РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 744/2010 НА КОМИСИЯТА
от 18 август 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1005/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно вещества, които нарушават озоновия слой, по отношение на употребата на халони за критични нужди
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно вещества, които нарушават озоновия слой (1), и по-специално член 13, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Веществата халон 1301, халон 1211 и халон 2402 (наричани по-долу „халони“) са нарушаващи озоновия слой вещества, включени като контролирани вещества от група III в приложение I към Регламент (ЕО) № 1005/2009. От 1994 г. насам тяхното производство в държавите-членки е забранено в съответствие с изискванията на Монреалския протокол. Употребата им обаче продължава да бъде разрешена за някои критични нужди, посочени в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009.
(2)
Съгласно изискванията, посочени в член 4, параграф 4, подточка iv) от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 г. относно веществата, които нарушават озоновия слой (2), Комисията направи преглед на приложение VII към посочения регламент. За тази цел Комисията извърши оценка на настоящите употреби на халоните и на наличието и реализацията на технически и икономически осъществими алтернативи или технологии, които са приемливи от гледна точка на околната среда и на здравето (наричани по-долу „алтернативи“). Междувременно Регламент (ЕО) № 2037/2000 бе заменен с Регламент (ЕО) № 1005/2009, а приложение VII към Регламент (ЕО) № 2037/2000 се превърна, без никакво изменение, в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009.
(3)
При прегледа бяха установени някои несъответствия между държавите-членки в интерпретацията на въпроса кои употреби на халоните са за критични нужди съгласно посоченото в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009. Следователно е необходимо всеки вид употреба на халоните да бъде описан по-подробно, като се посочат категорията на съответното съоръжение или инсталация, предназначението на употребата, видът на халоносъдържащия пожарогасител и видът халон.
(4)
Освен това прегледът показа, че с много редки изключения халоните вече не са необходими за осигуряване на противопожарната защита при нови проекти на съоръжения и нови инсталации и че понастоящем вече рутинно се инсталират алтернативи. От друга страна обаче халоновите пожарогасители и противопожарни системи продължават да са необходими в някои съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани съгласно съществуващи проекти.
(5)
Също така прегледът показа, че халоните биват замествани или могат да бъдат заместени, в течение на времето и на разумна цена, при по-голямата част от техните употреби за противопожарна защита, било в рамките на съществуващи съоръжения и инсталации или в съоръжения, които се произвеждат по съществуващи проекти.
(6)
Ето защо е уместно, в светлината на нарасналата разполагаемост и реализация на алтернативи, да бъдат определени за всеки вид употреба гранични дати (cut-off dates), след които използването на халони за нови съоръжения и нови инсталации няма да представлява употреба за критични нужди и следователно няма да е разрешено инсталирането на халонов пожарогасител или противопожарна система. При определянето на термините „нови съоръжения“ и „нови инсталации“ следва да се обърне съответно внимание на следния въпрос - в кой етап от жизнения цикъл на съоръженията или инсталациите реално се определя проектът на съответното място, за което е необходима противопожарна защита.
(7)
Също така е уместно да се определят за всички видове употреби крайни дати (end dates), след които използването на халони в пожарогасители или противопожарни системи на всякакви съоръжения и инсталации - включително в съществуващи съоръжения и съществуващи инсталации, както и в съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани по съществуващи проекти - ще престане да представлява употреба за критични нужди. При това положение използването на халони вече няма да е разрешено и съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1005/2009 всички халоносъдържащи пожарогасители и противопожарни системи ще трябва до съответната крайна дата да бъдат заменени, конвертирани или изведени от експлоатация.
(8)
При определянето на гранични дати следва да бъде взето под внимание наличието на алтернативи, които да се използват в новите съоръжения и новите инсталации, както и съществуващите препятствия за тяхната реализация. Също така тези дати трябва да осигуряват достатъчно време за разработването на алтернативи за случаите, при които това е необходимо, като в същото време да представляват и стимул за такова разработване. По отношение на летателните апарати, тъй като гражданската авиация се регулира на международно равнище, следва да се обърне надлежно внимание на инициативите на Международната организация за гражданска авиация (ICAO) относно инсталирането и употребата на халони в пожарогасителите на летателни апарати.
