РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно парафискалната такса за популяризиране на виното, прилагана от Португалия, C 43/04 (ex NN 38/03)
(нотифицирано под номер C(2010) 4891)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(2011/6/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (1), и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Вследствие на жалба, с писмо от 20 януари 2003 г. Европейската комисия направи запитване до португалските власти относно парафискалната такса, предназначена „за популяризиране на виното“, която се събира от Института за лозата и виното, както и за мерките, финансирани с приходите от тази такса.
(2)
Постоянното представителство на Португалия към Европейския съюз отговори на Комисията с писмо от 14 март 2003 г. В отговор на въпросите, зададени от службите на Комисията, с факс от 14 май и 22 декември 2003 г. беше изпратена допълнителна информация с писма от 4 август 2003 г., 2 септември 2003 г., 24 февруари 2004 г. и 15 юли 2004 г.
(3)
Тъй като прилагането на въпросния механизъм е започнало през 1995 г. без предварително разрешение от страна на Комисията, той е вписан в регистъра на помощите, за които не е представено уведомление. Наистина мерките, които Португалия изпълнява, са нови помощи, за които Комисията не е уведомена и поради това са неправомерни по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 (3) (настоящ член 108 от ДФЕС).
(4)
С писмо от 6 декември 2004 г. [C(2004) 4522] Комисията уведоми Португалия за решението си да открие официална процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 на ДФЕС по отношение на тази помощ. Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения по разглежданата мярка.
(5)
Португалските власти представиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г. Комисията не е получила мнения от трета заинтересована страна.
II. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(6)
В тази глава са изложени накратко контекстът и основните значими факти, свързани с разглежданите в настоящото решение мерки. Подробностите по тези факти са изложени в решението за откриване на процедурата, посочена в съображение 4 по-горе.
1. Институт за лозата и виното
(7)
Институтът за лозата и виното (ИЛВ) е публичен орган, създаден през 1986 г. с цел да гарантира контрола и общата координация на лозаро-винарския сектор в Португалия. Съгласно разпоредбите на Наредба-закон № 99/97 от 26 април 1997 г.„Основен закон на Института за лозата и виното“ (5), той има общи функции за подпомагане, изследване, контрол, наблюдение и популяризиране на производството и предлагането на пазара на вино и производни продукти и за тази цел разполага с административна и финансова независимост.
(8)
Този орган развива дейности, отредени от националното и общностното законодателство във връзка с лозарския сектор, и по-специално, това е националният орган, определен от португалската държава (6) да отговаря за контрола върху спазването на общностните разпоредби относно лозаро-винарския сектор (7), съгласно параграф 1 от член 72 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино.
(9)
Измежду своите задачи, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, ИЛВ развива два вида дейности:
-
дейности, насочени основно към вината и лозаро-винарските продукти, произвеждани в Португалия, а именно функциите, свързани с кадастъра и лозарското наследство, както и с одита на системите за качество и сертификацията на качествените вина, произведени в определени райони (КВПОР) и на регионалните вина (средно 2,8 % от бюджета на ИЛВ), и
-
дейности, които са предназначени, без разлика, за вината и лозаро-винарските продукти, произхождащи от Португалия и за тези, произхождащи от други държави-членки или от трети държави и които се продават в Португалия, а именно дейностите по управлението и координацията на пазара на виното, контрола и наблюдението на лозарския сектор съгласно националното и общностното законодателство (дейности, които изразходват почти целия бюджет на ИЛВ).
(10)
ИЛВ действа също и като доставчик на някои услуги на трети лица, а именно: (i) организиране и популяризиране на дейности, свързани с обучението за икономическите оператори, браншовите и междубраншовите организации в лозарския сектор и за служителите на ИЛВ; (ii) предоставя на разположение на икономическите субекти от сектора складов капацитет от инфраструктурата на ИЛВ, и (iii) предоставя услуги от лабораторията на ИЛВ, както и обучение на собствения си персонал и на други оператори в лозаро-винарския сектор (финансирано в голяма степен от общностни и национални програми за подпомагане).
2. Мерки за популяризиране на виното
(11)
ИЛВ осигурява също и организацията на популяризиране на виното. Това се изразява в осигуряване на подкрепа за представителните междубраншови асоциации в лозаро-винарския сектор, които предвиждат да развиват дейности, свързани с популяризиране и рекламата на вино и винарски продукти. Тази подкрепа се финансира с част от постъпленията от приходите от таксата за популяризиране върху националните и вносните продукти, чийто процент се определя годишно от португалските власти, които същевременно установяват критериите за подбор на икономическите субекти, получаващи тази подкрепа (8).
(12)
От 1997 г. подкрепата за общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти се предоставя с открита конкурсна процедура на една португалска представителна междубраншова асоциация в лозаро-винарския сектор, наречена Viniportugal. И така, бидейки единствен кандидат от 1997 г. насам, Viniportugal е единственият бенефициер на цялата парафискална такса, предназначена за такива цели.
(13)
Ставката на таксата е предназначена за финансиране на два различни вида кампании за популяризиране:
-
първо, кампании за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия без позоваване на произхода;
-
кампании за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и трети държави.
2.1. Общо популяризиране на виното в Португалия
(14)
По отношение на кампаниите за общо популяризиране на виното в Португалия португалските власти твърдят, че Viniportugal осъществява функции, свързани с подкрепата и извършването на дейности за популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти като популяризиране на културни и научни дейности, свързани със сектора на виното. В този контекст Viniportugal популяризира културата на виното чрез организирането на панаири и изложения на този специалитет, публикации в същата област, дейности по представянето и разпространяването, както и чрез рекламни кампании поради очакването, че популяризирането на виното по принцип влияе пряко върху консумацията му в Португалия.
(15)
Португалските власти отбелязват, че във всички случаи осъществяваните от Viniportugal насърчителни и рекламни дейности не целят да разубеждават потребителите да купуват винарски продукти от други държави-членки или да омаловажават тези продукти. Също така това не носи полза на дадена марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
(16)
Основната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите хора от двата пола сред възрастните потребители към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки.
(17)
Viniportugal насърчава също и публикуването на книги, проспекти и практически ръководства за виното с цел да се популяризира културата на виното; асоциацията сключва договори с висше учебни заведения за популяризиране на обучението на професионалисти в областта на виното и ресторантьорството; подпомага португалската асоциация на сомелиерите с цел подобряване качеството на вината, които се сервират на публични места и гарантиране на познаването на качествата на виното по принцип; и накрая, Viniportugal насърчава умерената и отговорна консумация на вино, като си сътрудничи със здравните институции чрез организирането на семинари за борба с високите нива на алкохол в кръвта и за безопасност по пътищата и чрез предложение за кодекс на добрите практики в рекламата на виното, с цел популяризиране на виното по достоен начин и предотвратяване на популяризирането на употребата на алкохол преди юношеска възраст. Португалските власти представиха и рекламни извадки, които доказват спазването на посочените принципи.
2.2. Популяризиране на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(18)
От друга страна, относно кампаниите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и на трети държави, португалските власти посочват, че дейностите, развивани на пазарите на други държави-членки и на трети държави, целят популяризирането на португалските вина и се конкретизират в публикуването на рекламни обяви в специализирани списания, разпространяването на Newsletters, участието в специализирани изложения и насърчаването на посещения в Португалия на журналисти, специализирани в тази област. Те гарантират, че кампаниите нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и че това не носи полза на конкретно предприятие или на отделен производител. В тази връзка португалските власти приведоха примери и мостри от рекламни кампании в специализираната чуждестранна преса.
3. Свързани с обучението мерки
(19)
ИЛВ отговаря за насърчаването и осъществяването на дейности, свързани с техническото обучение и с повишаване на информираността на икономическите субекти в лозаро-винарския сектор, с цел да се гарантира качеството на вината и лозаро-винарските продукти. В периода 1997-2002 г. бяха организирани различни обучения за служителите на ИЛВ (1 449 служители), за други държавни служители и в по-малка степен (135 служители) за операторите в сектора.
(20)
Португалските власти подчертават, че разходите за организираните от ИЛВ обучения през този период, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000“ (Система за лозаро-винарска информация и управление - 2000), възлизащо на 367,12 EUR, са били изцяло поети от програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури (PAMAF) 6 и от програма Агро/Мярка 7, и двете съфинансирани от Европейския социален фонд. Те уточняват, че поради това не се е наложило нито ИЛВ, нито икономическите субекти да участват във финансирането на тези обучения.
4. Такса за популяризиране на виното
(21)
Анализираната мярка касае използването на приходите от една парафискална такса, която Институтът за лозата и виното (за по-кратко ИЛВ) събира от операторите в сектора от 1995 г. (9) насам. Таксата има за цел да осигури на този публичен орган достатъчно средства за осъществяването на задачите, свързани с коо рдинацията в лозаро-винарския сектор в Португалия, които представляват над 62 % от бюджета за функционирането на ИЛВ.
(22)
Съгласно член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97 (Наредба-закон 119/97), вината и лозаро-винарските продукти от националната територия, както и продуктите от внос, които се предлагат на пазара в Португалия, се облагат с такса за популяризиране, която представлява компенсация за услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общото популяризиране и общата координация на сектора, или Азорските острови и Мадейра - от съответните регионални служби.
(23)
Таксата за популяризиране се прилага не само за лозаро-винарските продукти, които са произведени и се предлагат на пазара в Португалия, но и за тези, които са произведени в Португалия и предлагат на пазара или в други държави-членки, или в трети държави (износ), както и за лозаро-винарските продукти, произхождащи от други държави-членки или трети държави, които се предлагат на пазара в Португалия (внос).
