РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1034/2011 НА КОМИСИЯТА
от 17 октомври 2011 година
относно надзора на безопасността при управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване и за изменение на Регламент (ЕС) № 691/2010
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 550/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (Регламент за осигуряване на обслужване) (1), и по-специално член 4 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно организацията и използването на въздушното пространство в единното европейско небе (Регламент за въздушното пространство) (2), и по-специално член 6 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (3), и по-специално член 8б от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 се изисква Комисията, подпомагана от Европейската агенция за авиационна безопасност („Агенцията“), да приеме съответните правила за прилагане, с цел да се осигури набор от регулаторни изисквания за безопасност за въвеждането на ефективна функция за надзор на безопасността на управлението на въздушното движение (УВД). В член 8б от Регламент (ЕО) № 216/2008 има изискване тези правила за прилагане да бъдат разработени въз основа на регламентите, приети в съответствие с член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе (рамков регламент) (4). Настоящият регламент има за основа Регламент (ЕО) № 1315/2007 на Комисията от 8 ноември 2007 г. относно надзора на безопасността при управлението на въздушното движение и за изменение на Регламент (ЕО) № 2096/2005 (5).
(2)
Необходимо е допълнително да се определят ролята и функциите на компетентните органи въз основа на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 216/2008, Регламент (ЕО) № 549/2004, Регламент (ЕО) № 550/2004 и Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативната съвместимост) (6). Горепосочените регламенти включват изисквания за безопасността на аеронавигационното обслужване. Когато доставчиците са отговорни за безопасното аеронавигационно обслужване, държавите-членки следва да гарантират ефективен надзор чрез компетентните органи.
(3)
Настоящият регламент не следва да обхваща военните операции и учения, както е предвидено в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004 и в член 1, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 216/2008.
(4)
Компетентните органи следва да провеждат регулаторни одити и прегледи по безопасността в съответствие с настоящия регламент като част от надлежните инспекции и проверки, изисквани съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 и Регламент (ЕО) № 550/2004.
(5)
Компетентните органи следва според нуждите да разгледат възможността да използват подхода за надзор на безопасността, изложен в настоящия регламент, и в други области за надзор, с цел да предоставят ефикасно и съгласувано наблюдение.
(6)
Аеронавигационните услуги, както и управлението на потоците въздушно движение (УПВД) и управлението на въздушното пространство (УВП), използват функционални системи, които дават възможност за управление на въздушното движение. Следователно всяка промяна на функционалните системи следва да подлежи на надзор на безопасността.
(7)
Компетентните органи следва да вземат всички необходими мерки, в случай че дадена система или съставен елемент на система не са съобразени със съответните изисквания. В тази връзка, и по-специално когато трябва да се публикува директива по безопасността, националният надзорен орган следва да разгледа възможността за инструктиране на съответните уведомени органи, имащи отношение към издаването на декларацията, посочена в член 5 или член 6 от Регламент (ЕО) № 552/2004, относно провеждането на конкретни проучвания по отношение на въпросната техническа система.
(8)
За прозрачността и отчетността на надзора на безопасността следва да допринасят ежегодни доклади за надзора на безопасността, изготвяни от компетентните органи. Докладите следва да бъдат адресирани до Комисията, Агенцията и държавата-членка, която назначава или създава компетентния орган. Освен това ежегодните доклади за надзора на безопасността следва да бъдат използвани в контекста на регионалното сътрудничество, стандартизационните инспекции съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 и международното наблюдение на надзора на безопасността. Съдържанието на докладите следва да включва съответната информация във връзка с наблюдението на нивото на безопасност, съответствието с приложимите регулаторни изисквания за безопасност на организациите, които са обект на надзор, програмата за регулаторните одити по безопасността, прегледа на аргументите по безопасността, промените във функционалните системи, въведени от организациите в съответствие с процедурите, приети от компетентния орган, и указанията за безопасност, издадени от този орган.
(9)
Съгласно член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 216/2008 и член 2, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 550/2004 компетентните органи следва да предприемат съответни мерки за тясно сътрудничество помежду си, за да осигурят адекватен надзор върху доставчиците на аеронавигационно обслужване, които предоставят услуги, свързани с въздушното пространство, за което е отговорна държава-членка, различна от държавата-членка, издала сертификата. Съгласно член 15 от Регламент (ЕО) № 216/2008 компетентните органи следва да обменят най-вече подходяща информация за надзора на организациите, свързан с безопасността.
(10)
Агенцията следва допълнително да оцени разпоредбите на настоящия регламент, по-специално тези, които се отнасят до надзора на безопасността при промени, и да даде становище за адаптирането на тези промени към общ системен подход, като вземе предвид включването на споменатите разпоредби в обща регулаторна структура за безопасността на гражданското въздухоплаване и опита, натрупан от заинтересованите страни и компетентните органи. Становището на Агенцията следва също така да има за цел улесняване на прилагането на държавната програма за безопасността (ДПБ) на ИКАО в рамките на Съюза като част от този общ системен подход.
(11)
За безопасното изпълнение на някои от мрежовите функции, създадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 551/2004, се изисква съответният правен субект да се съобразява с някои изисквания за безопасност. Тези изисквания, които имат за цел да гарантират, че правният субект или организацията работят по безопасен начин, са посочени в Регламент (ЕС) № 677/2011 на Комисията от 7 юли 2011 г. за определяне на подробни правила за прилагане на мрежовите функции за управление на въздушното движение (УВД) и за изменение на Регламент (ЕС) № 691/2010 (7). Това са изисквания за безопасност към организацията, които са много сходни с общите изисквания, съдържащи се в Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011 на Комисията (8), но са адаптирани към отговорностите, свързани с безопасността на мрежовите функции. С цел подпомагане на общия системен подход за регулиране на безопасността в областта на гражданското въздухоплаване изпълнението на тези изисквания трябва да бъде следено по същия начин, по който се осъществява надзор върху доставчиците на аеронавигационно обслужване.
(12)
В своите препоръки от месец юли 2007 г. групата на високо равнище за бъдещата регулаторна рамка на европейската авиация подчерта необходимостта да се отдели регулаторният надзор от предоставянето на обслужване или функции. В съответствие с този принцип в член 6 от Регламент (ЕО) № 551/2004 се предвижда, че правният субект, определен да изпълнява мрежовите функции, трябва да бъде обект на съответен надзор. Тъй като Агенцията вече изпълнява независимата функция по надзор на безопасността на доставчиците на общоевропейски услуги за УВД/АНО в съответствие с член 22а от Регламент (ЕО) № 216/2008, би било изцяло в съответствие с европейската политика за безопасност на въздухоплаването да ѝ бъде възложено да подкрепя Комисията при изпълнението на същите задачи във връзка с функциите на Европейската мрежа.
(13)
Следователно е необходимо Регламент (ЕО) № 1315/2007 да бъде отменен.
(14)
Регламент (ЕС) № 691/2010 на Комисията от 29 юли 2010 г. за определяне на схема за ефективност на аеронавигационното обслужване и мрежовите функции и за изменение на Регламент (ЕО) № 2096/2005 (9) следва да бъде изменен, за да бъде адаптиран към настоящия регламент.
(15)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за единно небе,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящият регламент определя изисквания, които трябва да бъдат прилагани за упражняването на функцията по надзор на безопасността от страна на компетентните органи по отношение на аеронавигационното обслужване, управлението на потоците въздушно движение (УПВД), управлението на въздушното пространство (УВП), за общото въздушно движение и други мрежови функции.
2. Настоящият регламент се прилага за дейностите на компетентните органи и квалифицираните организации, действащи от тяхно име, във връзка с надзора на безопасността на аеронавигационното обслужване, УПВД, УВП и други мрежови функции.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията в член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004 и член 3 от Регламент (ЕО) № 216/2008. Въпреки това определението на „сертификат“ в член 2, точка 15 от Регламент (ЕО) № 549/2004 не се прилага.
