РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 април 2012 година
за изменение на Решение 2008/961/ЕО за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети
(нотифицирано под номер C(2012) 2256)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/194/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 23, параграф 4, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 23 от Директива 2004/109/ЕО емитентите от трети държави могат да бъдат освободени от изискването да изготвят консолидираните си счетоводни отчети съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети от Съюза, ако общоприетите счетоводни принципи (GAAP) на въпросната трета държава установят еквивалентни изисквания. За да се оцени до каква степен общоприетите счетоводни принципи на тази трета държава са еквивалентни на приетите МСФО, в Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (2) се дава определение за еквивалентност и се установява механизъм за определяне на еквивалентността на общоприетите счетоводни принципи на трета държава.
(2)
Важно е да се оценят усилията на тези държави, които са предприели мерки за сближаване на своите счетоводни стандарти с МСФО или за приемане МСФО. Следователно Регламент (ЕО) № 1569/2007 бе изменен, за да се удължи периодът, през който се допуска временна еквивалентност до 31 декември 2014 г.
(3)
В Решение 2008/961/ЕО на Комисията (3) се предвижда емитентите от трети държави да могат също така от 1 януари 2009 г. да изготвят своите консолидирани финансови отчети в съответствие с МСФО. Съгласно това решение преди финансовите години, започващи на или след 1 януари 2012 г., емитенти от трети държави могат да изготвят годишните и шестмесечните си консолидирани финансови отчети в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република, Канада, Република Корея или Република Индия.
(4)
През юни 2010 г. Комисията поиска от тогавашния Комитет на регулаторите на ценни книжа (ЕКРЦК), заменен от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) по силата на Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/77/ЕО на Комисията (4), да осигури техническа оценка и актуална информация за преминаването на Китай, Канада, Южна Корея и Индия към МСФО. Комисията взе предвид доклада, представен от ЕКРЦК през ноември 2010 г., и актуализираната информация относно Китай и Индия, получена от ЕОЦКП през май 2011 г., която беше изготвена след разследване на място, проведено през януари 2011 г.
(5)
През април 2010 г. Министерството на финансите на Китай издаде „Пътна карта за продължаващо сближаване на счетоводните стандарти за бизнес предприятия (ССБП) с МСФО“, в която отново потвърди ангажимента на Китай да продължи процеса на сближаване към МСФО. От октомври 2010 г. всички текущи стандарти и тълкувания, издадени от Съвета по международни счетоводни стандарти (СМСС), са въведени в ССБП. ЕОЦКП отчете степента на сближаване като задоволителна, като от емитентите от ЕС, които изготвят финансовите си отчети в съответствие с МСФО, не се изисква да представят равнение по стандартите за бизнес предприятия. Следователно е уместно от 1 януари 2012 г. китайските ССБП да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(6)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводните стандарти на Канада пое публичен ангажимент да приеме МСФО до 31 декември 2011 г. Той е одобрил включването от 2011 г. на МСФО в Ръководството на Канадския институт на дипломираните счетоводители като канадски общоприети счетоводни принципи за всички публични предприятия със стопанска цел. Следователно е уместно от 1 януари 2012 г. канадските общоприети счетоводни принципи да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(7)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. Корейският съвет за счетоводни стандарти прие МСФО като корейски МСФО (K-IFRS). Те са идентични с МСФО, публикувани от СМСС, и от 2011 г. са задължителни за всички дружества в Южна Корея, чиито ценни книжа са допуснати за търговия на регулирани пазари. Финансовите институции, чиито ценни книжа не са допуснати за търговия на регулирани пазари, и държавните предприятия също трябва да прилагат корейските МСФО. Други предприятия, чиито ценни книжа не са допуснати за търговия на регулирани пазари, могат да изберат да прилагат корейските МСФО. Следователно е уместно от 1 януари 2012 г. общоприетите счетоводни принципи на Южна Корея да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(8)
Правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители се ангажираха публично през юли 2007 г. да приемат МСФО до 31 декември 2011 г., така че до края на програмата индийските общоприети счетоводни принципи да отговарят напълно на МСФО. След разследване на място през януари 2011 г. ЕОЦКП отбеляза, че са на лице редица различия между индийските счетоводни стандарти и МСФО. Съществува известна несигурност относно графика за въвеждането на система за докладване, съвместима с МСФО.