(24)
Сумата, която трябва да се плати, се определя всяка година от компетентните органи на Министерство на земеделието. Тази сума варира в зависимост от това дали продуктът е разфасован или не, както и от вместимостта на съда (10).
(25)
Приходите от таксата за популяризиране са предназначени, въпреки наименованието ѝ, на първо място - за финансиране на услугите, свързани с общата координация на винарския сектор, които се осъществяват от ИЛВ, и на второ място - за дейностите, свързани с популяризирането на виното и лозаро-винарските продукти.
(26)
При откриването на процедурата Комисията счете, че при упражняването на дейностите, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, отредени на ИЛВ от националното и общностното законодателство, както и при организирането от него на отпускането на помощ за популяризиране на виното, той действа не само като частен оператор, но и като публичен орган, и че следователно помощта за него не е държавна (вж точка 66 от решението за откриване на процедурата).
(27)
По отношение на дейностите на ИЛВ като доставчик на определени услуги на трети страни съгласно пазарните условия (вж по-горе съображение 15), не е имало икономическо предимство за ИЛВ поради позицията му на пазара и следователно липсва и държавна помощ по отношение на него (вж точка 70 от решението за откриване на процедура).
(28)
Въз основа на информацията, с която разполага, Комисията счете също така, че не е имало икономическо предимство, и следователно помощ в полза на Viniportugal. Тази междубраншова асоциация е само доставчик на услуги, който е бил избран да предоставя такива услуги съгласно обективни критерии и чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура (вж точка 87 от решението за откриване на процедура).
(29)
На етапа на откриване на процедурата по разследване обаче Комисията е счела, че е имало държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС в полза на икономическите оператори във сектора на виното относно финансирането на кампании за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти (вж точка 80 от решението за откриване на процедура).
(30)
По отношение на дейностите, свързани с обучението, Комисията също е счела, че е налице държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС (вж точки 79 и 80 от решението за откриване на процедурата).
(31)
Комисията е открила процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, защото е имала съмнения относно съвместимостта на тези два вида помощи с вътрешния пазар.
(32)
И така по отношение на подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и на трети държави, на етапа на откриване на процедурата Комисията не е имала достатъчно информация, позволяваща ѝ да заключи, че тези кампании, въпреки че упоменават произхода на вината, предават само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, което се основава единствено на произхода им (вж точка 119 от решението за откриване на процедурата).
(33)
По отношение финансирането на помощите за популяризиране и обучение, съгласно практиката на Съда, Комисията счете, че помощ за националните производители може да се финансира от парафискални такси, налагани и върху вноса на същия продукт от производителите в другите държави-членки само доколкото бъдат осигурени гаранции, че те ще могат да ползват тези предимства по същия начин като националните производители. Но на етапа на откриването на процедурата Комисията не разполагаше с достатъчно информация, която да ѝ позволи да заключи, че в конкретния случай не е имало дискриминация между националните продукти и вносните такива. Тоест, тя не е могла да заключи, че продуктите, произхождащи от други държави-членки, които също е трябвало да платят таксата, са ползвали по същия начин и в същата степен като националните продукти всички предимства, произтичащи от таксата (вж точка 135 от решението за откриване на процедура).
(34)
И така Комисията поиска от португалските власти да предоставят всякаква информация, която би била полезна за оценяването на въпросните мерки, конкретно по повод на недискриминационния характер на метода на финансиране на разглежданите помощи (тоест, помощите за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти, както в Португалия, така и на територията на други държави-членки и трети държави) и на обективния характер на рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави.
(35)
Това решение се ограничава до разследването на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на влизането в сила на новите Основни насоки на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г., без да се засяга позицията, която Комисията ще вземе относно прилагането на таксата за популяризиране след тази дата.
III. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(36)
Вследствие решението за откриване на процедура съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, португалските власти изпратиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г.
1. Помощи за обучение
(37)
По отношение на помощите за обучение португалските власти уточниха следните факти:
(38)
Между 1997 г. и 2000 г. ИЛВ е предприел дейности, свързани с обучението, във връзка с основни въпроси на лозаро-винарския сектор в Португалия, насочени главно към служители на ИЛВ и на други държавни органи, и в по-малка степен към представители на лозаро-винарския сектор.
(39)
Разходите за всички насърчавани и приключени дейности от ИЛВ през въпросния период са изцяло поети от „програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури“ (PAMAF) 6 и от програма „Агро/Мярка 7“, която е отчасти финансирана от Общността - Европейски социален фонд (ЕСФ), и отчасти на национално равнище - чрез „плана за инвестиции и разходи за развитието на централната администрация“ (PIDDAC).
(40)
Единствената дейност през въпросния период, разходите за която са били реално покрити от бюджета на ИЛВ е обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000“, проведено през 2000 г., на обща стойност от 367,12 EUR, насочено към служителите на регионалните отдели за селско стопанство (регионалните служби на Министерство на земеделието) и служителите на регионалните комитети по лозарство, които са компетентните органи за гарантирането на автентичността и качеството на вината от конкретни райони.
(41)
И накрая португалските власти считат за необходимо да подчертаят, че поради незначителните разходи за тази дейност - само 367,12 EUR - влиянието върху конкуренцията на вътрешен пазар е незначително, или поне de minimus.
2. Помощи за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави.
(42)
По отношение на съмненията, изразени от Комисията по повод подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и трети държави, португалските власти предоставиха следната информация:
(43)
Дейностите на Viniportugal, свързани с популяризирането и рекламата в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави, са от общ характер и нямат за цел популяризирането на определени предприятия или отделни производители.
(44)
Тези кампании не целят да дискредитират лозаро-винарските продукти на други държави-членки и не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки; те съответстват на приложимото общностно законодателство (именно законодателството относно етикетирането, представянето и рекламата на хранителните продукти). Следователно рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз и в трети държави спазват отрицателните критерии, установени в параграфи 18-30 на Основните насоки на Общността, приложими за държавните помощи за рекламата на продуктите, изброени в Приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в Приложение I (11) (наричани по-нататък „Основни насоки за държавните помощи за рекламата“), които са в сила по време на прилагането на въпросната помощ.
(45)
Също така тези дейности изпълняват положителните критерии, изложени в параграф 31 и следващи Основните насоки за държавните помощи за рекламата. В действителност тези дейности целят да запознаят потребителите в други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите в португалския сектор на лозарството, по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(46)
Кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати. Кампаниите не съдържат никакви субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход, което е в съответствие с Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(47)
Следователно португалските власти заявяват, че рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз, както и тези в трети държави трябва да се считат за съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 буква в) на ДФЕС и на Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(48)
В подкрепа на своето становище португалските власти представят примери и извадки от рекламни кампании в чуждестранната специализирана преса.
3. Финансиране на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино в други държави-членки и в трети държави
(49)
По отношение на съмненията, изказани от Комисията спрямо финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино в други държави-членки и в трети държави, португалските власти изтъкват, че за периода 1997-2005 г. постъпленията от събирането на таксата върху продуктите, произхождащи от други държави-членки представляват едва 15 % от общите постъпления от тази такса.
Годишни постъпления от събирането на таксата за популяризиране на виното (Средногодишно за 1998-2005 г. (12))
Произход
Сума
(EUR)
%
Национални вина и лозаро-винарски продукти
7 327 957
85 %
Вина и лозаро-винарски продукти от други държави-членки и трети държави
1 293 169
15 %
Общо средногодишни постъпления (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
В този контекст португалските власти считат, че вносните продукти допринасят само за плащането на част от осъщественото в Португалия общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, която е в полза и на националните продукти, и на тези произхождащи от други държави-членки. Също така според португалските власти останалата част от финансирането на общото популяризиране се осигурява от частта от облагането на националните продукти, които ползват в същата степен предимствата, произтичащи от тях. От друга страна португалските власти уточняват, че средните разходи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти са много по-високи, отколкото частта от сумата, отпусната на Viniportugal, която е получена от таксата за популяризиране, начислявана върху продуктите на други държави-членки. Според португалските власти отпусканата годишно помощ на Viniportugal за въпросния период представлява между 25 % и 45 % от приходите от таксата за популяризиране на виното (вж по-горе съображение 15). Само 15 % от тази сума се формират от събраната такса от продукти, внос от други държави-членки. Колкото до останалите 85 %, те са от приходите от таксата върху националните продукти (13). Следователно дейността на Viniportugal се финансира най-вече от постъпленията от събраната такса върху националните продукти.
(51)
Португалските власти добавят, че през същия този период разходите на Viniportugal за акциите, свързани с общото популяризиране на виното в Португалия, представляват средно 32 % от разходите на тази асоциация.
Разходи на Viniportugal (средно годишно за 1998 - 2005 (14))
Акции
Сума
(EUR)
%
Промоционални и рекламни акции в други държави-членки и трети държави
1 119 293
68 %
Акции за общо популяризиране в Португалия
525 698
32 %
Общо средни разходи годишно (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Като се има предвид, че приносът на таксата върху продуктите от други държави-членки за дейностите на Viniportugal представлява едва 15 % от общите приходи на асоциацията от таксата за популяризиране, португалските власти заключават, че следователно той се ограничава до финансирането само на част от разходите за акциите за общо популяризиране, осъществени от Viniportugal в Португалия.
(53)
Тези акции, които според португалските власти могат да бъдат от полза както за националните продукти, така и за внесените такива от други държави-членки, от една страна са финансирани от таксата върху продуктите на други държави-членки, а от друга, от таксата върху националните продукти.