Прилагат се и следните определения:
1.
„коригиращо действие“ означава действие за отстраняване на причината за открито несъответствие;
2.
„функционална система“ означава комбинация от системи, процедури и човешки ресурси, организирани за изпълнение на определена функция в контекста на УВП;
3.
„управителен орган на мрежата“ означава безпристрастният и компетентен орган, на когото е възложено съгласно член 6, параграф 2 или 6 от Регламент (ЕО) № 551/2004 да изпълнява задълженията, описани във въпросния член и в настоящия регламент;
4.
„мрежови функции“ означава специфичните функции, описани в член 6 от Регламент (ЕО) № 551/2004;
5.
„организация“ означава или доставчик на аеронавигационно обслужване, или правен субект, осигуряващ УПВД, УВП или други мрежови функции;
6.
„процес“ означава набор от взаимно свързани или взаимодействащи дейности, които преобразуват входящите елементи в изходящи;
7.
„аргумент по безопасността“ означава демонстрирането и доказателствата, че дадена предложена промяна на функционална система може да бъде въведена в рамките на целите и стандартите, установени чрез съществуващата регулаторна рамка, в съответствие с регулаторните изисквания за безопасност;
8.
„указание за безопасност“ означава документ, издаден или одобрен от компетентен орган, който налага провеждане на действия по функционална система за възстановяване на безопасността, когато доказателствата сочат, че иначе безопасността на въздухоплаването може да бъде компрометирана;
9.
„цел на безопасността“ означава качествена или количествена констатация, което определя максималната честота или вероятност, при която се очаква възникване на дадена опасност;
10.
„регулаторен одит по безопасността“ означава системна и независима проверка, провеждана от или от името на компетентен орган с цел определяне дали всички мерки, свързани с безопасността, или елементи от тези мерки, свързани с процесите и резултатите от тях, продукти или услуги, са в съответствие с изискванията за мерките по безопасността, и дали те се прилагат ефективно и са подходящи за постигане на очакваните резултати;
11.
„регулаторни изисквания за безопасност“ означава изискванията, установени от Съюза или от националното законодателство, за предоставяне на аеронавигационни услуги или функции по УПВД и УВП или на други мрежови функции, които също така засягат техническата и оперативната компетентност и годността за предоставяне на тези услуги и функции, управлението на безопасността им, както и системите, техните съставни части и съответните процедури;
12.
„изискване за безопасност“ означава средство за намаляване на риска, дефинирано от стратегията за намаляване на риска, с което се постига определена цел на безопасността, включително организационни, оперативни, процедурни, функционални изисквания, а също и изисквания, свързани с работните показатели или с оперативната съвместимост, както и с екологичните характеристики;
13.
„проверка“ означава потвърждаване чрез привеждане на обективни доказателства, че са изпълнени конкретни изисквания;
14.
„общоевропейска услуга по УВД/АНО“ означава дейност, която е предвидена и установена за потребители в повечето или във всички държави-членки и която може също да се разшири извън въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът.
Член 3
Компетентни органи за надзор
За целите на настоящия регламент и без да се засяга взаимното признаване на сертификатите на доставчиците на аеронавигационно обслужване в съответствие с член 7, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и член 11 от Регламент (ЕО) № 216/2008, компетентният орган за надзор трябва да бъде:
а)
за организации, чието основно място на стопанска дейност и, ако има такова, чието регистрирано седалище е в държава-членка, които същевременно осигуряват аеронавигационно обслужване на територията на въпросната държава-членка - националният надзорен орган, назначен или създаден от тази държава-членка;
б)
за организации, при които съгласно споразуменията, сключени между държавите-членки в съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 550/2004, отговорностите за надзора на безопасността са били определени по начин, различен от указания в буква а) - компетентните органи, назначени или създадени по силата на тези споразумения. Тези споразумения трябва да съответстват на изискванията по член 2, параграфи от 3 до 6 от Регламент (ЕО) № 550/2004;
в)
за организации, предоставящи услуги по УВД/аеронавигационно обслужване във въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът, чието основно място на стопанска дейност и, ако има такова, чието регистрирано седалище се намира извън територията, предмет на разпоредбите на Договора - Европейската агенция за авиационна безопасност („Агенцията“);
г)
за организации, предоставящи общоевропейски услуги по УВД/АНО, както и за всички други мрежови функции във въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът - Агенцията.
Член 4
Функция по надзор на безопасността
1. Компетентните органи упражняват надзор на безопасността като част от общото наблюдение на изискванията, приложими за аеронавигационното обслужване, както и за УПВД, УВП и други мрежови функции, с цел да следят за безопасното осигуряване на тези дейности и да проверяват дали се спазват приложимите регулаторни изисквания по безопасността и мерките за тяхното изпълнение.
2. При сключване на споразумение за надзор на организации, действащи във функционални блокове въздушно пространство, които се простират във въздушно пространство, за което отговаря повече от една държава-членка, или в случаите на трансгранично обслужване съответните държави-членки определят и разпределят отговорностите за надзора на безопасността по начин, който гарантира, че:
а)
за прилагането на всяка разпоредба на настоящия регламент съществуват конкретни структури, носещи отговорността;
б)
държавите-членки имат ясен поглед върху механизмите за надзор на безопасността и резултатите от тях;
в)
се осигурява подходящ обмен на информация между органа(ите) за надзор и сертифициращия орган.
Държавите-членки правят редовен преглед на споразумението и неговото прилагане на практика, особено в светлината на постигнатото ниво на безопасност.
3. При сключване на споразумение за надзор на организации, действащи във функционални блокове въздушно пространство или в трансгранични дейности, в които Агенцията е компетентният орган за поне една от организациите в съответствие с член 3, буква б), въпросните държави-членки координират действията си с Агенцията, така че да гарантират, че са изпълнени букви а), б) и в) от параграф 2.
Член 5
Наблюдение на нивото на безопасност
1. Компетентните органи осигуряват редовно наблюдение и оценяване на постигнатите нива на безопасност с цел определяне дали тези нива съответстват на регулаторните изисквания за безопасност, приложими в блоковете въздушно пространство, за които те са отговорни.
2. Компетентните органи използват резултатите от наблюдението на безопасността, по-специално за да определят областите, в които приоритетно е необходима проверка на съответствието с регулаторните изисквания за безопасност.
Член 6
Проверка на съответствието с регулаторните изисквания за безопасност
1. Компетентните органи установяват процес, с цел утвърждаване на:
а)
съответствието с регулаторните изисквания за безопасността преди издаване или подновяване на сертификат, необходим за предоставяне на АНО, включително и с условията, свързани с безопасността, приложени към него;
б)
съответствието с всички задължения във връзка с безопасността, посочени в сертификата за определяне, издаден в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 550/2004;
в)
текущото съответствие на организациите с приложимите регулаторни изисквания за безопасност;
г)
изпълнението на целите за безопасност, изискванията за безопасност и други условия относно безопасността, определени в:
i)
декларациите за проверка на системите, включително всички съответни декларации за съответствие или годност за употреба на съставни елементи на системите, издадени съгласно Регламент (ЕО) № 552/2004;
ii)
процедурите за оценяване и намаляване на риска, изисквани от регулаторните изисквания за безопасност, приложими за аеронавигационното обслужване, УПВД и УВП и управителния орган на мрежата;
д)
прилагането на указанията за безопасност.
2. Процесът, посочен в параграф 1, трябва:
а)
да бъде основан на документирани процедури;
б)
да бъде подкрепен с документация, специално предназначена да служи като ръководство за персонала за надзор на безопасността при изпълнението на неговите функции;
в)
да осигури на въпросната организация показатели за резултатите от дейността по надзор на безопасността;
г)
да се основава на регулаторни одити и прегледи по безопасността, провеждани в съответствие с членове 7, 9 и 10;
д)
да осигури на компетентните органи доказателствата, необходими за обосноваване на по-нататъшни действия, включително на мерките, предвидени в член 9 от Регламент (ЕО) № 549/2004, член 7, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и членове 10, 25 и 68 от Регламент (ЕО) № 216/2008 в случаите, в които липсва съответствие с регулаторните изисквания за безопасност.