(9)
Освен това крайните дати следва да осигуряват достатъчно време за изпълнение на дейностите за замяна на халоните или за конверсия, в рамките на рутинни или планови ремонти или програми за модернизация, без да се причиняват неоправдани смущения на експлоатацията на съответните съоръжения или инсталации и без това да води до прекомерни разходи. Освен това датите следва да бъдат съобразени с необходимото време за получаване на всички видове сертификати, разрешения или одобрения, необходими за инсталирането на алтернативи в съответните съоръжения или инсталации.
(10)
За болшинството от употребите в нови съоръжения и нови инсталации, при които вече не са необходими или не се инсталират халоносъдържащи пожарогасители и противопожарни системи, е уместно като гранична дата да бъде определена 2010 г. От друга страна обаче е уместно 2011 г. да е граничната дата за някои употреби във военни сухопътни машини и летателни апарати, за които се смята, че вече са налични алтернативи, но те засега не са реализирани в развойни програми в стадий, близък до окончателно изпълнение и по отношение на които употреби съответните изменения вече не са технически и икономически осъществими. Уместно е да се определи 2014 г. като гранична дата за употребите в двигателните гондоли и преносимите кабинни пожарогасители в летателните апарати, което би съответствало на очаквания момент на въвеждане на еквивалентно ограничение от страна на Международната организация за гражданска авиация (ICAO). Също така е уместно да се определи 2018 г. като гранична дата за употребите в товарните отделения на летателни апарати, за които още не са намерени алтернативи, но за които може разумно да се очаква, че в резултат от допълнителни научно-изследователски и развойни работи до тази дата ще съществуват алтернативи за инсталиране в нови летателни апарати, които да бъдат предложени за типово сертифициране.
(11)
За много видове употреби е уместно да бъдат определени крайни дати в периода между 2013 и 2025 г., в зависимост от степента на техническите и икономическите трудности при замяната на халоните или конверсията. Тези крайни дати следва да осигуряват достатъчно време за замяна на халоните в рамките на програмите за рутинна поддръжка и ремонт в по-голямата част от съществуващите съоръжения и инсталации, за които вече съществуват алтернативи. Уместно е да бъде определена 2030 или 2035 г. като крайна дата за някои употреби в сухопътни военни машини и военни кораби, при които замяната на халоните вероятно би била технически и икономически осъществима само в рамките на програми за планови модернизации и реконструкции на съоръженията и за които е възможно да бъдат необходими допълнителни научно-изследователски и развойни работи в някои държави-членки, за да бъде определено доколко са подходящи съответните алтернативи.
(12)
За някои видове употреби - на съществуващи военни сухопътни машини, съществуващи военни надводни кораби, съществуващи военни подводници, съществуващи военни летателни апарати, както и на тези видове съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани по съществуващи проекти - все още не са намерени технически и икономически осъществими алтернативи на халоните. От друга страна обаче може основателно да се очаква, че до 2040 г. голяма част от съответните съоръжения и инсталации ще са достигнали края на своя експлоатационен период или че дотогава ще съществуват вече алтернативи на халоните, в резултат от допълнителни научни изследвания и развойна дейност. Ето защо е уместно да бъде определена 2040 г. като една разумна крайна дата за тези употреби.
(13)
За противопожарните системи на товарните отделения, двигателните гондоли и спомагателните силови установки на съществуващи граждански летателни апарати или на такива, които се произвеждат съгласно съществуваща типова сертификация, алтернативи също все още не са намерени. Нещо повече, в предвидимо бъдеще значителен брой граждански летателни апарати ще продължат да бъдат произвеждани с включване в тях или с разчитане на халони за този вид употреби. Макар и да се приема, че съществуват значителни технически, икономически и регулаторни ограничения по отношение на замяната на халоните при тези техни употреби, и в този случай е уместно да бъде определена 2040 г. като една разумна крайна дата - като се има предвид липсата на сигурност във връзка с дългосрочната разполагаемост на рециклирани халони и необходимостта от допълнителни научно-изследователски и развойни работи за намиране и разработване на подходящи алтернативи.
(14)
Приложение VI, включително времевите периоди за постепенно преустановяване на видовете употреба с критично значение, ще подлежи на преразглеждане, за да бъдат взети предвид продължаващите научни изследвания и разработки на алтернативи, както и евентуална нова информация за тяхното наличие. Също така е възможно да се предоставят дерогации във връзка с крайните дати и граничните дати за конкретни случаи, по отношение на които е установено, че липсва алтернатива.
(15)
По тези причини Регламент (ЕО) № 1005/2009 следва да бъде съответно изменен.