(54)
Останалата част от таксата, събрана върху националните продукти - за дейността на Viniportugal, е предназначена за финансиране на всички акции за популяризиране и реклама на португалските вина в други държави-членки и в трети държави, бидейки по този начин единственият източник за финансиране на тези дейности.
(55)
В заключение португалските власти заявяват, че няма дискриминация между националните вина и лозаро-винарски продукти и произхождащите от други държави-членки, доколкото i) и едните и другите допринасят за финансирането на дейностите, свързани с общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия, и доколкото тези дейности са в полза и на националните продукти и на внасяните от други-държави-членки; ii) промоционалните и рекламните кампании, осъществявани от Viniportugal в други държави-членки и в трети държави, които носят полза изключително за португалското вино, са изключително финансирани с част от постъпленията от събраната такса върху националните вина и лозаро-винарски продукти.
(56)
Според португалските власти механизмът на финансиране на въпросните помощи следва да се счита съвместим с членове 107 и 110 на ДФЕС.
IV. ПРЕЦЕНКА
1. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(57)
Членове 107-109 от ДФЕС са приложими за производството на продукти от лозаро-винарския сектор и търговията с тях по силата на член 71 от Регламент (ЕО) № 1493/99 (15) относно общата организация на пазарите на тези продукти.
(58)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС, освен когато е предвидено друго в Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(59)
За попадането на дадена мярка в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС трябва да бъдат кумулативно изпълнени следните четири условия: 1) мярката трябва да се финансира от държавата или с държавни средства, 2) тя трябва да касае избирателно определени производствени предприятия или сектори, 3) тя трябва да включва икономическо предимство за предприятията бенефициери, 4) тя трябва да засяга търговията в рамките на Общността и да нарушава или да представлява заплаха от нарушаване на конкуренцията.
(60)
В решението за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изразява съмнения по следните въпроси: първо, относно съвместимостта на мерките за популяризиране на пазари на други държави-членки и трети държави с член 107 от ДФЕС; второ, относно съвместимостта на мерките, свързани с обученията, организирани от ИЛВ, с член 107 от ДФЕС; и трето, относно съвместимостта на финансирането чрез парафискалната такса на мерките, свързани с популяризиране на пазарите на други държави-членки и трети държави. Следователно Комисията ограничава своето разследване до тези въпроси.
1.1. Държавни средства
(61)
Помощите, които са обект на настоящата процедура по разследване, са финансирани чрез парафискална такса, предназначена за популяризиране на виното.
(62)
По отношение на въпроса дали приходите от парафискалните такси могат да се разглеждат като държавни средства, следва да се отбележи, че не трябва да се прави никаква разлика по отношение на държавните средства, когато помощта се отпуска директно от държавата и когато помощта се отпуска от държавни или частни организации, които са посочени или създадени от държавата. (16)
(63)
На 15 юли 2004 г. Съдът на Европейските общности в решението си по делото Pearle (17) (дело C-345/02) постанови, че задължителните такси, събирани от посреднически орган за всички предприятия в определен професионален сектор, не трябва да се разглеждат като държавни средства, ако са спазени следните четири кумулативни условия:
а)
Съответната мярка е определена от професионална организация, която представлява предприятията и работещите в даден професионален сектор, и не служи като инструмент за осъществяване на определена от държавата политика;
б)
Така определените цели се финансират изцяло от вноските на предприятията в този сектор;
в)
Начинът на финансиране и ставката/сумата на вноските се определят в професионалната организация в сектора, от представители на служителите и работниците, без никаква намеса от страна на държавата.
г)
Вноските се използват задължително за финансирането на мярката, без евентуална намеса на държавата.
(64)
Мярката, за която е направено уведомление, изглежда не отговаря на всичките тези условия. Таксата, предвидена „за популяризиране на виното“, е установена от португалски орган с наредба-закон (вж. съображение 11), като инструмент за изпълнение на политика, която е определена от португалското правителство, а именно популяризиране на виното. Освен това, португалският орган има възможност, в качеството си на законодател, да се намесва при определянето на финансовите условия за мярката и използването на вноските. В разглеждания случай интервенцията на португалската държава в този смисъл личи ясно от разпоредбите на Наредбите-закони № 137/95 от 14 юни и № 119/97 от 15 май.
(65)
Тъй като условията a), в) и г) от решението по случая Pearle не са изпълнени, приходите от така наречената такса за популяризиране следователно се приемат като „държавни средства“.
1.2. Наличие на селективно предимство
(66)
Следователно има основание да се провери дали анализираният механизъм „нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки“. Наличието на помощ следва да бъде установено при потенциалните бенефициери на популяризирането на вино и неговото финансиране.
(67)
И така, за да представлява помощ по смисъла на член 107, отпуснатата компенсация с държавни средства трябва да носи икономическо предимство, която не би била получена при нормални пазарни условия, и Това предимство трябва да бъде селективно. Критерият за селективност е изпълнен, когато споменатото предимство е предвидено за някои предприятия или за даден сектор на дейност. В разглеждания случай, в който виненият сектор и винарските продукти са ясно определени, това условие следователно е изпълнено.
(68)
При откриването на процедурата по разследване Комисията идентифицира като бенефициери икономическите оператори, ползващи се от услугите, предоставени от ИЛВ и Viniportugal. Независимо от въпроса дали финансирането на дейностите на ИЛВ представлява държавна помощ за този орган, поставя се също и въпросът за възможната квалификация като държавни помощи, по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, на услугите предоставени от този орган на винарския сектор. Няма съмнение, че операторите във въпросния сектор (производители, преработватели, търговци на едро, търговци на дребно и др.) са предприятия, упражняващи икономическа дейност.
(69)
Съгласно практиката на Съда се приемат именно като помощи интервенциите, които под различна форма облекчават разходите, които обикновено обременяват бюджета на предприятието и които, по този начин, без да бъдат субсидии в точния смисъл на думата, са от същото естество и водят до същия резултат (18).
(70)
Следователно е важно, на второ място, да се отговори на въпроса дали, и евентуално доколко, дейностите, финансирани с тези „държавни средства“, а именно услугите, предлагани на сектора от ИЛВ и промоционалните кампании, организирани от Viniportugal, представляват икономическо предимство за операторите от сектора.
(71)
По отношение на услугите на ИЛВ е уместно да се разбере от една страна дали, и евентуално доколко, ако ги нямаше осигурените от ИЛВ услуги, икономическите оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия би трябвало да поемат разходите за тези услуги и дали те представляват разходи, които обикновено обременяват бюджета на предприятието. За тази цел услугите следва да се разделят на три групи:
1.2.1. Услуги на ИЛВ като общ координатор на сектора
(72)
Комисията счита, че услугите и дейностите на ИЛВ като общ координатор на лозаро-винарския сектор, и по-специално функциите, свързани с надзора, контрола, сертификацията, одита, управлението на пазарните механизми, са следствие от прилагането на изискванията, установени от общностното и националното законодателство, и като такива те не са нормално обременяващи бюджета на предприятието дейности, а са дейности, които са свързани с основни функции на държавата.
1.2.2. Услуги, свързани с обучението
(73)
Все пак по отношение на финансирането на организирането на обученията, от които са могли да се възползват икономическите оператори в сектора, ясно личи, че става въпрос за предимство за тях, защото обучението е дейност, която обикновено натоварва бюджета на предприятията.
(74)
Според информацията, предоставена от португалските власти при откриването на процедурата, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, което е струвало 367,12 EUR, всички организирани от ИЛВ обучения са били съфинансирани от Европейския социален фонд и следователно не са били финансирани от приходите от парафискалната такса. Поради тази причина тези обучения не са предмет на настоящата процедура по разследване.
(75)
По отношение на единственото обучение, финансирано с приходи от таксата за популяризиране на виното, а именно обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, Комисията констатира, че една нова информация би могла да промени квалификацията му като държавна помощ. Съгласно новата информация, която беше предоставена, това обучение е било изключително предназначено за служителите на регионалните отдели на Министерство на земеделието и на служителите на Регионалните лозарски комитети, които са компетентни държавни органи за контрол и проверка на автентичността и качеството на вината в съответните региони. От тази информация следва, че не става въпрос за мярка за помощ, предназначена за бенефициерите на услугите, предоставяни от ИЛВ, а за мярка за вътрешно обучение на държавната администрация.
(76)
Следователно тази мярка за обучение не представлява държавна помощ съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.2.3. Услуги, свързани с осъществяването на промоционални кампании
(77)
По отношение на осъществяването на кампании за популяризиране на вино и винарски продукти чрез Viniportugal, действително има икономическо предимство за икономически оператори от сектора, особено лозаро-винарския сектор в Португалия. Организацията на популяризирането на тези продукти е разход, който обикновено обременява бюджета на предприятието.
(78)
Следователно Комисията заключава, че предоставянето на услуги, състоящи се в осъществяване на промоционални кампании, представлява селективно предимство посредством държавни средства за икономически оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия.
1.3. Ефект върху търговията и нарушаване на конкуренцията
(79)
С цел да се установи дали въпросните помощи попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС, трябва на последно място да се определи дали те могат да засегнат търговията между държавите-членки и дали нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производства.
(80)
Съдът констатира, че когато дадено предимство, осигурено от държава-членка, укрепва позицията на една категория предприятия спрямо други конкурентни предприятия във вътреобщностната търговия, последните следва да се считат засегнати от това предимство (19).