Член 7
Регулаторни одити по безопасността
1. Компетентните органи за надзор или квалифицираните организации, упълномощени от тях, провеждат регулаторни одити по безопасността.
2. Регулаторните одити по безопасността, посочени в параграф 1, трябва:
а)
да осигурят на компетентните органи за надзор доказателства за съответствие с приложимите регулаторни изисквания за безопасност и с мерките за изпълнението им чрез оценяване на необходимостта от подобрение или коригиращо действие;
б)
да бъдат независими от дейностите по вътрешни одити, предприемани от въпросната организация като част от нейните системи за управление на безопасността или качеството;
в)
да бъдат провеждани от одитори с квалификация в съответствие с изискванията на член 12;
г)
да се прилагат за цялостните мерки за изпълнение или елементи от тях, както и за процесите, изделията и услугите;
д)
да определят дали:
i)
мерките за изпълнение са в съответствие с регулаторните изисквания за безопасност;
ii)
предприетите действия са в съответствие с мерките за изпълнение;
iii)
резултатите от предприетите действия съвпадат с резултатите, очаквани от мерките за изпълнение;
е)
водят до отстраняването на всякакви открити несъответствия в съответствие с член 8.
3. В рамките на програмата за инспекции, изисквана по силата на член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011, компетентните органи установяват и обновяват минимум веднъж годишно програма за регулаторни одити по безопасността, за да:
а)
обхванат всички области, които са с потенциално значение от гледна точка на безопасността, с акцент върху тези области, в които са открити проблеми;
б)
обхванат всички организации, услуги и мрежови функции, работещи под наблюдението на компетентния орган;
в)
гарантират, че одитите се провеждат по начин, съобразен с нивото на риск, свързано с дейностите на организациите;
г)
гарантират, че се провеждат достатъчно одити за период от две години, за да се провери съответствието на всички тези организации с приложимите регулаторни изисквания за безопасност във всички съответни области на функционалната система;
д)
осигурят резултати от извършването на коригиращи действия.
4. Компетентните органи могат да променят обхвата на предварително планираните одити и да включват допълнителни одити винаги, когато възниква такава необходимост.
5. Компетентните органи решават кои мерки, елементи, услуги, функции, изделия, физически местоположения и дейности следва да бъдат обект на одити в рамките на определен период.
6. Наблюденията от одита и откритите несъответствия се документират. Несъответствията се подкрепят с доказателства, като се посочват приложимите регулаторни изисквания за безопасност и мерките за изпълнението им, по отношение на които е проведен одитът.
7. Изготвя се доклад за одита, включващ подробности за несъответствията.
Член 8
Коригиращи действия
1. Компетентните органи съобщават на одитираните организации констатациите от одита и едновременно с това изискват коригиращи действия за отстраняване на откритите несъответствия, без да се засяга което и да било допълнително действие, изисквано от приложимите регулаторни изисквания за безопасност.
2. Одитираните организации определят коригиращите действия, считани за необходими за отстраняване на несъответствието, както и срока за тяхното изпълнение.
3. Компетентните органи оценяват коригиращите действия, както и тяхното изпълнение, определени от одитираните организации, и ги приемат, ако оценката заключи, че те са достатъчни за отстраняване на несъответствията.
4. Одитираните организации започват коригиращите действия, приети от компетентните органи. Тези коригиращи действия и съответният последващ процес биват завършени в рамките на периода, приет от компетентните органи.
Член 9
Надзор на безопасността при промени във функционални системи
1. Когато организациите вземат решение дали да въведат в своите функционални системи промяна, свързана с безопасността, те използват само процедури, приети от съответния компетентен орган. В случая на доставчици на обслужване на въздушното движение и доставчици на обслужване, свързано с комуникациите, навигацията и надзора, компетентният орган приема тези процедури в рамките на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011.
2. Организациите уведомяват съответния компетентен орган за всички планирани промени, свързани с безопасността. За тази цел компетентните органи установяват подходящи административни процедури в съответствие с националното законодателство.
3. С изключение на случаите, в които се прилага член 10, организациите могат да приведат в изпълнение промяната, за която са уведомили, като следват процедурите, посочени в параграф 1 от настоящия член.
Член 10
Процедура за преглед на предложените промени
1. Компетентните органи преглеждат аргументите по безопасността, свързани с нови функционални системи или промени на съществуващи функционални системи, предложени от дадена организация, когато:
а)
оценяването на степента на сериозност, проведено в съответствие с приложение II, точка 3.2.4 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011, определи клас на сериозност 1 или клас на сериозност 2 за потенциалните ефекти от установените опасности; или
б)
привеждането в изпълнение на промените изисква въвеждането на нови стандарти за въздухоплаване.
Когато компетентните органи определят, че има нужда от преглед в ситуации, различни от посочените в букви а) и б), те уведомяват организацията, че ще проведат преглед по безопасността на обявената промяна.
2. Прегледите се провеждат по начин, съобразен с нивото на риск, свързано с новата функционална система или с промяната на съществуващи функционални системи.
Прегледите трябва:
а)
да се основават на документирани процедури;
б)
да бъдат подкрепени с документация, специално предназначена да служи като ръководство за персонала за надзор на безопасността при изпълнението на неговите функции;
в)
да отчитат целите на безопасността, изискванията за безопасност и други условия по безопасността, свързани с въпросната промяна, които са определени в:
i)
декларациите за проверка на системи, посочени в член 6 от Регламент (ЕО) № 552/2004;
ii)
декларациите за съответствие или годност за използване на съставните части на системи, посочени в член 5 от Регламент (ЕО) № 552/2004; или
iii)
документацията за оценка и намаляване на риска, съставена в съответствие с приложимите регулаторни изисквания за безопасността;
г)
да определят допълнителни условия за безопасност, свързани с въвеждането на промяната, когато това е необходимо;
д)
да оценят приемливостта на представените аргументи по безопасността, като отчитат:
i)
определянето на опасностите;
ii)
адекватността на определянето на класовете на сериозност;
iii)
валидността на целите на безопасността;
iv)
валидността, ефективността и приложимостта на изискванията за безопасност и на други установени условия по безопасността;
v)
доказателства за непрекъснатото спазване на целите на безопасността, изискванията за безопасност и други условия по безопасността;
vi)
доказателства, че в процеса на създаване на аргументите по безопасността се спазват приложимите регулаторни изисквания за безопасност;
е)
да проверят процеса, използван от организациите за създаване на аргументите по безопасността във връзка с въпросната нова функционална система или във връзка с промените на съществуващи функционални системи, които се разглеждат;
ж)
да определят необходимостта от проверка на текущото съответствие;
з)
да включват всякакви необходими дейности по съгласуване с органите, отговорни за надзора на безопасността по отношение на летателната годност и операциите по време на полет;
и)
да уведомяват за приемането, заедно с условията (когато е необходимо), или за неприемането, заедно със съответна обосновка, на разглежданата промяна.
3. Промените, разглеждани при прегледа, се въвеждат, след като бъдат приети от компетентните органи.
Член 11
Квалифицирани организации
1. Когато даден компетентен орган реши да делегира на квалифицирана организация провеждането на регулаторни одити или прегледи по безопасността в съответствие с настоящия регламент, той гарантира, че критериите, използвани за избор на орган измежду квалифицираните в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и член 13 от Регламент (ЕО) № 216/2008, включват следното:
а)
квалифицираната организация има предишен опит в оценяването на безопасността във въздухоплавателни обекти;
б)
квалифицираната организация не участва по същото време във вътрешни дейности в системите за управление на безопасността или качеството на въпросната организация;
в)
целият персонал, зает с провеждането на регулаторни одити или прегледи по безопасност, е адекватно обучен и квалифициран и отговаря на критериите за квалификация, посочени в член 12, параграф 3 от настоящия регламент.