(9)
Във връзка с това е целесъобразно да се удължи преходният период за не повече от три години, до 31 декември 2014 г., за да се позволи на емитентите от трети държави да изготвят годишните и шестмесечните си финансови отчети в Съюза в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Индия.
(10)
Тъй като преходният период, през който общоприетите счетоводни принципи на Китай, Канада, Южна Корея и Индия се считаха за еквивалентни по силата на Решение 2008/961/ЕО, приключи на 31 декември 2011 г., с оглед постигане на правна сигурност настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2012 г.
(11)
Поради това Решение 2008/961/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Член 1 от Решение 2008/961/ЕО се изменя, както следва:
1.
Вторият параграф се заменя със следното:
„От 1 януари 2012 г. по отношение на годишните и шестмесечните консолидирани финансови отчети следните стандарти се считат за еквивалентни на МСФО, приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002:
а)
общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Канада;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Република Корея.“
2.
Добавя се следният трети параграф:
„На емитенти от трети държави се позволява да изготвят годишните и шестмесечните си консолидирани финансови отчети в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Република Индия за финансовите години, започващи преди 1 януари 2015 г.“
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Настоящото решение се прилага, считано от 1 януари 2012 г.
Съставено в Брюксел на 11 април 2012 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 11. april 2012
om ændring af beslutning 2008/961/EF om tredjelandsudstederes brug af visse tredjelandes nationale regnskabsstandarder og internationale regnskabsstandarder ved udarbejdelsen af koncernregnskaber
(meddelt under nummer C(2012) 2256)
(EØS-relevant tekst)
(2012/194/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/24/EF (1), særlig artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 23 i direktiv 2004/109/EF kan tredjelandsudstedere undtages fra kravet om at udarbejde koncernregnskaber i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder (IFRS) vedtaget i Unionen, såfremt det pågældende tredjelands almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (GAAP) indeholder ækvivalente krav. Med henblik på vurdering af, om det pågældende tredjelands GAAP er ækvivalente med vedtagne IFRS, er der ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 (2) fastlagt en definition af ækvivalens og indført en mekanisme til konstatering af, om et tredjelands GAAP er ækvivalente.
(2)
Det er vigtigt at vurdere de foranstaltninger, som visse lande har truffet for at konvergere deres regnskabsstandarder mod eller gå over til IFRS. Derfor er forordning (EF) nr. 1569/2007 blevet ændret med det formål at forlænge perioden med midlertidig ækvivalens indtil den 31. december 2014.
(3)
I henhold til Kommissionens beslutning 2008/961/EF (3) kan tredjelandsudstedere fra den 1. januar 2009 også udarbejde deres koncernregnskab i overensstemmelse med IFRS. I henhold til den pågældende beslutning har udstedere fra tredjelande før regnskabsår, der begynder den 1. januar 2012 eller senere, ret til at udarbejde deres årlige og halvårlige koncernregnskaber i overensstemmelse med Folkerepublikken Kinas, Canadas, Republikken Koreas og Republikken Indiens GAAP.
(4)
I juni 2010 anmodede Kommissionen Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg (CESR), erstattet af Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF (4), om en teknisk vurdering og en opdatering vedrørende udviklingen i retning af IFRS i Kina, Canada, Sydkorea og Indien. Kommissionen har i fuldt omfang taget højde for rapporten fra CESR i november 2010 og opdateringerne vedrørende Kina og Indien fra ESMA i maj 2011 efter en kontrol på stedet i januar 2011.