(81)
Изглежда, че разглежданите мерки могат да засегнат търговията между държави-членки, доколкото те облагодетелстват националната продукция в ущърб на продукцията на други държави-членки. В действителност лозарският сектор е изключително отворен за конкуренцията на общностно ниво и следователно е много чувствителен към всякакви мерки в полза на производството на една или друга държава-членка.
(82)
Фактът, че има търговски обмен между държави-членки в сектора на виното и винарските продукти, изглежда е доказан от наличието на обща организация на пазарите в този сектор.
(83)
Следващата таблица показва като пример нивото на вътреобщностния търговски обмен на тези продукти от 1999 до 2004 г. (20).
1 000 хл
Година
Внос ЕС
Износ ЕС
1999 (ЕС-15)
35 595
40 921
2000 (ЕС-15)
-
-
2001 (ЕС-15)
32 699
35 558,4
2002 (ЕС-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (ЕС-15)
33 024,7
35 343
2004 (ЕС-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Следователно по отношение на финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с част от приходите от така наречената такса за популяризиране на виното, Комисията потвърждава своята позиция относно наличието на държавна помощ за икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.4. Заключения относно характера на „помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(85)
Комисията счита, че мерките в полза на икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти им осигуряват предимство, финансирано с държавни средства, което другите оператори не могат да ползват. Това предимство нарушава или заплашва да наруши конкуренцията, като облагодетелства определени предприятия и производства, щом като може да засегне търговията между държави-членки. Следователно Комисията заключава, че тези мерки попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
2. Законосъобразност на помощите за популяризиране и реклама
(86)
Португалските власти не са уведомили Комисията по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС за механизмите, с които е установена въпросната парафискална такса, нито за финансирането на акциите в полза на сектора на виното.
3. Разследване на съвместимостта на помощите за популяризиране и реклама
(87)
Принципът на несъвместимост, посочен в член 107, параграф 1 от ДФЕС, обаче има изключения.
(88)
По-специално член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда, че могат да се считат като съвместими с вътрешния пазар помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(89)
Според Съобщение на Комисията относно определянето на правила за оценка на незаконните държавни помощи, всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999, трябва да се оценява съгласно правилата и основните насоки, които са в сила в момента на отпускането на помощта.
(90)
Така съвместимостта на помощите, отпуснати преди 1 януари 2002 г., трябва да бъде проверена с оглед на Рамката за националните помощи за реклама на селскостопанските продукти и някои продукти, изброени в Приложение II към Договора за ЕИО (21), а за помощите, отпуснати след тази дата, с оглед на цитираните по-горе Основни насоки, приложими за държавните помощи за рекламата, без да се нарушават специалните правила за временно прилагане, установени в гореспоменатите Основни насоки.
(91)
Рамката от 1987 г. и Основните насоки обаче по същество споделят едни и същи принципи. Те предвиждат отрицателни и положителни критерии, които трябва да бъдат спазвани от всички режими за национални помощи. Така че не следва да става въпрос за рекламни акции, които противоречат на член 28 от Договора (настоящият член 34 от ДФЕС) или на производното общностно право и те не трябва да бъдат насочени в зависимост от определени предприятия.
3.1. Кампании за общо популяризиране в Португалия
(92)
Според информацията, изпратена от португалските власти, може да се заключи, че целите на тези мерки съчетават много положителни критерии, приети във визираните по-горе документи, тъй като те се вписват в целите за развитието на малките и средните предприятия и на някои региони, или дори в целите за разработване на висококачествени продукти и за здравословно хранене.
(93)
Освен това португалските власти обясняват, че посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и не са в полза на марка на конкретно предприятие или отделен производител.
(94)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 108), Комисията е счела, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционалните мерки в разглеждания случай до 1 януари 2002 г., са спазили критериите, установени в общностните разпоредби, приложими в тази област.
(95)
Считано от 1 януари 2002 г. точка 8 от Основните насоки на Общността за държавните помощи за реклама на продуктите, изброени в приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в приложение I предвижда, че промоционалните акции, като популяризирането на научни знания, организирането на панаири и изложения, участието в тях и подобните на тях акции за връзки с обществеността, включително анкети и пазарни проучвания, не се считат като реклама. Държавните помощи относно това популяризиране в широк смисъл са предмет на точки 13 и 14 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор.
(96)
Точка 13.2 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор предвижда, че помощи могат да бъдат отпускани за използване на експерти или услуги от този тип, включително технически проучвания, проучвания за осъществимост и проектиране, както и пазарни проучвания, когато тези дейности са свързани с развитието на качеството на селскостопанските продукти. Освен това в точка 14 се разрешава отпускането на помощи за предоставяне на техническа помощ в селскостопанския сектор. По-специално, разрешени са помощи за разпространяване на нови техники.
(97)
Описаните по-горе помощи могат да бъдат причислени към една или друга от тези категории, тъй като в крайна сметка те имат за цел предоставяне на техническа помощ за съответното производство чрез осигуряване на подкрепа за качествените селскостопански продукти, както и общото разпространение на техните характеристики.
(98)
В тези случаи са разрешени помощи, покриващи 100 % от разходите. Но за да се избегне отпускането на значителни суми на големи компании, общата сума на помощта, която може да бъде отпусната по тези две точки, не може да надвишава 100 000 EUR на бенефициер за срок от три години или, ако става въпрос за помощи, отпускани на предприятия, които влизат в категорията на малките и средни предприятия, съгласно дефиницията за тях, дадена от Комисията, 50 % от допустимите разходи, като се прилага най-високият размер. За целите на изчисляването на размера на помощта, получателят на услугата се приема за бенефициер.
(99)
Португалските власти обясниха, че по отношение на общите акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер следователно ще бъде под прага от 100 000 EUR за три години.
(100)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 114), Комисията счита, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционални акции в разглеждания случай след 1 януари 2002 г., изглежда отговарят на критериите, установени в общностните документи, приложими в тази област.
(101)
Предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията потвърждава позицията, изразена при откриване на процедурата (22) относно съвместимостта с общностните разпоредби, приложими към кампаниите за общо популяризиране на вино, организирани от Viniportugal в Португалия.
-
в това изразяване на позиция Комисията отбелязва специално уверенията, представени от страна на португалските власти относно: целите на мярката - развитие на малките и средните предприятия на някои региони, дори разработване на висококачествени продукти и здравословно хранене (точка 32 от Основните насоки за държавните помощи за реклама);
-
същността на кампаниите: посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции, са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да омаловажават съответните продукти и не са в полза на марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
-
определянето на таван за подпомагането: мерките се финансират изцяло от парафискалните такси и финансовите усилия на професионалистите в тези кампании по дефиниция достигат 50 % от разходите им. Освен това, тъй като се касае за акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер, ще бъде следователно под прага от 100 000 EUR за три години.
3.2. Кампании за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(102)
По отношение на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, осъществени от Viniportugal, по-специално след 1 януари 2002 г., Комисията изрази съмнения относно съвместимостта на тези кампании с разпоредбите на Основните насоки за държавните помощи за реклама.
(103)
Съгласно точка 4.1 на основните насоки, приемливи са рекламните кампании, пряко или косвено организирани от държава-членка на пазара на други държави-членки с цел да запознаят потребителите с цяла една категория продукти на друга държава-членка. Все пак тези кампании трябва да предоставят обективна информация за характеристиките на съответните продукти и не трябва да включват субективни твърдения за качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход.
(104)
При откриването на процедурата обаче Комисията не разполагаше с достатъчно информация, за да може да стигне до заключение, че тези кампании, въпреки че отбелязват произхода на вината, предоставят само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход. Така че португалските власти бяха приканени да докажат, че евентуалното позоваване на произхода на продуктите наистина спазва тези условия.
(105)
Комисията отчита уверенията, представени от страна на португалските власти по отношение на i) общия характер на промоционалните кампании на Viniportugal (вж по-горе съображение 37); ii) факта, че дейностите по насърчаване и рекламните дейности на Viniportugal в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави не касаят специфични браншове и нямат за цел популяризиране на определени предприятия или отделни производители (вж по-горе съображение 37); iii) факта, че кампаниите не целят омаловажаването на лозаро-винарските продукти на други държави-членки, че те не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки и че те са в съответствие с приложимото общностно законодателство (а именно законодателството свързано с етикетирането, представянето и рекламата на хранителни продукти) (вж по-горе съображение 38); iv) факта, че тези дейности целят запознаването на потребителите от други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите на португалския винарски сектор по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС (вж по-горе съображение 39); и накрая, v) факта, че кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати, и че те не съдържат никакво субективно твърдение относно качеството на продуктите, основаващо се единствено на техния произход (вж по-горе съображение 40).
(106)
На базата на допълнителната информация, предоставена от португалските власти, и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на формалната разследваща процедура, Комисията е в състояние да заключи, че съмненията, изразени при откриването на процедурата, относно субективния характер на кампаниите за популяризиране и реклама, организирани на пазарите на държави-членки и трети държави, са разсеяни.
(107)
С оглед на изложените доводи Комисията счита, че помощта за общото популяризиране на виното в Португалия, както и помощта за популяризирането и рекламата на португалско вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, е съвместима с положителните и отрицателните критерии, установени в Основните насоки за държавните помощи за реклама.
4. Финансиране на помощите
(108)
По отношение на държавните помощи, финансирани чрез парафискална такса, финансираните с помощите акции както и финансирането на самите помощи трябва да бъдат проучени от Комисията. В действителност евентуалната несъвместимост на финансирането на държавна помощ с общия пазар би направила несъвместими и самите помощи, дори и когато отпускането на помощта е в съответствие с приложимите правила за конкуренцията.