2. Квалифицираната организация приема възможността да бъде обект на одит от страна на компетентния орган или на всеки друг орган, действащ от негово име.
3. Компетентните органи водят регистър на квалифицираните организации, упълномощени да провеждат регулаторни одити или прегледи по безопасност от тяхно име. Тези регистри документират съответствието с изискванията, посочени в параграф 1.
Член 12
Възможности за надзор на безопасността
1. Държавите-членки и Комисията гарантират, че компетентните органи имат необходимите възможности да гарантират надзора на безопасността на всички организации, работещи под тяхно наблюдение, както и достатъчно ресурси да провеждат дейностите, определени в настоящия регламент.
2. Компетентните органи изготвят и актуализират на всеки две години оценка на човешките ресурси, необходими за провеждане на техните функции по надзор на безопасността, като използват за основа анализа на процесите, изисквани от настоящия регламент, и тяхното прилагане.
3. Компетентните органи гарантират, че всички лица, участващи в дейности по надзор на безопасността, са компетентни да изпълняват изискваната функция. В този смисъл те следва да:
а)
определят и документират образованието, обучението, техническите и оперативните знания, опита и квалификациите, необходими за изпълняване на задълженията на всяка позиция, включена в дейности по надзор на безопасността в тяхната структура;
б)
осигурят специално обучение за лицата, които участват в дейности по надзор на безопасността в тяхната структура;
в)
гарантират, че персоналът, назначен да провежда регулаторни одити по безопасност, включително одиторският персонал от квалифицирани организации, отговаря на конкретни критерии за квалификация, дефинирани от компетентния органи. Критериите отчитат:
i)
познаването и разбирането на изискванията, свързани с аеронавигационното обслужване, УПВД, УВП и други мрежови функции, по отношение на които изисквания могат да бъдат провеждани регулаторни одити по безопасност;
ii)
използването на методи за оценяване;
iii)
уменията, необходими за ръководене на одит;
iv)
доказването на компетентността на одиторите чрез оценяване или друго подходящо средство.
Член 13
Указания за безопасност
1. Компетентните органи публикуват указание за безопасност, когато са открили в дадена функционална система състояние, което е в разрез с безопасността и което налага незабавни действия.
2. Указанията за безопасност се изпращат също до засегнатите организации, като съдържат минимум следната информация:
а)
състоянието, което е в разрез с безопасността;
б)
засегнатата функционална система;
в)
необходимите действия и тяхната обосновка;
г)
срока за осигуряване на съответствие на необходимите действия с указанието за безопасност;
д)
датата на влизането му в сила.
3. Компетентните органи изпращат копие от указанието за безопасност до Агенцията и до всички други съответни компетентни органи, по-специално до тези, които участват в надзора на безопасността на функционалната система, както и до Комисията.
4. Компетентните органи проверяват съответствието с приложимите указания за безопасност.
Член 14
Регистри за надзора на безопасността
Компетентните органи водят и осигуряват достъп до съответните регистри, свързани с техните процеси по надзор на безопасността, включително до докладите от всички регулаторни одити по безопасност и до други регистри по безопасността, свързани със сертификати, назначения, надзор на безопасността при промени, указания за безопасност и използване на квалифицирани организации.
Член 15
Докладване за надзора на безопасността
1. Компетентните органи изготвят годишен доклад за надзора на безопасността за действията, предприети съгласно настоящия регламент. Годишният доклад за надзор на безопасността съдържа също така информация относно:
а)
организационната структура и процедурите на компетентния орган;
б)
въздушното пространство, за което са отговорни държавите-членки, които са създали или назначили компетентния орган, ако е приложимо, и организациите, намиращи се по наблюдението на компетентния орган;
в)
квалифицираните организации, упълномощени да провеждат регулаторни одити по безопасност;
г)
съществуващите нива на ресурсите на органа;
д)
всякакви въпроси по безопасността, определени в процеса на надзора на безопасността, провеждан от компетентния орган.
2. Държавите-членки използват докладите, изготвени от техните компетентни органи, когато предоставят своите годишни доклади на Комисията, както се изисква съгласно член 12 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
Годишните доклади за надзора на безопасността се предоставят на засегнатите държавите-членки в случай на функционални блокове въздушно пространство, на Агенцията, както и на програмите или дейностите, провеждани по приети международни споразумения за наблюдение или одитиране на прилагането на надзора на безопасността на аеронавигационното обслужване, УПВД, УВП и други мрежови функции.
Член 16
Обмен на информация между компетентните органи
Компетентните органи предприемат мерки за тясно сътрудничество в съответствие с членове 10 и 15 от Регламент (ЕО) № 216/2008 и член 2, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и обменят всякаква подходяща информация, за да гарантират надзора на безопасността на всички организации, извършващи обслужване или изпълняващи функции с трансграничен характер.
Член 17
Преходни разпоредби
1. Действията, които са започнати преди влизането в сила на настоящия регламент въз основа на Регламент (ЕО) № 1315/2007, се управляват в съответствие с настоящия регламент.
2. Орган на държава-членка, който е носел отговорността за надзора на безопасността на организации, за които компетентен орган е Агенцията в съответствие с член 3, следва да прехвърли към Агенцията функцията по надзор на безопасността на тези организации 12 месеца след датата на влизане в сила на настоящия регламент, освен в случаите на надзор на безопасността на управителния орган на мрежата, като прехвърлянето, ако има такова, към Комисията, подпомагана от Агенцията, се извършва на датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 18
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1315/2007 се отменя.
Член 19
Изменение на Регламент (ЕС) № 691/2010
Точка 1.1, буква д) от приложение IV към Регламент (ЕС) № 691/2010 се заменя със следното:
„д)
доклади за безопасността на националните надзорни органи, както е посочено в членове 7, 8 и 14 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1034/2011 на Комисията (10), както и доклади на националните надзорни органи за отстраняването на констатираните пропуски в безопасността, които са предмет на планове за коригиращи действия;
Член 20
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 октомври 2011 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1034/2011
af 17. oktober 2011
om tilsyn med sikkerheden i forbindelse med lufttrafikstyring og luftfartstjenester og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum (»luftfartstjenesteforordningen«) (1), særlig artikel 4,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum (»luftrumsforordningen«) (2), særlig artikel 6,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 af 20. februar 2008 om fælles regler for civil luftfart og om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur, og om ophævelse af Rådets direktiv 91/670/EØF, forordning (EF) nr. 1592/2002 og direktiv 2004/36/EF (3), særlig artikel 8b, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til forordning (EF) nr. 216/2008 skal Kommissionen med bistand fra Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (i det følgende benævnt »agenturet«) vedtage relevante gennemførelsesbestemmelser for at fastsætte en række sikkerhedskrav med henblik på indførelse af en effektiv tilsynsfunktion med hensyn til sikkerheden inden for lufttrafikstyring (ATM). Ifølge artikel 8b i forordning (EF) nr. 216/2008 skal disse gennemførelsesbestemmelser opstilles på grundlag af de forordninger, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (»rammeforordningen«) (4). Nærværende forordning har hjemmel i Kommissionens forordning (EF) nr. 1315/2007 af 8. november 2007 om tilsyn med sikkerheden i forbindelse med lufttrafikstyring og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 (5).
(2)
Der er behov for yderligere at afgrænse de kompetente myndigheders rolle og funktioner ud fra bestemmelserne i forordning (EF) nr. 216/2008, forordning (EF) nr. 549/2004, forordning (EF) nr. 550/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet (»interoperabilitetsforordningen«) (6). Disse forordninger indeholder krav til sikkerheden af luftfartstjenesterne. Selv om tjenesteudøveren bærer ansvaret for sikkerheden af sine luftfartstjenester, bør medlemsstaterne sikre, at de kompetente myndigheder fører et effektivt tilsyn.
(3)
Denne forordning bør ikke omfatte militære operationer og militær træningsflyvning som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 549/2004 og artikel 1, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 216/2008.
