstat
b) »FAL-konventionen«: IMO's konvention om lettelse af international samfærdsel ad søvejen af 9. april 1965 med senere ændringer
c) »FAL-formularer«: de standardformularer, der foreskrives i FAL-konventionen
d) »skib«: ethvert søgående fartøj
e) »SafeSeaNet«: Unionens maritime informationsudvekslingssystem som defineret i direktiv 2002/59/EF
f) »elektronisk dataoverførsel«: overførsel af digitalt kodet information i et reviderbart, struktureret format, der kan anvendes direkte til lagring og behandling i computere.
Artikel 3
Harmonisering og koordinering af meldeformaliteter
1. Hver medlemsstat træffer foranstaltninger til at sikre, at der anmodes om meldeformaliteterne på en harmoniseret og koordineret måde i medlemsstaten.
2. Kommissionen udformer i samarbejde med medlemsstaterne ordninger for harmonisering og koordinering af meldeformaliteterne i Unionen.
Artikel 4
Anmeldelse forud for ankomst til havne
Med forbehold af specifikke anmeldelsesbestemmelser, der følger af gældende EU-retsakter eller internationale juridiske instrumenter, der finder anvendelse inden for søtransport, som er bindende for medlemsstaterne, herunder bestemmelser om kontrol af personer og varer, sikrer medlemsstaterne, at skibsføreren eller enhver anden person, som skibets reder har givet bemyndigelse dertil, forud for ankomst til en havn i en medlemsstat afgiver de oplysninger, meldeformaliteterne omfatter, til den kompetente myndighed, som den pågældende medlemsstat har udpeget:
a)
mindst 24 timer inden ankomsten eller
b)
hvis rejsen varer mindre end 24 timer, da senest når skibet afgår fra den foregående havn, eller
c)
hvis anløbshavnen er ukendt eller ændres under rejsen, da så snart denne oplysning foreligger.
Artikel 5
Elektronisk dataoverførsel
1. Medlemsstaterne skal acceptere opfyldelsen af meldeformaliteter i elektronisk format og overførsel heraf via et enstrenget system hurtigst muligt og under ingen omstændigheder senere end den 1. juni 2015.
Dette enstrengede system, der forbinder SafeSeaNet, e-told og andre elektroniske systemer, skal i overensstemmelse med dette direktiv være stedet, hvorigennem alle informationer afgives én gang og stilles til rådighed for forskellige kompetente myndigheder og medlemsstaterne.
2. Med forbehold af det relevante format, der er fastsat i FAL-konventionen, skal det i stk. 1 omhandlede format overholde artikel 6.
3. Når der kræves meldeformaliteter i henhold til EU-retsakter, og i den udstrækning det er nødvendigt for det enstrengede systems funktionsevne, skal de i stk. 1 omhandlede elektroniske systemer kunne fungere sammen, være generelt tilgængelige og være forenelige med SafeSeaNet-systemet, indført i medfør af direktiv 2002/59/EF, og, når det er relevant, med de edb-systemer, der foreskrives i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 70/2008/EF af 15. januar 2008 om papirløse rammer for told og handel (16).
4. Med forbehold af særlige bestemmelser om told og grænsekontrol i forordning (EØF) nr. 2913/92 og forordning (EF) nr. 562/2006 hører medlemsstaterne de erhvervsdrivende og underretter Kommissionen om, hvordan arbejdet skrider frem, som foreskrevet i beslutning nr. 70/2008/EF.
Artikel 6
Dataudveksling
1. Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, de modtager i overensstemmelse med de meldeformaliteter, der er fastsat i en EU-retsakt, gøres tilgængelige i deres nationale SafeSeaNet-systemer, og stiller relevante dele af disse oplysninger til rådighed for andre medlemsstater via SafeSeaNet-systemet. Medmindre en medlemsstat fastsætter andet, finder dette ikke anvendelse på oplysninger modtaget i henhold til forordning (EØF) nr. 2913/92, forordning (EØF) nr. 2454/93, forordning (EF) nr. 562/2006 og forordning (EF) nr. 450/2008.
2. Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, de har modtaget i overensstemmelse med stk. 1, på anmodning er tilgængelige for de relevante nationale myndigheder.