(109)
Според постоянната съдебна практика таксите не попадат в приложното поле на разпоредбите на ДФЕС относно държавните помощи, освен ако те не представляват начин на финансиране на мярка за помощ, така че те да бъдат част от мярката (23). С оглед на възможността такса или част от такса да се разглеждат като неразделна част от мярка за помощ, непременно трябва да има задължителна връзка между предназначението на таксата и това на помощта, съгласно релевантното национално законодателство (24), в смисъл, че приходите от таксата задължително се насочват за финансиране на помощта. Ако такава връзка съществува, приходите от таксата влияят пряко върху размера на помощта (25) и следователно върху оценката на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар (26).
(110)
Следователно е уместно да се разгледа дали таксата за популяризиране на виното отговаря на посочените по-горе условия.
4.1. Таксата за популяризиране на виното като неразделна част от помощите за популяризиране
(111)
На първо място следва да се разгледа дали приходите от таксата са непременно предназначени за финансиране на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че както Decreto-Lei 137/95, така и Decreto-Lei 119/97, чиято дерогация е той, определят, че „процент от приходите от таксата за популяризиране, който се определя всяка година от министъра на земеделието, който обаче никога не е по-малко от 25 %, ще бъде предназначен за акциите за общо популяризиране на виното и винарските продукти“ (член 11, параграф 2 от Decreto-Lei 119/97). В този смисъл една част от приходите от таксата, съгласно съответното национално законодателство, е задължително предназначена за финансирането на мерки за насърчаване, които са предмет на помощта.
(112)
Освен това член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97, който определя рамката за прилагане на таксата, постановява, че „вината и лозаро-винарските продукти […] подлежат на облагане с такса за популяризиране, която представлява равностойността на услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общо популяризиране и общата координация на сектора“. На второ място трябва да се разгледа дали приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че таксата за популяризиране е единственият източник за финансиране на помощите за популяризиране и реклама, които са предмет на настоящото проучване, така че намаляването на приходите от таксата предполага намаляване на средствата за финансиране на мерките за популяризиране.
(113)
Следователно Комисията счита, че в разглеждания случай приходите от таксата са задължително предназначени за финансирането на помощта и че приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В крайна сметка следва да се заключи, съгласно практиката на Съда на ЕС, че съществува връзка на задължително предназначение между таксата и помощта по силата на приложимото национално законодателство и че таксата за популяризиране на виното е неразделна част от разглежданата мярка за помощ. Следователно финансирането на акциите с таксата трябва също да бъде разгледано от Комисията.
4.2. Облагане с таксата на продуктите за износ
(114)
Както бе посочено по-горе в съображение 9, с таксата се облагат както португалските продукти, предназначени за консумация в Португалия, така и продуктите за износ.
(115)
Въпреки това в решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 143) Комисията твърди, че изглежда няма дискриминация между предназначените за националния пазар национални продукти и предназначените за износ при осъществяването на кампании за популяризиране и реклама извън португалската територия.
(116)
По отношение на въпроса в каква степен продуктите, предназначени за износ, се ползват в същата степен от мерките за общо популяризиране в Португалия, предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай, и при липсата на мнения на трети лица в обратен смисъл след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията е в състояние да заключи, че последната категория продукти се ползва в голяма степен от всички предимства, произтичащи от таксата, а от друга страна се ползва значително от промоционалните дейности на територията на други държави-членки и трети държави.
4.3. Облагане на вносните продукти с таксата
(117)
Съгласно практиката на Съда на ЕС (27) Комисията обикновено приема, че финансирането на помощ посредством задължителни такси може да окаже влияние върху помощта, като има защитен ефект, който се простира отвъд самата помощ. Въпросната такса наистина представлява задължителен налог. Също според практиката на съда Комисията счита, че помощ за националните производители може да бъде финансирана с парафискални такси, които се прилагат и върху вноса на същия продукт от производители в други държави-членки, само доколкото има гаранции, че те могат да ползват всичките тези предимства по същия начин като националните производители.
(118)
Така при откриването на официална процедура по разследване Комисията отбеляза, че доколкото е трябвало да се плати таксата и за продуктите, произхождащи от други държави-членки, португалските власти трябва да докажат и че не е имало никаква дискриминация между националните продукти и тези от внос, и че следователно продуктите, произхождащи от други държави-членки, за които също е трябвало да се плати таксата, са ползвали като националните продукти, по същия начин и в еднаква степенвсички предимства произтичащи от нея (28).
(119)
Вече бе установено, че кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществени от Viniportugal, са финансирани с част от постъпленията от таксата за популяризиране на вино.
(120)
В своето становище и в допълнителната информация, португалските власти гарантират, че приносът на постъпленията от събраната такса върху продуктите от внос се ограничава до финансирането само на една част от разходите за акциите за общо популяризиране, които Viniportugal е организирал в Португалия. Те твърдят, че промоционалните и рекламни кампании, осъществени на пазарите на други държави-членки и трети държави в подкрепа на португалското вино и лозаро-винарски продукти, са финансирани изключително с постъпленията от събраната такса за националните продукти.
(121)
Информацията, предоставена от португалските власти, доказва, че кампаниите за общо популяризиране в Португалия носят съразмерна полза на вносните продукти. Действително, както е описано по-горе в съображения 16-17, главната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите пълнолетни потребители от двата пола към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки. Португалските власти представиха и рекламни извадки от кампаниите за популяризиране, целящи да насърчат консумацията на вино, и по принцип вносните продукти се възползват в същата степен от посочените мерки.
(122)
Предоставената информация обаче не е достатъчна, за да се докаже, че постъпленията от събраната такса за вносните продукти не са допринесли за финансирането на кампаниите за насърчаване и рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави, които за сметка на това носят полза изключително за португалското вино. По-специално, според представените от португалските власти данни през периода от 1998 до 2005 г. средно постъпленията от събраната такса за вносните продукти е била 1 293 169 EUR, докато през същия този период Viniportugal е заделял средно годишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия (вж по-горе съображения 36 и 38).
(123)
Освен това, дори и националното законодателство да предвижда задължението да се задели процент, който никога не е по-нисък от 25 %, от приходите от таксата за акции за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, не съществува отделно счетоводство за тези две части на прихдите от таксата. Португалските власти можаха да представят само приблизителни оценки на частта от приходите от събраната такса за вносните продукти, предназначена за общо популяризиране.
(124)
Но като се има предвид съдебната практика, цитирана по-горе в събажение 116, поради това, че финансираните с таксата мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, както и поради факта, че таксата приема дискриминационен характер, против разпоредбите на член 110 от ДФЕС, доколкото за продуките, произхождащи от други-държави членки, също трябва да се плати такса, без обаче тези продукти да ползват всички предимства произтичащи от нея, Комисията счита, че приходите, получени от облагането с таксата на внасяните от други държави-членки продукти, с оглед финансирането на осъщетвяваните от Viniportugal акции за насърчаване на пазарите на други държави-членки и трети държави, представляват несъвместимо финансиране на помощта от гледна точка на правилата за свободното движение на стоките, и следователно така финансираните държавни помощи са в същата степен несъвместими с договора.
(125)
Комисията може основателно да заключи въз основа на предоставените от португалските власти сведения и уверения (вж. съображение 104 от настоящото решение), че производителите и търговците от други държави-членки са се възползвали в същата степен като португалските производители от мерките за помощ за общо популяризиране, осъществени в Португалия.
(126)
В замяна на това португалските власти не оспорват, че производителите и търговците от други държави-членки не могат да се възползват от мерките за помощ за популяризиране и реклама извън страната, осъществявани изключително в подкрепа на португалските вина.
(127)
Действително съгласно постоянната практика на Съда, когато приходите от облагането на националните и вносните продукти въз основа на идентични критерии са предназначени за финансиране на дейности, които носят полза специално за обложените национални продукти, може а се получи така, че таксата, събирана по едни и същи критерии, представява все пак една дискриминационна такса, доколкото тежестта ѝ върху националните продукти се неутрализира от предимствата, за чието финансиране тя служи, докато тази върху вносните продукти представлява нетен разход (29).
(128)
Следователно в разглеждания случай не може да се изключи, че е имало дискриминация по отношение на вносните продукти. И обратното, от предоставената от португалските власти информация следва, че вносните продукти са били облагани с таксата в същата степен като националните продукти, но не са ползвали предимствата, финансирани от нея, в същата степен като националните продукти. Както бе посочено по-горе в съображение 122, съгласно цифровите данни, предоставени от португалските власти, през периода 1998-2005 г. средните приходи от събирането на таксата върху вносните продукти са били 1 293 169 EUR, докато за същия период Viniportugal е заделял средногодишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия. Не съществува отделно счетоводство, което да може да удостовери, че приходите от таксата, получени от вносните продукти, са изключително предназначени за общо популяризиране в Португалия. Следователно парафискалните такси и приходите от тях са в нарушение на член 110 от ДФЕС.
(129)
Въз основа на информацията, която ѝ беше предоставена след откриването на официална процедура по разследване, Комисията не е в състояние да заключи, че помощите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на пазарите на други държави-членки и трети държави не са били финансирани, дори и частично, с приходи от таксата за популяризиране на виното върху вносните продукти. В действителност не е работа на Комисията да разглежда служебно каква информация е можело да ѝ бъде представена, но Комисията трябва, от една страна, да търси всички необходими гледни точки, а от друга страна, да се основава на информацията, с която разполага в момента на приемане на решението (30). Следователно Комисията счита и заключава, че финансирането на тези мерки за помощ трябва да се приема като несъвместимо с вътрешния пазар.