(4)
De kompetente myndigheder bør udføre sikkerhedsmæssige audits og vurderinger i overensstemmelse med denne forordning, som led i de inspektioner og undersøgelser, som kræves ifølge forordning (EF) nr. 216/2008 og forordning (EF) nr. 550/2004.
(5)
De kompetente myndigheder bør overveje at benytte denne forordnings metode til sikkerhedsmæssige tilsyn på andre områder af relevans for tilsynet for at levere et effektivt og sammenhængende tilsyn.
(6)
Alle luftfartstjenester samt lufttrafikregulering (ATFM) og luftrumsstyring (ASM) anvender funktionssystemer, som gør det muligt at regulere lufttrafikken. Derfor bør der føres tilsyn med ændringer af funktionssystemer.
(7)
De kompetente myndigheder bør træffe alle nødvendige foranstaltninger, hvis et system eller en systemkomponent heraf ikke opfylder de relevante krav. I denne forbindelse, og navnlig når der skal udstedes sikkerhedsdirektiver, bør den kompetente myndighed overveje at pålægge de bemyndigede organer, der medvirker ved udstedelse af den erklæring, der er omhandlet i artikel 5 eller 6, i forordning (EF) nr. 552/2004, at udføre nærmere angivne undersøgelser af det pågældende tekniske system.
(8)
De kompetente myndigheders årlige rapportering om sikkerhedstilsynet bør bidrage til åbenheden om sikkerhedstilsynet og til at skabe klare ansvarsforhold. Rapporterne bør indgives til Kommissionen, agenturet og den medlemsstat, der udpeger eller opretter den kompetente myndighed. Årlige rapporter om sikkerhedstilsynet bør endvidere anvendes i forbindelse med regionalt samarbejde, standardinspektioner efter forordning (EF) nr. 216/2008 og den internationale overvågning af sikkerhedstilsynet. Rapportens indhold bør omfatte relevante oplysninger om tilsynet med de sikkerhedsmæssige resultater, overholdelsen af de gældende sikkerhedskrav i de organisationer, hvor der er ført tilsyn, programmet for sikkerhedsaudits, granskning af sikkerhedsargumenterne, ændringerne af funktionssystemer, som er indført i organisationerne efter de af den kompetente myndighed anerkendte procedurer, og de sikkerhedsdirektiver, som denne myndighed har udstedt.
(9)
I henhold til artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 216/2008 og artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 550/2004 bør de kompetente myndigheder træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for et tæt indbyrdes samarbejde om at sikre, at der føres tilstrækkeligt tilsyn med luftfartstjenesteudøvere, som udøver tjenester i forbindelse med et luftrum, der hører ind under det område, som en anden medlemsstat end den, der har udstedt certifikatet, er ansvarlig for. Ifølge artikel 15 i forordning (EF) nr. 216/2008, bør de kompetente myndigheder navnlig udveksle relevante oplysninger om det sikkerhedsmæssige tilsyn med organisationer.
(10)
Agenturet bør gennemgå bestemmelserne i denne forordning nærmere, herunder bestemmelserne om sikkerhedstilsynet i forbindelse med ændringer, og afgive en udtalelse med henblik på at indpasse sådanne ændringer i en helhedsstrategi under hensyntagen til disse bestemmelsers indarbejdelse i den fremtidige fælles lovramme for civil luftfartssikkerhed og aktørernes og de kompetente myndigheders erfaringer. Agenturets udtalelse bør endvidere sigte mod at lette gennemførelsen af International Civil Aviation Organisation's (ICAO) statslige sikkerhedsprogram (SSP) i Unionen som led i denne helhedstilgang.
(11)
En sikker udførelse af nogle af de netfunktioner, der er etableret ved forordning (EF) nr. 551/2004, forudsætter, at den pågældende enhed underlægges visse krav. Hensigten med disse krav, som er at sikre, at en sådan enhed eller organisation opererer på en sikker måde, er fastlagt i Kommissionens forordning (EU) nr. 677/2011 af 7. juli 2011 om detaljerede bestemmelser for gennemførelsen af netfunktioner for lufttrafikstyring (ATM) og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010 (7). Kravene vedrører organisationens sikkerhed og svarer i høj grad til de generelle krav, der er fastsat i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 (8), men de er tilpasset netfunktionernes flyvesikkerhedsmæssige ansvar. For at støtte helhedstilgangen i reguleringen af den civile luftfarts sikkerhed må der føres tilsyn med overholdelsen af disse krav på samme måde, som der føres tilsyn med luftfartstjenesteudøvere.
(12)
Gruppen på højt niveau om luftfartsbestemmelser fremhævede i sine henstillinger fra juli 2007 behovet for at adskille tilsynet med bestemmelsernes overholdelse og udøvelsen af tjenester eller funktioner. I overensstemmelse med dette princip fastsættes det i artikel 6, i forordning (EF) nr. 551/2004, at den enhed, der udpeges til at varetage netstyringsfunktionerne, skal være underlagt et passende tilsyn. Da agenturet allerede har til opgave at varetage den uafhængige sikkerhedstilsynsfunktion for de fælleseuropæiske ATM/ANS-tjenesteudøvere i overensstemmelse med artikel 22a i forordning (EF) nr. 216/2008, ville det være helt i tråd med den europæiske luftfartssikkerhedspolitik at pålægge det at støtte Kommissionen i at udføre samme opgaver for de europæiske netfunktioner.
(13)
Forordning (EF) nr. 1315/2007 bør derfor ophæves.
(14)
Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 af 29. juli 2010 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 (9) bør ændres for at tilpasse den til nærværende forordning.
(15)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for det Fælles Luftrum -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes krav, som skal anvendes i forbindelse med de kompetente myndigheders udøvelse af sikkerhedsmæssigt tilsyn med luftfartstjenester, lufttrafikregulering (ATFM) og luftrumsstyring (ASM) for den almene lufttrafik og andre netfunktioner.
2. Denne forordning finder anvendelse på aktiviteter, der udføres af de kompetente myndigheder og kvalificerede organer, som handler på deres vegne, i forbindelse med sikkerhedstilsyn med luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner.
Artikel 2
Definitioner
Ved anvendelsen af nærværende forordning finder definitionerne i artikel 2, i forordning (EF) nr. 549/2004 og artikel 3, i forordning (EF) nr. 216/2008 anvendelse. Dog finder definitionen af »certifikat« i artikel 2, nr. 15, i forordning (EF) nr. 549/2004 ikke anvendelse.