(16)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета, учреден по силата на член 25, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1005/2009,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009 се заменя с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 август 2010 година.
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 744/2010
af 18. august 2010
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget, for så vidt angår kritiske anvendelser af haloner
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 af 16. september 2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (1), særlig artikel 13, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Halon 1301, halon 1211 og halon 2402 (i det følgende benævnt »haloner«) er ozonnedbrydende stoffer, som er opført på listen over kontrollerede stoffer i gruppe III i bilag I til forordning (EF) nr. 1005/2009. Produktion af dem i medlemsstaterne har i overensstemmelse med Montrealprotokollen været forbudt siden 1994. Imidlertid er de fortsat tilladt til kritiske anvendelser som anført i bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009.
(2)
Som krævet i artikel 4, stk. 4, nr. iv), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (2), har Kommissionen gennemgået forordningens bilag VII. Kommissionen har i den forbindelse vurderet de aktuelle anvendelser af haloner og set på, om der findes og indføres teknisk og økonomisk gennemførlige alternativer eller teknologier, der er acceptable ud fra et miljø- og sundhedssynspunkt (i det følgende benævnt »alternativer«). I mellemtiden er forordning (EF) nr. 2037/2000 blevet erstattet af forordning (EF) nr. 1005/2009, idet bilag VII til forordning (EF) nr. 2037/2000 uændret er blevet til bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009.
(3)
Gennemgangen har afdækket nogle uoverensstemmelser mellem medlemsstaternes fortolkninger af, hvilke anvendelser af haloner der er kritiske som beskrevet i bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009. De enkelte anvendelser af haloner bør derfor beskrives mere udførligt med nøje angivelse af udstyrets eller anlæggets kategori, formålet med anvendelsen, typen af halonbrandslukningsudstyr eller -anlæg og halontypen.
(4)
Gennemgangen har også vist, at haloner med få undtagelser ikke længere er nødvendige for at opfylde behovene for brandsikring i nye konstruktioner af udstyr og nye anlæg, og at der nu rutinemæssigt installeres alternativer. Der vil dog fortsat være behov for halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg i visse former for udstyr, som er eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner.
(5)
Gennemgangen har tillige vist, at haloner er under udskiftning eller med tiden vil kunne udskiftes med alternativer til rimelige omkostninger til de fleste brandsikringsformål, uanset om de er indbygget i eksisterende udstyr og anlæg eller i udstyr, der produceres til eksisterende konstruktioner.
(6)
På baggrund af den øgede disponibilitet og indførelse af alternativer er det derfor hensigtsmæssigt for hver anvendelse at fastsætte udløbsdatoer, hvorefter anvendelse af haloner i nyt udstyr og nye anlæg ikke længere udgør en kritisk anvendelse, og installationen af halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg derfor ikke længere er tilladt. I forbindelse med definitionen af »nyt udstyr« og »nye anlæg« bør der tages behørigt hensyn til, i hvilken fase af udstyrets og anlæggets livscyklus konstruktionen af det rum, hvor der er behov for brandbeskyttelse, reelt fastlægges.
(7)
For hver anvendelse er det også hensigtsmæssigt at fastsætte slutdatoer, hvorefter anvendelsen af haloner i brandslukkere og brandslukningsanlæg i alt udstyr og alle anlæg ikke længere udgør en kritisk anvendelse, uanset om de findes i eksisterende udstyr og eksisterende anlæg eller i udstyr, der produceres eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner. Anvendelse af haloner vil derefter ikke længere være tilladt, og alle halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg bør udskiftes, omstilles eller tages ud af brug inden slutdatoen, jf. artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1005/2009.
(8)
Udløbsdatoerne bør afpasses efter, om alternativer står til rådighed for nyt udstyr og nye anlæg, og hindringerne for disses indførelse. Om fornødent bør der også afsættes tilstrækkelig tid til at udvikle alternativer, samtidig med at der tilskyndes til at udvikle disse. For luftfartøjer gælder det, at da civil luftfart reguleres på internationalt niveau, bør der tages behørigt hensyn til initiativerne i Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO) vedrørende installation og anvendelse af haloner i brandslukkere om bord på luftfartøjer.