(130)
В заключение, доколкото финансирането на държавна помощ се приема като несъвместимо с приложимите правила на договора, така финансираната помощ трябва също да се разглежда от Комисията като несъвместима за времето, през което е съществувало неправомерното финансиране, защото правомерността на финансирането на държавната помощ е необходимо условие за декларирането на нейната съвместимост (31).
V. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(131)
Комисията изразява съжалението си, че Португалия е приложила горепосочените мерки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(132)
Комисията стигна до следните заключения:
-
Португалия е извършила неправомерно финансиране на кампаниите за общо популяризиране на виното посредством такса върху националните и вносните продукти от други държави-членки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС;
-
единствената акция, свързана с обучението, финансирана с приходите от парафискалната такса, не представлява помощ;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществявани на територията на Португалия, могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, финансирани чрез такса върху производството на вино и лозаро-винарски продукти, с която се облагат и продуктите, произхождащи от други държави-членки, отговарят на общностните разпоредби, приложими за горепосочените бенефициери. Комисията обаче констатира също и наличието на нарушение на член 110 от ДФЕС по отношение на финансирането на помощите. Поради тази причина Комисията не може да обяви въпросния режим за съвместим, тъй като той създава дискриминация между вносните и националните продукти.
(133)
Настоящото решение се ограничава до проучване на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на която влизат в сила новите Основни насоки на Общността относно държавните помощи в сектор селско и горско стопанство 2007-2013 г., без това да засяга позицията, която Комисията ще вземе по отношение на прилагането на таксата след посочената дата.
(134)
Комисията счита за уместно в разглеждания случай да приеме условно решение, като използва възможността, предвидена в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 съгласно който Комисията може да придружи своето положително решение с условия, позволяващи ѝ да признае съвместимостта с общия пазар, както и със задължения, позволяващи ѝ да контролира спазването на решението.
(135)
С цел да коригира нарушението на член 110 и по този начин да премахне дискриминацията от по-задна дата, Португалия трябва да възстанови частта от таксата, събрана за продукти, произхождащи от други държави-членки, в срока и при условията, определени от Комисията. Коригирането на това нарушение ще направи въпросните помощи съвместими с член 107 от ДФЕС.
(136)
Комисията определя условията, които трябва да бъдат спазени при горепосоченото изплащане. Така Португалия трябва да възстанови на задължените с тази такса лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните продукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия ще провери за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти;
-
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата;
-
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (32);
-
португалските власти трябва да приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично трябва да откажат плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Единствено акцията за обучение, финансирана с приходите от парафискалната такса, възлизаща на 367,12 EUR, не представлява помощ.
Член 2
Държавните помощи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти на португалска територия, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват държавни помощи, съвместими с общия пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г.
Член 3
1. Държавните помощи за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват, без да се засяга прилагането на член 2, държавни помощи, съвместими с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., при условие че Португалия спази условията, посочени в параграф 2 на настоящия член.
2. Португалия възстановява на задължените с таксата лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, за периода от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните пр одукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия установява степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия проверява за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, които тези продукти ползват изключително;
-
възстановяването се извършва в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаването на молбата;
-
възстановените суми се актуализират, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (33);
-
португалските власти приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично отказват плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
Член 4
Португалия информира Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за предприетите мерки за неговото изпълнение.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 20. juli 2010
om Portugals skattelignende afgift til salgsfremstød for vin C 43/04 (ex NN 38/03)
(meddelt under nummer K(2010) 4891)
(Kun den portugisiske udgave er autentisk)
(2011/6/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUF-traktaten) (1), særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (2), og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Som følge af en klage anmodede Europa-Kommissionen ved brev af 20. januar 2003 de portugisiske myndigheder om oplysninger vedrørende en skattelignende afgift til salgsfremstød for vin, opkrævet af det portugisiske vininstitut (Instituto da Vinha e do Vinho, i det følgende benævnt »Vininstituttet«), og foranstaltningerne for samme produkt finansieret over afgiften.
(2)
Portugals faste repræsentant ved Den Europæiske Union svarede Kommissionen ved brev af 14. marts 2003. Som svar på spørgsmål fremsat af Kommissionen ved telefax af 14. maj og 22. december 2003, blev der fremsendt yderligere oplysninger ved brev af 4. august og 2. september 2003 samt af 24. februar og 15. juli 2004.
(3)
Da de pågældende foranstaltninger blev iværksat i 1995 uden forudgående godkendelse fra Kommissionens side, blev sagen registreret som ikke-anmeldt støtte. Portugals foranstaltninger udgør således ny støtte, som ikke er anmeldt til Kommissionen, og dermed er ulovlig i medfør af artikel 1, litra f), i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999, der fastlægger reglerne for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (nuværende artikel 108 i EUF-traktaten) (3).
(4)
Ved brev af 6. december 2004 med reference C(2004)4522 meddelte Kommissionen Portugal sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, i EUF-traktaten over for den pågældende støtte. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den omhandlede støtteforanstaltning.
(5)
De portugisiske myndigheder fremsatte bemærkninger ved brev af 11. og 13. januar 2005. De supplerede deres bemærkninger ved brev af 24. maj 2006. Kommissionen modtog ikke bemærkninger fra andre interesserede parter.
II. BESKRIVELSE AF STØTTEN
(6)
Dette afsnit indeholder en kort beskrivelse af baggrunden for og det vigtigste forhold ved de foranstaltninger, der undersøges i denne afgørelse. De nærmere forhold er beskrevet i den i punkt 4 nævnte beslutning om at indlede proceduren.
1. Instituto da Vinha e do Vinho (Vininstituttet)
(7)
Vininstituttet er et offentligt organ grundlagt i 1986 for at sikre tilsyn og almindelig koordinering af vinsektoren i Portugal. I henhold til bestemmelserne i lovdekret nr. 99/97 af 26. april 1997, hvori Vininstituttets vedtægter stadfæstes (5), har instituttet fået overdraget forvaltningen vedrørende ledsagelse af, undersøgelser af, kontrol med, tilsyn med og fremme af produktion og salg af vin og afledte produkter, og blev i denne henseende stiftet som en administrativt og økonomisk selvejende institution.
(8)
Instituttet udøver sine beføjelser i medfør af national og europæisk lovgivning for vinsektoren og udgør især Portugals offentlige nationale instans med ansvar for kontrol med efterlevelsen af de fællesskabsretlige bestemmelser (6) for vinsektoren som omhandlet i artikel 72, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (7).
(9)
Ved den generelle koordinering af vinsektoren udøver Vininstituttet to typer aktiviteter:
-
aktiviteter, der først og fremmest vedrører vin og vinprodukter fremstillet i Portugal, opgaver i forbindelse med tinglysning og registrering af vinmarker, tilsynsførende med systemerne for kontrol og certificering af fremstilling af kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder (kvbd) og regionale vine (gennemsnitligt 2,8 % af instituttets budget), og
-
aktiviteter, der uden nærmere angivelse vedrører vine og vinprodukter fra Portugal eller andre medlemsstater og/eller tredjelande til afsætning i Portugal, navnlig aktiviteter vedrørende forvaltning og koordinering af vinmarkedet og kontrol og tilsyn med vinsektoren i overensstemmelse med nationale og fællesskabsretlige bestemmelser (aktiviteter, der tegner sig for næsten hele instituttets budget).
(10)
Vininstituttet fungerer tillige som udbyder af visse tjenesteydelser til tredjemand, herunder især: i) tilrettelæggelse og fremme af uddannelsestiltag for erhvervsdrivende, faglige sammenslutninger og brancheforeninger inden for vinsektoren samt for instituttets eget personale ii) tilvejebringelse for erhvervsdrivende i sektoren af lagerkapacitet via instituttets egen infrastruktur og iii) tjenesteydelser ydet af instituttets laboratorium samt uddannelse af eget personale samt andre operatører inden for vinsektoren (i stort omfang finansieret af fællesskabsretlige eller nationale støtteprogrammer).
2. Foranstaltninger vedrørende salgsfremstød for vin
(11)
Vininstituttet beskæftiger sig tillige med tilrettelæggelsen af salgsfremstød for vin. Instituttet udøver denne funktion gennem støtte til brancheforeninger i vinsektoren, der ønsker at foretage salgsfremstød og reklamere for vin og vinprodukter. Denne støtte finansieres over en del af indtægterne fra salgsfremmeafgifterne, der opkræves på nationale og importerede produkter, en procentandel der fastsættes årligt af de portugisiske myndigheder, som samtidigt fastlægger kriterierne for udvælgelse af de enheder, der er berettiget til støtten (8).
(12)
Fra 1997 blev støtten til salgsfremme af generisk vin og generiske vinprodukter ved åbent udbud tildelt en portugisisk brancheforening, der er repræsentativ for den portugisiske vinsektor, »Viniportugal«. Viniportugal, der har været eneste ansøger siden 1997, har således modtaget det samlede provenu af den skattelignende afgift beregnet til disse formål.
(13)
Denne procentdel af afgiften skulle finansiere to forskellige former for salgsfremstød:
-
for det første generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter uden henvisning til oprindelse i Portugal,
-
for det andet salgsfremstød for portugisisk vin og vinprodukter på andre medlemsstaters og tredjelandes områder.