Endvidere forstås ved:
1) »korrigerende handling«: en handling, som afhjælper årsagen til en påvist manglende overensstemmelse
2) »funktionssystem«: en kombination af systemer, procedurer og menneskelige ressourcer, der er tilrettelagt med henblik på at varetage en funktion i ATM
3) »netadministrator«: det upartiske og kompetente organ, der er udpeget i henhold til artikel 6, stk. 2, eller artikel 6, stk. 6, i forordning (EF) nr. 551/2004 til at udføre de opgaver, der beskrives i den pågældende artikel og i nærværende forordning
4) »netfunktioner«: de specifikke funktioner, der er beskrevet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 551/2004
5) »organisation«: enten en luftfartstjenesteudøver eller en enhed, der tilbyder ATFM, ASM eller andre netfunktioner
6) »proces«: en række aktiviteter, som er indbyrdes forbundne eller påvirker hinanden gensidigt, og som omdanner input til output
7) »sikkerhedsargument«: påvisning af og bevis for, at en foreslået ændring af et funktionssystem kan gennemføres inden for rammerne af de mål eller standarder, der er fastsat i kraft af det eksisterende regelsæt i overensstemmelse med sikkerhedskravene
8) »sikkerhedsdirektiv«: et dokument, som udstedes eller vedtages af en kompetent myndighed, og som pålægger gennemførelse af foranstaltninger i et funktionssystem for at genoprette sikkerheden, når der er tegn på, at luftfartssikkerheden ellers kan blive bragt i fare
9) »flyvesikkerhedsmål«: en kvalitativ eller kvantitativ opgørelse, som fastlægger den maksimale hyppighed eller sandsynlighed for, at en fare kan forventes at indtræde
10) »foreskrevet sikkerhedsaudit«: en systematisk og uafhængig undersøgelse, der foretages af eller på vegne af en kompetent myndighed for at slå fast, om sikkerhedsrelaterede ordninger eller dele af disse i relation til processer og resultater heraf samt produkter eller tjenester er i overensstemmelse med de krævede sikkerhedsrelaterede ordninger, og om de er gennemført på en effektiv måde og egnede til at opnå de forventede resultater
11) »sikkerhedskrav«: de krav, der er fastsat i EU-lovgivning eller i national lovgivning, til udøvelse af luftfartstjenester eller ATFM- og ASM-funktioner eller andre netfunktioner, med hensyn til teknisk og operationel kompetence og egnethed til at udøve disse tjenester og funktioner, styring af deres sikkerhed samt systemer, disses komponenter og tilhørende procedurer
12) »flyvesikkerhedskrav«: risikoreduktion, der er fastlagt på grundlag af strategien for risikoreduktion, og hvorved der opfyldes et særligt flyvesikkerhedsmål, herunder krav, der vedrører organisation, drift, procedurer, funktion, resultater, interoperabilitet eller miljøegenskaber
13) »verifikation«: bekræftelse ved tilvejebringelse af objektive beviser for, at nærmere fastlagte krav er opfyldt
14) »fælleseuropæisk ATM/ANS«: en aktivitet, som er udviklet og indført for brugere i de fleste eller alle medlemsstater, og som også kan række ud over luftrummet over det område, hvor traktaten finder anvendelse.
Artikel 3
Kompetente tilsynsmyndigheder
Med henblik på anvendelsen af denne forordning og med forbehold af gensidig anerkendelse af luftfartstjenesteudøvernes certifikater i henhold til artikel 7, stk. 8, i forordning (EF) nr. 550/2004 og artikel 11 i forordning 216/2008 skal de kompetente tilsynsmyndigheder:
a)
for organisationer, som har deres hovedaktivitetssted og eventuelle vedtægtsmæssige hjemsted i en medlemsstat og udøver luftfartstjenester på denne medlemsstats område, være den nationale tilsynsmyndighed, der er udpeget eller oprettet af denne medlemsstat
b)
for organisationer, for hvilke ansvaret for det sikkerhedsmæssige tilsyn i medfør af de aftaler, der er indgået af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 550/2004, er fordelt anderledes end i litra a), være de kompetente myndigheder, der er udpeget eller oprettet i henhold til disse aftaler. Disse aftaler skal opfylde kravene i artikel 2, stk. 3-6, i forordning (EF) nr. 550/2004
c)
for organisationer, der udøver ATM/luftfartstjenester i luftrummet inden for det område, hvor traktaten finder anvendelse, og som har deres hovedaktivitetssted og eventuelle vedtægtsmæssige hjemsted uden for det område, der er omfattet af traktatens bestemmelser, være det europæiske luftfartssikkerhedsagentur (i det følgende benævnt »agenturet«)
d)
for organisationer, der udøver fælleseuropæisk ATM/ANS og alle andre netfunktioner i luftrummet inden for det område, hvor traktaten finder anvendelse, være agenturet.
Artikel 4
Sikkerhedsmæssig tilsynsfunktion
1. De kompetente myndigheder skal føre sikkerhedsmæssigt tilsyn som en del af deres tilsyn med de krav, der gælder for luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner, for at kontrollere, at disse aktiviteter udøves på sikker vis, og at de gældende sikkerhedskrav og dertil hørende gennemførelsesbestemmelser efterkommes.
2. Når der indgås en aftale om tilsyn med organisationer, der er aktive i funktionelle luftrumsblokke, som dækker et luftrum, som mere end en medlemsstat er ansvarlig for, eller hvis tjenesterne udøves på tværs af landegrænser, fastsætter og tildeler de pågældende medlemsstater ansvaret for det sikkerhedsmæssige tilsyn på en måde, så det sikres, at:
a)
ansvaret for gennemførelse af hver bestemmelse i denne forordning er fastlagt entydigt
b)
medlemsstaterne har overblik over de sikkerhedsmæssige tilsynsmekanismer og resultaterne heraf
c)
udveksling af relevante oplysninger mellem tilsynsmyndighederne og den certifikatudstedende myndighed sikres.
Medlemsstaterne gennemgår jævnligt aftalen og dens praktiske gennemførelse navnlig i lyset af de opnåede sikkerhedsresultater.
3. Når der indgås en aftale om tilsyn med organisationer, der er aktive i funktionelle luftrumsblokke eller i aktiviteter på tværs af landegrænser, hvor agenturet er den kompetente myndighed for mindst én af organisationerne i overensstemmelse med artikel 3, litra b), skal de berørte medlemsstater koordinere med agenturet for at sikre, at stk. 2, litra a), b) og c), er opfyldt.
Artikel 5
Overvågning af sikkerhedsresultater
1. De kompetente myndigheder overvåger og vurderer regelmæssigt de opnåede sikkerhedsniveauer for at konstatere, om de opfylder de sikkerhedskrav, som gælder for de luftrumsblokke, de har ansvaret for.
2. De kompetente myndigheder benytter bl.a. resultaterne af den sikkerhedsmæssige overvågning til at fastslå, i hvilke områder der først og fremmest er behov for en verifikation af, at sikkerhedskravene er opfyldt.
Artikel 6
Verifikation af opfyldelsen af sikkerhedskravene
1. De kompetente myndigheder fastlægger en proces for at verificere:
a)
at de gældende sikkerhedskrav opfyldes inden udstedelse eller fornyelse af det nødvendige certifikat til udøvelse af luftfartstjeneste, herunder de tilknyttede sikkerhedsrelaterede betingelser
b)
at eventuelle sikkerhedsrelaterede forpligtelser ifølge dokumentet om udpegelse, der er udstedt i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 550/2004, er opfyldt
c)
at organisationerne løbende opfylder de gældende sikkerhedskrav
d)
gennemførelsen af flyvesikkerhedsmålene, -kravene og andre sikkerhedsrelaterede betingelser, der er opstillet i:
i)
erklæringer om systemverifikation, herunder relevante erklæringer om systemkomponenters overensstemmelse med reglerne eller anvendelsesegnethed, der er udstedt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 552/2004
ii)
risikovurderinger og risikoreducerende procedurer, som kræves i henhold til de sikkerhedskrav, der gælder for luftfartstjenester, ATF, ASM og netadministratoren
e)
at sikkerhedsdirektiverne er fulgt.
2. Processen i stk. 1 skal:
a)
være baseret på dokumenterede procedurer
b)
være ledsaget af dokumentation, der særligt har til formål at vejlede personale med ansvar for tilsynet med sikkerheden i udførelsen af deres funktioner
c)
give de pågældende organisationer en indikation af resultaterne af tilsynet med sikkerheden
d)
være baseret på sikkerhedsmæssige audits og vurderinger, som udføres i henhold til artikel 7, 9 og 10
e)
forsyne de kompetente myndigheder med de oplysninger, der er nødvendige for at tage videre skridt, herunder foranstaltninger i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 549/2004, artikel 7, stk. 7, i forordning (EF) nr. 550/2004 og artikel 10, 25 og 68 i forordning (EF) nr. 216/2008 i de tilfælde, hvor sikkerhedskravene ikke opfyldes.
