РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 420/2011 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на замърсители в редица храни.
(2)
Предвид съществуващите различия в тълкуванията във връзка с размера на подлежащата на изследване проба от крабове с цел съпоставка с максимално допустимите количества на кадмий, следва да се изясни, че максимално допустимите количества на кадмий в ракообразните, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, се прилагат за мускулно месо от крайници (крака и щипки) и корем. При крабовете и крабоподобните ракообразни максимално допустимите количества се прилагат само за крайници. В това определение не се включват други части от ракообразните, като например главогръда при крабовете и неядивните части (черупка, опашка). Главогръдът обхваща храносмилателните органи (хепатопанкреас), които са известни с високото си съдържание на кадмий. Тъй като съществува вероятност в някои държави-членки потребителите да консумират редовно части от главогръда, може да е от полза предоставянето на съвети за потребителите на равнище държава-членка да ограничат консумацията си на тези части с цел да се намали експозицията на кадмий. На уебсайта на главна дирекция „Здравеопазване и потребители“ на Европейската комисия беше публикувана информационна бележка по този въпрос (3).
(3)
Поради съображения за последователност размерът на пробата от ракообразни, за която се прилагат максимално допустимите количества от други замърсители (олово, живак, диоксини и PCB и полициклични ароматни въглеводороди), следва да бъде съответно изменен.
(4)
Двучерупчестите мекотели, като например зелените двучерупчести миди и стридите, имат свойството да натрупват кадмий подобно на морските водорасли. Тъй като прахът от зелени двучерупчести миди и прахът от стриди, подобно на изсушените морски водорасли, се продава като хранителна добавка, максимално допустимото количество на кадмий в изсушените двучерупчести мекотели следва да бъде същото като понастоящем установеното за изсушените морски водорасли и производните им продукти.
(5)
Разпоредбите относно листното зеле следва да бъдат приведени в съответствие с тези за другите листни зеленчуци. Следователно листното зеле следва да бъде изключено от прилаганото по принцип максимално допустимо количество на кадмий за „зеленчуци и плодове“ в точка 3.2.15. и следва да бъде включено в точка 3.2.17.
(6)
Не би било реалистично прилаганото по принцип максимално допустимо количество на олово и кадмий в плодовете и зеленчуците да бъде прилагано и за морските водорасли, които по принцип могат да съдържат и по-големи количества. Следователно морските водорасли следва да бъдат изключени от прилаганите по принцип максимално допустими количества за олово и кадмий в плодовете и зеленчуците (точки 3.1.10 и 3.2.15). Следва да бъдат събрани повече данни за случаи на наличие, за да може да бъде взето решение относно необходимостта от определяне на специфични по-реалистични максимално допустими количества олово и кадмий в морските водорасли.
(7)
Съществува известна непоследователност по отношение на наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 1881/2006 и наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (4). Тъй като Регламент (ЕО) № 1881/2006 се отнася за групите от продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005, тези наименования следва да бъдат приведени в съответствие с посочения регламент.
(8)
Целесъобразно е да бъдат актуализирани разпоредбите относно мониторинга и докладването, като се вземат предвид скорошните препоръки във връзка с мониторинга на етилкарбамат (5), перфлуороалкилираните вещества (6) и акриламид (7). Тъй като Решение 2006/504/ЕО на Комисията (8) беше отменено и заменено с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (9), позоваването на Решение 2006/504/ЕО следва да бъде заменено с позоваване на Регламент (ЕО) № 1152/2009. Също така следва да бъде изяснено кои данни се докладват пред Комисията и кои - пред ЕОБХ.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя, както следва:
1.
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Държавите-членки и заинтересованите страни съобщават всяка година на Комисията резултатите от предприетите проучвания, включително и данните за случаи на наличие и за напредъка по отношение на изпълнението на превантивните мерки, за да се избегне замърсяването с охратоксин А, деоксиниваленол, зеараленон, фумонизин В1 и В2, Т-2 и НТ-2 токсини. Комисията предоставя тези резултати на държавите-членки. Свързаните данни за случаи на наличие се докладват пред ЕОБХ.
3. Държавите-членки докладват пред Комисията констатациите си относно наличието на афлатоксини, формулирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (10). Държавите-членки докладват пред ЕОБХ относно констатациите си за наличие на фуран, етилкарбамат, перфлуороалкилирани вещества и акриламид, формулирани в съответствие с препоръки 2007/196/ЕО (11), 2010/133/ЕС (12), 2010/161/ЕС (13) и 2010/307/ЕС (14) на Комисията.
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Данните за случаи на наличие на замърсители, събрани от държавите-членки, следва по целесъобразност също да бъдат докладвани пред ЕОБХ.“
2.
Приложението се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2011 година.
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 420/2011
af 29. april 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (1), særlig artikel 2, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (2) er der fastsat grænseværdier for forurenende stoffer i en række fødevarer.