2.1. Generiske salgsfremstød for vin i Portugal
(14)
For så vidt angår generiske salgsfremstød for vin i Portugal, fastholder de portugisiske myndigheder, at Viniportugal understøtter og forestår afviklingen af salgsfremstød for vin og andre vinprodukter og også kulturelle og videnskabelige salgsfremmende tiltag i tilknytning til vinsektoren. I denne henseende fremmer Viniportugal vinkulturen gennem tilrettelæggelsen af messer og udstillinger om vin, udgivelser om samme emne, kommunikationstiltag og reklamekampagner ud fra den betragtning, at fremme af vin i almindelighed har en direkte virkning for vinforbruget i Portugal.
(15)
De portugisiske myndigheder anfører, at Viniportugals salgs- og reklamefremstød under ingen omstændigheder har til formål hverken at tilskynde forbrugerne til ikke at købe vinprodukter fra andre medlemsstater eller at forklejne sådanne produkter. Fremstødene begunstiger ikke et mærke fra en bestemt virksomhed eller en bestemt enkeltproducent.
(16)
De nationale reklamekampagner har først og fremmest til formål at tiltrække yngre voksne forbrugere af begge køn til et sundt forbrug af vin som alternativ til øl eller andre alkoholholdige drikkevarer.
(17)
Viniportugal fremmer også udgivelsen af bøger, brochurer og praktiske vinguider for yderligere at udbrede vinkulturen. Viniportugal indgår aftaler med institutioner for videregående uddannelse for at fremme uddannelsen til vin- og restaurationserhvervene. Viniportugal støtter den portugisiske vinkyperforening for at øge kvaliteten af de vine, der udskænkes i restauranter og caféer, og sikre kendskabet til vinens egenskaber generelt. Endelig fremmer Viniportugal et moderat og ansvarligt vinforbrug i samarbejde med sundhedsinstitutioner gennem tilrettelæggelse af seminarer om bekæmpelse af spritkørsel og om trafiksikkerhed og har foreslået et regelsæt bestående af bedste praksis for reklamering for vin for dermed at fremme vinen med værdighed og undgå reklamer, der tilskynder til forbrug af alkohol inden voksenalderen. De portugisiske myndigheder har tillige fremlagt reklamemateriale, der viser, at ovennævnte principper overholdes.
2.2. Salgsfremstød for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder
(18)
For så vidt angår salgsfremstød for portugisiske vine på andre medlemsstaters og tredjelandes områder, anfører de portugisiske myndigheder på den anden side, at aktiviteterne på andre medlemsstaters og tredjelandes markeder sigter på at fremme portugisisk vin og består i offentliggørelse af annoncer i fagblade, udsendelse af oplysningsblade (nyhedsbreve), deltagelse i fagmesser og fremme af vinjournalisters besøg i Portugal. De portugisiske myndigheder forsikrer om, at disse kampagner ikke har til formål hverken at tilskynde forbrugerne til ikke at købe produkter fra andre medlemsstater eller at forklejne samme produkter, og at de ikke er til fordel for et mærke fra en bestemt virksomhed eller for en bestemt enkeltproducent. De portugisiske myndigheder har desangående fremlagt eksempler og diverse materiale for reklamefremstød i udenlandsk fagpresse.
3. Uddannelsesforanstaltninger
(19)
Vininstituttet er ansvarlig for fremme og iværksættelse af tekniske uddannelsestiltag samt oplysningstiltag rettet mod erhvervsdrivende inden for vinsektoren med henblik på at sikre vin og vinprodukter af høj kvalitet. I tidsrummet fra 1997 til 2002 tilrettelagde instituttet diverse uddannelsestiltag for egne medarbejdere (1 449 embedsmænd), andre offentligt ansatte og i mindre omfang (135 erhvervsdrivende) aktører i vinsektoren.
(20)
De portugisiske myndigheder understreger, at udgifterne til uddannelsestiltag tilrettelagt af Vininstituttet i denne periode fuldt ud blev afholdt af støtteprogrammerne Programas de Apoio à Modernização Agrícola e Florestal (PAMAF) 6 og Agro/Medida 7, begge samfinansieret af Den Europæiske Socialfond, bortset fra et uddannelsestiltag af almen interesse, Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000, hvis samlede udgifter beløb sig til 367,12 EUR. De portugisiske myndigheder har præciseret, at hverken Vininstituttet eller de erhvervsdrivende af denne årsag skulle bidrage til finansieringen af de nævnte tiltag.
4. Salgsfremmeafgift for vin
(21)
Den her undersøgte foranstaltning vedrører anvendelsen af provenuet fra en skattelignende afgift, som Vininstituttet siden 1995 har opkrævet hos sektorens erhvervsdrivende (9). Afgiftens formål er at tilvejebringe nævnte offentlige instans tilstrækkelige ressourcer til udøvelsen af dens opgaver med koordinering af vinsektoren i Portugal, og afgiftsprovenuet udgør mere end 62 % af vininstituttets driftsbudget.
(22)
I henhold til artikel 1, stk. 1, i lovdekret nr. 119/97 pålægges vine og vinprodukter, der produceres på portugisisk område, samt vine og vinprodukter, der produceres i andre lande og afsættes i Portugal, en salgsfremmeafgift som en modydelse for Vininstituttets tjenesteydelser i tilknytning til generiske salgsfremstød og generel koordinering af vinsektoren, eller i de selvstyrende regioner Azorerne og Madeira for de respektive regionale tjenesteydelser.
(23)
Salgsfremmeafgiften pålægges ikke blot vinprodukter, der produceres og afsættes i Portugal, men også produkter, der produceres i Portugal og afsættes enten i de øvrige medlemsstater eller i tredjelande (eksport), og vinprodukter med oprindelse i andre medlemsstater eller tredjelande, der afsættes i Portugal (import).
(24)
Afgiftsbeløbet fastsættes årligt af de kompetente myndigheder under det portugisiske Landbrugsministerium. Afgiftsbeløbet varierer i forhold til produktets emballage og beholderens størrelse (10).
(25)
Provenuet fra salgsfremmeafgiften anvendes uanset navnet først og fremmet til finansiering af generelle koordineringsydelser for vinsektoren fra Vininstituttets side, og dernæst til salgsfremstød for vin og vinprodukter.
(26)
På tidspunktet for procedurens indledning mente Kommissionen, at når Vininstituttet foretager den generelle koordinering af vinsektoren, som EU-lovgivningen og den nationale lovgivning har overdraget det, og når det tildeler støtte til salgsfremstød for vin, handler det ikke som en privat erhvervsdrivende, men som en offentlig myndighed, hvorfor der ikke er tale om statsstøtte for Vininstituttets vedkommende (se punkt 66 i beslutningen om at indlede proceduren).
(27)
For så vidt angår de tjenesteydelser, som Vininstituttet yder til tredjemand på markedsvilkår (se punkt 15 ovenfor), syntes der ikke at være tale om en økonomisk fordel for Vininstituttet som følge af markedsstillingen, hvorfor der ikke er tale om statsstøtte for Vininstituttets vedkommende (se betragtning 70 i beslutningen om at indlede proceduren).
(28)
På grundlag af de foreliggende oplysninger mente Kommissionen heller ikke, at der var tale om en økonomisk fordel og dermed heller ikke statsstøtte til fordel for Viniportugal. Denne brancheforening yder kun tjenester og er blevet udvalgt ifølge objektive kriterier og efter en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende procedure for at yde disse tjenester (se punkt 87 i beslutningen om at indlede proceduren).
(29)
På tidspunktet for undersøgelsesprocedurens indledning mente Kommissionen imidlertid, at der var tale om statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i EUF-traktaten til fordel for de erhvervsdrivende inden for vinsektoren, for så vidt angår finansieringen af salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter (se punkt 80 i beslutningen om at indlede proceduren).
(30)
For så vidt angår uddannelsestiltag, mente Kommissionen også, at der var tale om statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i EUF-traktaten (se punkt 79 og 80 i beslutningen om at indlede proceduren).
(31)
Kommissionen indledte proceduren efter artikel 108, stk. 2, i EUF-traktaten, idet den nærede tvivl om de to former for støttes forenelighed med det indre marked.
(32)
Med hensyn til støtte til reklame for portugisisk vin på markedet i andre medlemsstater og i tredjelande rådede Kommissionen på tidspunktet for procedurens indledning ikke over tilstrækkelige oplysninger til at konkludere, at disse salgsfremstød, selv om vinens oprindelse nævnes, kun omfatter oplysninger om de pågældende produkters objektive egenskaber og ikke rummer subjektive påstande om produkternes kvalitet i kraft af alene deres oprindelse (se betragtning 119 i beslutningen om at indlede proceduren).
(33)
Med hensyn til finansiering af støtten til salgsfremstød og uddannelse mente Kommissionen, i overensstemmelse med EU-domstolens retspraksis, at støtte til de nationale producenter kun kan finansieres over skattelignende afgifter, der også pålægges producenternes indførsler af samme produkt fra andre medlemsstater, for så vidt der er sikkerhed for, at de udenlandske producenter kan nyde godt af de pågældende fordele på samme måde som de indenlandske producenter. Men Kommissionen rådede på tidspunktet for procedurens indledning ikke over tilstrækkelige oplysninger til at konkludere, at der i det foreliggende tilfælde ikke skulle være tale om forskelsbehandling mellem indenlandske produkter og indførte produkter. Kommissionen kunne således heller ikke konkludere, at produkter fra andre medlemsstater, der også har måttet erlægge afgiften, således på samme måde og i samme omfang som de indenlandske produkter nød godt af de fordele, som afgiften afføder (se punkt 135 i beslutningen om at indlede proceduren).