Artikel 7
Foreskrevne sikkerhedsaudits
1. De kompetente myndigheder eller disses kvalificerede enheder udfører foreskrevne sikkerhedsaudits.
2. Sikkerhedsaudittene i stk. 1 skal:
a)
forsyne de kompetente myndigheder med bevis for, at de gældende sikkerhedskrav og gennemførelsesordninger er opfyldt, ved at evaluere behovet for forbedring eller korrigerende handlinger
b)
være uafhængige af interne audit-aktiviteter, der foretages af den pågældende organisation i forbindelse med dennes sikkerheds- og kvalitetsstyringssystemer
c)
gennemføres af kvalificerede auditorer i overensstemmelse med kravene i artikel 12
d)
gælde for samlede implementeringsordninger og elementer heraf, og for processer, produkter og tjenester
e)
konstatere, om
i)
gennemførelsesordninger opfylder sikkerhedskravene
ii)
trufne foranstaltninger er i overensstemmelse med gennemførelsesordningerne
iii)
resultaterne af de trufne foranstaltninger svarer til de resultater, der forventes af gennemførelsesordningerne
f)
føre til korrektion i henhold til artikel 8 i tilfælde af, at der konstateres manglende overensstemmelse.
3. I det inspektionsprogram, der kræves i henhold til artikel 8 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011, udarbejder de kompetente myndigheder et program for foreskrevne sikkerhedsaudits, som ajourføres mindst en gang om året, med henblik på:
a)
at alle områder af relevans for sikkerhed omfattes med særlig vægt på de områder, hvor der er konstateret problemer
b)
at alle organisationer og tjenester under den kompetente myndigheds tilsyn er omfattet
c)
at der udføres audits på en måde, der står i forhold til det risikoniveau, som disse organisationers aktiviteter indebærer
d)
at der udføres et tilstrækkeligt antal audits over en toårsperiode til at kontrollere, at alle disse organisationer opfylder de gældende sikkerhedskrav i alle relevante områder af funktionssystemerne
e)
at der følges op på gennemførelsen af korrigerende handlinger.
4. Kompetente tilsynsmyndigheder kan beslutte at ændre omfanget af planlagte audits og tilføje yderligere audits efter behov.
5. De kompetente myndigheder beslutter, for hvilke ordninger, elementer, tjenester, funktioner, produkter, fysiske lokaliteter og aktiviteter der foretages en audit inden for en fastlagt tidsperiode.
6. Auditbemærkninger og konstaterede tilfælde af manglende overensstemmelse skal dokumenteres. Sidstnævnte skal underbygges med beviser og præciseres i form af, efter hvilke gældende sikkerhedskrav og gennemførelsesordninger hertil auditten er udført.
7. Der skal udarbejdes en auditrapport med nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse.
Artikel 8
Korrigerende handlinger
1. De kompetente myndigheder meddeler audit-resultaterne til den organisation, hvor auditten er foretaget, og anmoder samtidig om korrigerende handlinger til afhjælpning af den konstaterede manglende overensstemmelse, uafhængigt af eventuelle yderligere foranstaltninger, som kræves i henhold til de gældende sikkerhedskrav.
2. De organisationer, hvor auditten er foretaget, skal fastlægge, hvilke korrigerende handlinger der skønnes nødvendige for at afhjælpe manglende overensstemmelser og en tidsplan for gennemførelsen.
3. De kompetente myndigheder vurderer de korrigerende handlinger og gennemførelsen heraf som fastlagt af de organisationer, hvor auditten er foretaget og accepterer dem, hvis det vurderes, at de er tilstrækkelige til at afhjælpe de manglende overensstemmelser.
4. De organisationer, hvor auditten er foretaget, iværksætter de korrigerende handlinger, som de kompetente myndigheder har accepteret. De korrigerende handlinger og den senere opfølgningsproces skal afsluttes inden for den tidsfrist, som de kompetente myndigheder har accepteret.
Artikel 9
Sikkerhedsmæssigt tilsyn med ændringer af funktionssystemer
1. Organisationerne benytter alene de procedurer, som den relevante kompetente myndighed har accepteret, når de træffer beslutning om, hvorvidt en sikkerhedsrelateret ændring af deres funktionssystemer skal sættes i drift. For luftfartstjenesteudøveres og kommunikations-, navigations- eller overvågningstjenesteudøveres vedkommende accepterer den relevante kompetente myndighed disse procedurer inden for rammerne af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011.
2. Organisationerne meddeler den relevante kompetente myndighed alle planlagte sikkerhedsrelaterede ændringer. De kompetente myndigheder fastsætter til dette formål egnede administrative procedurer i overensstemmelse med national ret.
3. Medmindre artikel 10 finder anvendelse, kan organisationerne gennemføre meddelte ændringer efter procedurerne omhandlet i stk. 1 i denne artikel.
Artikel 10
Procedure for vurdering af de påtænkte ændringer
1. De kompetente myndigheder foretager en vurdering af sikkerhedsargumenterne i tilknytning til nye funktionssystemer eller ændringer af eksisterende funktionssystemer, som foreslås af en organisation, når:
a)
det i forbindelse med alvorsvurderingen i henhold til del 3.2.4 i bilag II til gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 bestemmes, at de potentielle følger af de identificerede farer skal henføres under alvorsgrad 1 eller alvorsgrad 2, eller
b)
det er nødvendigt for gennemførelsen af ændringerne, at der indføres nye luftfartsstandarder.
Når de kompetente myndigheder konstaterer, at der er behov for en vurdering i andre situationer end de under litra a) og b) nævnte, underretter de organisationen om, at de vil foretage en sikkerhedsvurdering af de meddelte ændringer.
2. Vurderinger gennemføres på en måde, der står i forhold til det risikoniveau, som dette nye funktionssystem eller de foreslåede ændringer af de eksisterende funktionssystemer indebærer.
Der skal i den forbindelse:
a)
benyttes dokumenterede procedurer
b)
medfølge dokumentation, der særligt har til formål at vejlede personale med ansvar for tilsynet med sikkerheden i udførelsen af deres funktioner
c)
tages højde for de flyvesikkerhedsmål, flyvesikkerhedskrav og andre sikkerhedsrelaterede forhold i sammenhæng med den påtænkte ændring, som er opstillet i:
i)
erklæringer om systemverifikation som nævnt i artikel 6 i forordning (EF) nr. 552/2004
ii)
erklæringer om systemkomponenters overensstemmelse med reglerne eller anvendelsesegnethed som nævnt i artikel 5 i forordning (EF) nr. 552/2004, eller
iii)
risikovurderinger og risikoreducerende dokumentation, der udarbejdes i overensstemmelse med de gældende sikkerhedskrav
d)
om nødvendigt identificeres andre sikkerhedsrelaterede forhold i tilknytning til gennemførelsen af ændringerne
e)
vurderes, om sikkerhedsargumenterne kan accepteres, idet der tages hensyn til:
i)
fareidentifikation
ii)
konsekvens i tildeling af alvorsgrad
iii)
gyldigheden af flyvesikkerhedsmålene
iv)
gyldighed, effektivitet og gennemførlighed af flyvesikkerhedskrav og eventuelle andre identificerede sikkerhedsrelaterede betingelser
v)
påvisning af løbende opfyldelse af flyvesikkerhedsmålene, flyvesikkerhedskravene og andre sikkerhedsrelaterede betingelser
vi)
påvisning af, at den proces, som anvendes til at udarbejde sikkerhedsargumenterne, opfylder de gældende sikkerhedskrav
f)
foretages en verifikation af de processer, som organisationerne benytter til at udarbejde sikkerhedsargumenterne i relation til de nye funktionssystemer eller påtænkte ændringer af eksisterende funktionssystemer
g)
fastslås, om der er behov for en verifikation af den løbende overensstemmelse med reglerne
h)
indføjes koordinerende aktiviteter med de myndigheder, der er ansvarlige for sikkerhedstilsynet med luftdygtighed og flyveoperationer
i)
gives meddelelse om accept af den påtænkte ændring og eventuelle vilkår herfor eller om afslag på accept herfra med begrundelsen herfor.