(2)
Under hensyntagen til de varierende fortolkninger af, hvilken del af krabber der skal analyseres til kontrol af, om grænseværdien for cadmium er overholdt, bør det præciseres, at den grænseværdi, der er fastsat i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006 for indholdet af cadmium i krebsdyr, gælder for muskelkød fra lemmer (ben og kløer) og bagkrop. For krabber og krabbelignende krebsdyr gælder grænseværdien kun for lemmer. Denne definition udelukker andre dele af krebsdyr såsom cephalothorax hos krabber og ikke-spiselige dele (hudpanser (skal) og hale). Cephalothorax omfatter fordøjelsesorganerne (hepatopancreas), som vides at indeholde høje koncentrationer af cadmium. Da det vil være helt almindeligt, at forbrugerne i visse medlemsstater regelmæssigt indtager dele af cephalothorax, vil forbrugervejledning i medlemsstatsregi med det formål at begrænse forbruget af disse dele kunne være hensigtsmæssigt som middel til at reducere eksponeringen for cadmium. Der er offentliggjort en baggrundsorientering (Information Note) om emnet på webstedet for Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Forbrugere (3).
(3)
Af overensstemmelseshensyn bør de dele af krebsdyr, som grænseværdierne gælder for, ændres tilsvarende for andre forurenende stoffer (bly, kviksølv, dioxiner og PCB samt polycykliske aromatiske hydrocarboner).
(4)
Toskallede bløddyr såsom grønskalsmuslinger og østers kan akkumulere cadmium på samme måde som tang. Eftersom pulveriserede grønskalsmuslinger og østers lige som tørret tang sælges som kosttilskud, bør grænseværdien for indholdet af cadmium i tørrede toskallede bløddyr være identisk med den, der i dag gælder for tørret tang og produkter fremstillet af tang.
(5)
Bestemmelserne for bladkål bør bringes på linje med bestemmelserne for andre bladgrøntsager. Bladkål bør derfor ikke være omfattet af standardgrænseværdien for cadmium i »grøntsager og frugter« i punkt 3.2.15, men i stedet inkluderes i punkt 3.2.17.
(6)
Standardgrænseværdierne for bly og cadmium i frugter og grøntsager er ikke realistiske for tang, som naturligt kan indeholde højere koncentrationer. Tang bør derfor ikke være omfattet af standardgrænseværdierne for bly og cadmium i frugter og grøntsager (punkt 3.1.10 og 3.2.15). Der bør indsamles yderligere data om forekomst, så der kan træffes beslutning vedrørende behovet for specifikke, mere realistiske grænseværdier for indholdet af bly og cadmium i tang.
(7)
Der er visse uoverensstemmelser mellem navnene på fødevarer/produktgrupper i forordning (EF) nr. 1881/2006 og navnene på de fødevarer/produktgrupper, der er opført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (4). Eftersom der i forordning (EF) nr. 1881/2006 henvises til de produktgrupper, der er opført i forordning (EF) nr. 396/2005, bør de pågældende navne bringes i overensstemmelse med sidstnævnte forordning.
(8)
Bestemmelserne vedrørende overvågning og rapportering bør ajourføres under hensyntagen til de seneste henstillinger vedrørende overvågning af ethylcarbamat (5), perfluoralkylstoffer (6) og acrylamid (7). Da Kommissionens beslutning 2006/504/EF (8) er blevet ophævet og afløst af Kommissionens forordning (EF) nr. 1152/2009 (9), bør henvisningen til beslutning 2006/504/EF erstattes af en henvisning til forordning (EF) nr. 1152/2009. Det bør tillige præciseres, hvilke oplysninger der skal rapporteres til Kommissionen, og hvilke der skal rapporteres til EFSA.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1881/2006 foretages følgende ændringer:
1.
Artikel 9 ændres således:
a)
Stk. 2 og 3 affattes således:
»2. Medlemsstaterne og de berørte parter meddeler hvert år Kommissionen resultaterne af deres undersøgelser og oplysninger om, hvor langt de er nået med at indføre forebyggende foranstaltninger til at undgå forurening med ochratoksin A, deoxynivalenol, zearalenon, fumonisin B1 og B2, T-2-toksin og HT-2-toksin. Kommissionen stiller resultaterne til rådighed for medlemsstaterne. De relevante data om forekomst meddeles til EFSA.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen resultaterne for aflatoxiner tilvejebragt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1152/2009 (10). Medlemsstaterne bør meddele EFSA resultaterne for furan, ethylcarbamat, perfluoralkylstoffer og acrylamid tilvejebragt i overensstemmelse med Kommissionens henstilling 2007/196/EF (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) og 2010/307/EU (14).
b)
Som stk. 4 indsættes:
»4. Data om forekomsten af forurenende stoffer, der indsamles af medlemsstaterne, bør ligeledes meddeles til EFSA, hvis de er relevante.«
2.
Bilaget ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2011.