(9)
Slutdatoerne bør desuden give tilstrækkelig tid til, at aktiviteterne til erstatning eller omstilling af halonudstyr eller -anlæg kan afsluttes som led i rutinemæssige eller planlagte vedligeholdelses- eller opgraderingsprogrammer uden unødigt at påvirke driften af udstyret eller anlægget og uden at medføre uforholdsmæssigt høje omkostninger. Der bør desuden tages hensyn til det nødvendige tidsrum for at opnå en eventuel certificering, tilladelse eller godkendelse, som kan være påkrævet med henblik på at installere alternativer i det pågældende udstyr eller anlæg.
(10)
For de fleste anvendelser af nyt udstyr og nye anlæg, hvor halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg ikke længere er påkrævet eller ikke længere installeres, bør 2010 fastsættes som udløbsdato. 2011 bør dog fastsættes som udløbsdato for nogle anvendelser i militære køretøjer og luftfartøjer, hvor alternativer nu anses for at være til rådighed, men som ikke er indført i forbindelse med udviklingsprogrammer, der nærmer sig afslutningen, og for hvilke tilpasninger muligvis ikke længere er teknisk og økonomisk gennemførlige. 2014 bør fastsættes som udløbsdato for luftfartøjsmotornaceller og bærbare brandslukningsanvendelser i kabiner, hvilke vil være i overensstemmelse med tidsrammen for ICAO's forventede gennemførelse af en tilsvarende begrænsning. 2018 bør fastsættes som udløbsdato for anvendelser i luftfartøjers lastrum, hvor der endnu ikke er udpeget alternativer, men hvor det med rimelighed kan forventes, at den videre forskning og udvikling vil frembringe alternativer inden denne dato med henblik på installation i nye luftfartøjer, for hvilke der ansøges om typecertificering.
(11)
For mange anvendelser bør der fastsættes slutdatoer mellem 2013 og 2025 alt efter, hvor stor en teknisk og økonomisk udfordring det er at erstatte haloner eller omstille udstyr og anlæg. Disse slutdatoer bør give tilstrækkelig tid til at erstatte halon i forbindelse med rutinemæssige vedligeholdelsesprogrammer for hovedparten af udstyr og anlæg, hvor der nu står alternativer til rådighed. 2030 eller 2035 bør fastsættes som slutdato for nogle anvendelser i militære køretøjer og militære skibe, hvor erstatningen af halon sandsynligvis kun er teknisk og økonomisk gennemførlig som led i en planlagt opgradering af udstyr eller ombygningsprogrammer, og for hvilke yderligere forskning og udvikling kan være påkrævet i nogle medlemsstater med henblik på at verificere alternativernes egnethed.
(12)
For nogle anvendelser i eksisterende militære køretøjer, eksisterende militære overfladeskibe, eksisterende militære ubåde, eksisterende militære luftfartøjer og anvendelser, der er eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner, er der endnu ikke udpeget alternativer. Det kan dog med rimelighed forventes, at en stor del af det pågældende udstyr har nået afslutningen på dets levetid i 2040, eller at der ved yderligere forskning og udvikling er fundet alternativer på det tidspunkt. Derfor bør 2040 fastsættes som en rimelig slutdato for disse anvendelser.
(13)
For brandslukningsanlæg i lastrum, motornaceller og hjælpekraftaggregater om bord på eksisterende civile luftfartøjer eller på dem, der produceres i overensstemmelse med en eksisterende typecertificering, er der endnu heller ikke udpeget alternativer. Derudover vil et betydeligt antal civile luftfartøjer fortsat blive produceret med og være afhængige af haloner til disse anvendelser i en overskuelig fremtid. Selv om det accepteres, at betydelige tekniske, økonomiske og forskriftsmæssige bindinger har indflydelse på erstatningen af haloner til disse anvendelser, er det også hensigtsmæssigt - i lyset af usikkerheden vedrørende disponibiliteten på lang sigt af genvundne haloner og behovet for yderligere forskning og udvikling med henblik på at udpege og udvikle holdbare alternativer - at fastsætte 2040 som en rimelig slutdato.
(14)
Bilag VI, herunder tidsfristerne for udfasning af de kritiske anvendelser, vil blive taget op til overvejelse for at tage højde for den løbende forskning og udvikling af alternativer og nye oplysninger om deres disponibilitet. Endvidere kan der indrømmes fritagelser fra slutdatoer og udløbsdatoer i specifikke tilfælde, hvor det dokumenteres, at der ikke står alternativer til rådighed.
(15)
Forordning (EF) nr. 1005/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(16)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 25, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1005/2009 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009 affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. august 2010.