3. Det underliggende digitale format af de meddelelser, der skal bruges inden for de nationale SafeSeaNet-systemer i overensstemmelse med stk. 1, fastsættes i overensstemmelse med artikel 22a i direktiv 2002/59/EF.
4. Medlemsstaterne kan fastsætte relevant adgang til oplysningerne i stk. 1 enten via et nationalt enstrenget system for kontakt til administrationen gennem et elektronisk dataudvekslingssystem eller via de nationale SafeSeaNet-systemer.
Artikel 7
Oplysninger i FAL-formularer
Medlemsstaterne skal acceptere FAL-formularer til opfyldelse af meldeformaliteter. Medlemsstaterne må kun frem til den 1. juni 2015 acceptere, at oplysninger, der skal gives i henhold til en EU-retsakt, gives i papirformat.
Artikel 8
Fortrolighed
1. Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med gældende EU-retsakter eller national lovgivning de nødvendige foranstaltninger til at sikre fortroligheden af de kommercielle og andre fortrolige oplysninger, der udveksles i overensstemmelse med dette direktiv.
2. Medlemsstaterne sørger især for at beskytte kommercielle oplysninger, der er indsamlet i henhold til dette direktiv. I forbindelse med personoplysninger sikrer medlemsstaterne, at de overholder direktiv 95/46/EF. Unionens institutioner og organer sikrer, at de overholder forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 9
Fritagelse
Medlemsstaterne sikrer, at skibe, der henhører under anvendelsesområdet for direktiv 2002/59/EF, og som er i drift mellem havne beliggende i Unionens toldområde og ikke er afsejlet fra, undervejs anløber eller er på vej til en havn uden for dette område eller en frizone af kontroltype I som defineret i toldlovgivningen, fritages for pligten til at fremlægge de i FAL-formularerne omhandlede oplysninger, med forbehold af gældende EU-retsakter og den mulighed, at medlemsstaterne kan anmode om oplysninger, der optræder i FAL-formularerne, jf. punkt 1-6 i del B i bilaget til nærværende direktiv, og som er nødvendige for at beskytte deres indre orden og sikkerhed samt håndhæve deres told-, skatte-, immigrations-, miljø- og sundhedslovgivning.
Artikel 10
Ændringsprocedure
1. Kommissionen kan vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i forbindelse med bilaget til dette direktiv for at sikre, at der tages hensyn til eventuelle relevante ændringer foretaget af IMO i FAL-formularer. Disse ændringer må dog ikke bevirke, at dette direktivs anvendelsesområde udvides.
2. For de i denne artikel omhandlede delegerede retsakter gælder de i artikel 11, 12 og 13 fastsatte procedurer.
Artikel 11
Udøvelse af delegationen
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 10, i en periode på fem år fra den 18. november 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 12.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med forbehold af betingelserne i artikel 12 og 13.
Artikel 12
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 10 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse, samt den mulige begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 13
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på to måneder fra meddelelsen.
Denne frist forlænges med to måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den oprindelige frist på to måneder eller, i givet fald, den forlængede frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden udløbet af den oprindelige frist på to måneder eller, i givet fald, den forlængede frist, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.
Artikel 14
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 19. maj 2012 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
De anvender disse lov og administrative bestemmelser fra den 19. maj 2012.
Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 15
Rapport
Senest den 19. november 2013 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv, herunder om:
a)
muligheden for at udvide de med dette direktiv indførte forenklinger til også at omfatte transport ad indre vandveje
b)
flodinformationstjenesters (RIS) kompatibilitet med den i dette direktiv omhandlede elektroniske dataoverførselsproces
c)
fremskridt hen mod den harmonisering og koordinering af meldeformaliteterne, der er blevet opnået i henhold til artikel 3
d)
mulighederne for at undgå eller forenkle formaliteter for skibe, der har anløbet en havn i et tredjeland eller en frizone
e)
tilgængelige data vedrørende skibstrafik/skibsbevægelser inden for Unionen og/eller skibe, der anløber havne i tredjelande eller frizoner.
Rapporten ledsages, hvis det er relevant, af et forslag til retsakt.
Artikel 16
Ophævelse af direktiv 2002/6/EF
Direktiv 2002/6/EF ophæves med virkning fra den 19. maj 2012. Henvisninger til det ophævede direktiv betragtes som henvisninger til nærværende direktiv.
Artikel 17
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 20. oktober 2010.