(5)
I april 2010 udsendte det kinesiske finansministerium en køreplan for det videre arbejde med at sikre konvergens mellem de kinesiske standarder og IFRS (»Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises (ASBE) with IFRS«), hvori det gentages, at Kina forpligter sig til at videreføre processen med at sikre konvergens mod IFRS. Siden oktober 2010 er alle nuværende standarder og fortolkninger fra International Accounting Standards Board (IASB) gennemført i ASBE. Ifølge ESMA er konvergensniveauet tilfredsstillende, og der stilles ikke længere afstemningskrav til udstedere fra Unionen, der udarbejder deres regnskaber i overensstemmelse med IFRS. Derfor bør de kinesiske ASBE anses for ækvivalente med de vedtagne IFRS fra og med den 1. januar 2012.
(6)
Canadas Accounting Standards Board forpligtede sig i januar 2006 offentligt til at gå over til IFRS senest den 31. december 2011. Canadas Accounting Standards Board har godkendt, at IFRS medtages i det canadiske Institute of Chartered Accountants’ håndbog som canadiske GAAP for alle offentlige profitorienterede regnskabspligtige virksomheder fra 2011. Derfor bør de canadiske GAAP anses for ækvivalente med de vedtagne IFRS fra og med den 1. januar 2012.
(7)
Sydkoreas Financial Supervisory Commission og Korean Accounting Institute forpligtede sig i marts 2007 offentligt til at gå over til IFRS senest den 31. december 2011. Sydkoreas Accounting Standards Board har indført IFRS som koreanske IFRS (K-IFRS). K-IFRS svarer til IFRS, som udstedt af IASB, og siden 2011 har alle børsnoterede virksomheder i Sydkorea haft pligt til at anvende dem. Ikke-børsnoterede finansielle institutter og statsejede virksomheder har også pligt til at anvende K-IFRS. Andre ikke-børsnoterede virksomheder kan vælge at anvende dem. Derfor bør de sydkoreanske GAAP anses for ækvivalente med de vedtagne IFRS fra og med den 1. januar 2012.
(8)
Den indiske regering og Indiens Institute of Chartered Accountants forpligtede sig i juli 2007 offentligt til at gå over til IFRS senest den 31. december 2011 med det formål at sikre, at de indiske GAAP er fuldstændigt i overensstemmelse med IFRS, når programmet er gennemført. Efter en undersøgelse på stedet i januar 2011 bemærkede ESMA, at der tilsyneladende er visse forskelle mellem de indiske regnskabsstandarder og IFRS. Der er fortsat en vis usikkerhed forbundet med tidsplanen for gennemførelse af regnskabsaflæggelse, som er i overensstemmelse med IFRS.
(9)
Derfor bør overgangsperioden forlænges i op til tre år indtil den 31. december 2014, således at udstedere i tredjelande kan udarbejde deres årsregnskaber og halvårsregnskaber i overensstemmelse med de indiske GAAP i Unionen.
(10)
Da den overgangsperiode, hvori Kinas, Canadas, Koreas og Indiens GAAP i henhold til beslutning 2008/961/EF er indrømmet ækvivalensstatus, udløber den 31. december 2011, bør nærværende afgørelse af hensyn til retssikkerheden finde anvendelse fra den 1. januar 2012.
(11)
Beslutning 2008/961/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(12)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Værdipapirudvalg -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I artikel 1 i beslutning 2008/961/EF foretages følgende ændringer:
1.
Stk. 2 affattes således:
»Fra og med den 1. januar 2012 betragtes følgende standarder, i forbindelse med udarbejdelse af årlige og halvårlige koncernregnskaber, som værende ækvivalente med de IFRS, der er vedtaget i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002:
a)
Folkerepublikken Kinas almindeligt anerkendte regnskabsprincipper
b)
Canadas almindeligt anerkendte regnskabsprincipper
c)
Republikken Koreas almindeligt anerkendte regnskabsprincipper.«
2.
Som stk. 3 tilføjes følgende:
»Udstedere fra tredjelande har for regnskabsår, der begynder før den 1. januar 2015, ret til at udarbejde deres årlige og halvårlige koncernregnskaber i overensstemmelse med Republikken Indiens almindeligt anerkendte regnskabsprincipper.«
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2012.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. april 2012.