3. De ændringer, hvoraf der foretages en vurdering, må kun iværksættes med de kompetente myndigheders accept.
Artikel 11
Kvalificerede enheder
1. Beslutter en kompetent myndighed at overdrage udførelsen af sikkerhedsmæssige audits eller vurderinger efter nærværende forordning til en kvalificeret enhed, sikrer den, at der i de kriterier, på grundlag af hvilke der foretages en udvælgelse af en organisation blandt dem, der er anerkendt i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 550/2004 og artikel 13 i forordning (EF) nr. 216/2008, indgår følgende:
a)
den kvalificerede enhed har erfaring med at vurdere luftfartsenheders sikkerhed
b)
den kvalificerede enhed er ikke samtidig beskæftiget med interne aktiviteter i den pågældende organisations sikkerheds- eller kvalitetsstyringssystemer
c)
alt personale, der berøres af udførelsen af sikkerhedsmæssige audits eller vurderinger, er behørigt uddannet og kvalificeret og opfylder kvalifikationskriterierne i nærværende forordnings artikel 12, stk. 3.
2. Den kvalificerede enhed skal acceptere at kunne blive underkastet audit af den kompetente myndighed eller et andet organ, som handler på dennes vegne.
3. De kompetente myndigheder fører register over kvalificerede enheder, der har fået til opgave at udføre sikkerhedsmæssige audits eller vurderinger på deres vegne. Det skal af registeret fremgå, at kravene i stk. 1 er opfyldt.
Artikel 12
Sikkerhedsmæssig tilsynskapacitet
1. Medlemsstaterne og Kommissionen tilser, at de kompetente myndigheder har den nødvendige kapacitet til at varetage kontrollen med flyvesikkerheden i alle organisationer, der virker under deres tilsyn, herunder tilstrækkelige ressourcer til at udføre de aktiviteter, der er omhandlet i denne forordning.
2. De kompetente myndigheder udarbejder og ajourfører hvert andet år en vurdering af de personaleressourcer, der er nødvendige for at udføre deres sikkerhedsmæssige tilsynsfunktion, på grundlag af en analyse af de i denne forordning krævede processer og anvendelsen heraf.
3. De kompetente myndigheder sikrer, at personer, der beskæftiger sig med tilsynet med sikkerheden, er kompetente til at varetage den krævede funktion. De skal i den forbindelse:
a)
definere og dokumentere, hvilken uddannelse, efteruddannelse, teknisk og operationel viden, erfaring og kvalifikationer der er relevant for opgaverne i hver enkelt stilling i forbindelse med tilsyn med sikkerhed inden for deres struktur
b)
sikre specialuddannelse for personer, der beskæftiger sig med tilsyn med sikkerhed inden for deres struktur
c)
sikre, at personale, der er udpeget til at udføre foreskrevne sikkerhedsaudits, herunder auditorer fra kvalificerede enheder, opfylder nærmere angivne kvalifikationskrav, som den kompetente myndighed definerer. Kravene skal omfatte:
i)
viden om og forståelse af kravene til luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner, der danner grundlag for udførelsen af foreskrevne sikkerhedsaudits
ii)
anvendelse af vurderingsteknikker
iii)
færdigheder i at lede en audit
iv)
påvisning af auditorers kompetencer gennem evaluering eller andre acceptable metoder.
Artikel 13
Sikkerhedsdirektiver
1. De kompetente myndigheder udsteder et sikkerhedsdirektiv, når de har konstateret et usikkert forhold i et funktionssystem, som kræver en øjeblikkelig indsats.
2. Sikkerhedsdirektiver skal sendes til de berørte organisationer og som minimum indeholde følgende oplysninger:
a)
en identifikation af det usikre forhold
b)
en identifikation af det berørte funktionssystem
c)
de påkrævede foranstaltninger og en begrundelse herfor
d)
fristen for, hvornår de påkrævede foranstaltninger skal opfylde sikkerhedsdirektivet
e)
ikrafttrædelsesdatoen.
3. De kompetente myndigheder videresender en kopi af sikkerhedsdirektivet til agenturet og eventuelle øvrige berørte kompetente myndigheder bl.a. til de myndigheder, der beskæftiger sig med det sikkerhedsmæssige tilsyn med funktionssystemet, og til Kommissionen.
4. De kompetente myndigheder verificerer, at de gældende sikkerhedsdirektiver opfyldes.
Artikel 14
Sikkerhedsmæssigt tilsynsregister
De kompetente myndigheder sikrer og opretholder løbende adgang til det relevante register over deres sikkerhedsmæssige tilsynsprocesser, herunder rapporter over alle foreskrevne sikkerhedsaudits og andre sikkerhedsrelaterede registreringer i forbindelse med certifikater, udpegelser, det sikkerhedsmæssige tilsyn med ændringer, sikkerhedsdirektiver og anvendelse af kvalificerede enheder.
Artikel 15
Sikkerhedsmæssig tilsynsrapportering
1. De kompetente myndigheder udarbejder en årlig tilsynsrapport over de foranstaltninger, der er truffet i medfør af denne forordning. Den årlige tilsynsrapport skal også indeholde oplysninger om følgende:
a)
den kompetente myndigheds organisationsstruktur og procedurer
b)
det luftrum, der hører under de medlemsstaters ansvarsområde, som har oprettet eller udpeget den kompetente myndighed, hvis dette er relevant, og de organisationer, som den kompetente myndighed skal føre tilsyn med
c)
kvalificerede enheder, der har fået til opgave at udføre foreskrevne sikkerhedsaudits
d)
den kompetente myndigheds ressourcebeholdninger
e)
eventuelle sikkerhedsanliggender, der er afdækket i kraft af den kompetente myndigheds sikkerhedsmæssige tilsynsprocesser.
2. Medlemsstaterne benytter de rapporter, der er udarbejdet af deres kompetente myndigheder, ved indgivelsen af de årlige rapporter til Kommissionen, jf. artikel 12 i forordning (EF) nr. 549/2004.
Den årlige sikkerhedsmæssige tilsynsrapport stilles til rådighed for de berørte medlemsstater for så vidt angår funktionelle luftrumsblokke, for agenturet og for programmer eller aktiviteter, der udføres i henhold til vedtagne internationale ordninger med henblik på at overvåge eller foretage audit af gennemførelsen af det sikkerhedsmæssige tilsyn hos luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner.
Artikel 16
Informationsudveksling mellem kompetente myndigheder
De kompetente myndigheder træffer foranstaltninger med henblik på et tæt samarbejde i henhold til artikel 10 og 15 i forordning (EF) nr. 216/2008 og artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 550/2004 og udveksler alle relevante oplysninger for at sikre tilsynet med flyvesikkerheden i alle organisationer, der udfører tjenester eller funktioner på tværs af landegrænser.
Artikel 17
Overgangsbestemmelser
1. Foranstaltninger, som er iværksat før nærværende forordnings ikrafttræden med hjemmel i forordning (EF) nr. 1315/2007, administreres i overensstemmelse med nærværende forordning.
2. Den myndighed i en medlemsstat, som har haft ansvaret for det sikkerhedsmæssige tilsyn med organisationer, for hvilke agenturet i henhold til artikel 3 er den kompetente myndighed, overdrager det sikkerhedsmæssige tilsyn med disse organisationer til agenturet 12 måneder efter datoen for denne forordnings ikrafttræden. Dette gælder dog ikke netadministratorens sikkerhedsmæssige tilsyn, hvor overdragelsen til Kommissionen med bistand fra agenturet i givet fald skal foretages på datoen for nærværende forordnings ikrafttræden.
Artikel 18
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1315/2007 ophæves.
Artikel 19
Ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
Punkt 1.1, litra e), i bilag IV til forordning (EU) nr. 691/2010 affattes på følgende måde:
»e)
De nationale tilsynsmyndigheders sikkerhedsrapporter som nævnt i artikel 7, 8 og 14 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1034/2011 (10) samt de nationale tilsynsmyndigheders rapporter om afhjælpning af konstaterede sikkerhedsmangler, der er genstand for korrigerende handlingsplaner.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. oktober 2011.