(34)
Kommissionen anmodede således de portugisiske myndigheder om at tilvejebringe alle oplysninger, der kunne være til nytte i Kommissionens vurdering af de pågældende foranstaltninger, navnlig hvorvidt støttens finansieringsmetode er ikke-diskriminerende (dvs. støtten til salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter, såvel i Portugal som i andre medlemsstater og tredjelande og støtten til uddannelsestiltag), og hvorvidt reklamekampagner på andre medlemsstaters og tredjelandes markeder er af objektiv karakter.
(35)
Denne afgørelse begrænser sig til en undersøgelse af anvendelsen af den skattelignende afgift fra dens ikrafttræden til den 31. december 2006, da de nye EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 trådte i kraft, og foregriber på ingen måde Kommissionens stillingtagen, for så vidt angår anvendelse af salgsfremmeafgiften udover denne dato.
III. BEMÆRKNINGER FRA PORTUGAL
(36)
Som følge af beslutningen om at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i EUF-traktaten fremsendte de portugisiske myndigheder deres bemærkninger ved brev af henholdsvis 11. og 13. januar 2005. De supplerede deres bemærkninger ved brev af 24. maj 2006.
1. Uddannelsesstøtte
(37)
Vedrørende uddannelsesstøtte præciserede de portugisiske myndigheder følgende forhold.
(38)
Vininstituttet forestod mellem 1997 og 2000 uddannelsestiltag vedrørende grundlæggende spørgsmål for vinsektoren i Portugal, hvor målgruppen især var instituttets egne medarbejdere og medarbejdere fra andre offentlige instanser og i mindre omfang erhvervsdrivende fra vinsektoren.
(39)
Udgifterne til alle disse tiltag, som blev tilrettelagt af Vininstituttet i det pågældende tidsrum, blev afholdt i deres helhed af programmerne Programas de Apoio à Modernização Agrícola e Florestal (PAMAF) 6, Agro/Medida 7, der er samfinansieret af Fællesskabet gennem Den Europæiske Socialfond, og Plano de Investimento e Despesas de Desenvolvimento da Administração Central (PIDDAC).
(40)
Den eneste foranstaltning, hvis udgifter i det undersøgte tidsrum faktisk blev afholdt over Vininstituttets budget, var et uddannelsestiltag af almen interesse, Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000, gennemført i 2000 til et samlet udgiftsbeløb på 367,12 EUR, hvis målgruppe var medarbejdere ved de regionale landbrugsdirektorater, Direcções Regionais da Agricultura (regionalafdelinger under Landbrugsministeriet), og medarbejdere ved de regionale vinkontrolkommissioner, Comissões Vitivinícolas Regionais, som er de kompetente enheder med hensyn til at garantere oprindelse og kvalitet af vine fra de enkelte distrikter.
(41)
De portugisiske myndigheder mente det slutteligt nødvendigt at understrege, at udgifterne til den pågældende foranstaltning - kun 367,12 EUR - ingen indvirkning havde for konkurrencen i det indre marked, eller i bedste fald kun de minimis-virkning.
2. Støtte til salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder
(42)
For så vidt angår den tvivl, som Kommissionen nærede med hensyn til støtten til reklame for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder, tilvejebragte de portugisiske myndigheder følgende oplysninger.
(43)
De salgs- og reklamefremstød, som Viniportugal har forestået i Portugal og på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes områder, er af generisk karakter, vedrører ikke specifikke mærker, og har ikke til formål at fremme en bestemt virksomhed eller enkeltproducent.
(44)
Sådanne kampagner har ikke til formål at forklejne vinprodukter fra andre medlemsstater eller at tilskynde forbrugerne til ikke at købe vinprodukter fra andre medlemsstater, og er i overensstemmelse med gældende EU-ret (dvs. lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler). De portugisiske myndigheder mener således, at Viniportugals reklametiltag i andre EU-medlemsstater og tredjelande overholder de negative kriterier, der er fastlagt i punkt 18 til 30 i de EF-rammebestemmelser for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I (11) (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame«), der var gældende på tidspunktet for den pågældende støttes tildeling.
(45)
På lignende vis overholder tiltagene de positive kriterier, der er beskrevet i punkt 31 ff. i rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame. Disse tiltag havde nemlig til formål at udbrede kendskabet til portugisiske vine blandt forbrugere i de øvrige medlemsstater og dermed begunstige udviklingen af aktiviteterne i den portugisiske vinsektor i overensstemmelse med artikel 107, stk. 3, litra c), i EUF-traktaten.
(46)
Viniportugals kampagner uden for Portugal havde til formål at oplyse om portugisisk vins generiske egenskaber og give forbrugerne i andre medlemsstater og tredjelande mulighed for at smage disse for dem ukendte produkter. Kampagnerne indebar ingen subjektiv erklæring om produkternes kvalitet alene i kraft af deres oprindelse, hvilket er i overensstemmelse med rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame.
(47)
De portugisiske myndigheder mener således, at Viniportugals reklametiltag i andre EU-medlemsstater og i tredjelande bør anses for at være forenelige med det indre marked i medfør af artikel 107, stk. 3, litra c), i EUF-traktaten og rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame.
(48)
De portugisiske myndigheder har som støtte for deres bemærkninger fremlagt eksempler på og diverse materiale for reklamefremstød i udenlandsk fagpresse.
3. Finansiering af salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin i andre medlemsstater og i tredjelande
(49)
Med hensyn til den tvivl, som Kommissionen gav udtryk for vedrørende finansieringen af salgs- og reklamefremstød for vin i andre medlemsstater og i tredjelande, understregede de portugisiske myndigheder, at afgiftsprovenuet i tidsrummet 1997-2005 fra afgiftens opkrævning på produkter med oprindelse i andre medlemsstater knapt udgjorde 15 % af det samlede afgiftsprovenu.
Årligt provenu fra salgsfremmeafgiften (årligt gennemsnit for 1998-2005 (12))
Oprindelse
Beløb
(EUR)
%
Indenlandsk vin og vinprodukter
7 327 957
85
Vin og vinprodukter fra andre medlemsstater og tredjelande
1 293 169
15
Samlet gennemsnitligt årligt provenu (1998-2005)
8 621 126
100
(50)
De portugisiske myndigheder mener desangående, at indførte produkter kun bidrager til betalingen af en del af de generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter i Portugal, som også indenlandske produkter og produkter fra de øvrige medlemsstater drager fordel af. I henhold til de portugisiske myndigheder finansieres resten af de generiske salgsfremstød af den del af afgiften, der opkræves på indenlandske produkter, som ligeledes nyder godt af de fordele, som afgiften afføder. På den anden side præciserer de portugisiske myndigheder, at de gennemsnitlige omkostninger ved generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter er langt højere end det beløb, der er tildelt Viniportugal via den salgsfremmeafgift, der opkræves på produkter fra de øvrige medlemsstater. I henhold til de portugisiske myndigheder udgjorde den årlige støtte til Viniportugal i det undersøgte tidsrum mellem 25 og 45 % af provenuet fra salgsfremmeafgiften på vin (se betragtning 15 ovenfor). Heraf hidrørte kun 15 % fra opkrævning af afgiften på produkter indført fra andre medlemsstater. De resterende 85 % hidrørte fra opkrævning af afgiften på indenlandske produkter (13). Viniportugals aktiviteter finansieres således hovedsageligt af det afgiftsprovenu, der stammer fra opkrævningen på indenlandske produkter.
(51)
De portugisiske myndigheder tilføjer, at Viniportugals omkostninger i tilknytning til generiske salgsfremstød for vin i samme tidsrum i Portugal gennemsnitligt udgjorde 32 % af brancheforeningens samlede udgifter.
Viniportugals udgifter (årligt gennemsnit i tidsrummet 1998-2005 (14))
Foranstaltninger
Beløb
EUR
%
Salgs- og reklamefremstød i andre medlemsstater og tredjelande
1 119 293
68
Generiske salgsfremstød i Portugal
525 698
32
Samlede gennemsnitlige årlige udgifter (1998-2005)
1 644 991
100
(52)
I betragtning af at bidraget til Viniportugals aktiviteter hidrørende fra produkterne fra de øvrige medlemsstater kun udgjorde 15 % af brancheforeningens samlede indtægter fra salgsfremmeafgiften, konkluderede de portugisiske myndigheder, at disse produkters bidrag finansierede en begrænset andel af de generiske salgsfremstød, som Viniportugal gennemførte i Portugal.
(53)
Disse foranstaltninger kommer efter de portugisiske myndigheders mening sandsynligvis såvel indenlandske produkter som produkter indført fra de øvrige medlemsstater til gode, og de blev således finansieret dels af bidraget fra de øvrige medlemsstaters produkter, dels af bidraget fra de indenlandske produkter.
(54)
Resten af det bidrag til Viniportugals aktiviteter, der blev opkrævet på de indenlandske produkter, medgik til finansieringen af samtlige salgs- og reklamefremstød for portugisiske vine i de øvrige medlemsstater og i tredjelande, og udgjorde således den eneste finansieringskilde for disse foranstaltninger.
(55)
Sluttelig erklærede de portugisiske myndigheder, at der ikke er tale om nogen forskelsbehandling mellem indenlandske og udenlandske vine og vinprodukter, idet i) begge bidrager til finansieringen af generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter, og sådanne foranstaltninger er til fordel for såvel indenlandske produkter som produkter indført fra de øvrige medlemsstater, og idet ii) Viniportugals salgs- og reklamefremstød gennemført i de øvrige medlemsstater og i tredjelande, udelukkende til fordel for portugisisk vin, i fuld udstrækning blev finansieret af den del af afgiftsprovenuet, der var opkrævet på indenlandske vine og vinprodukter.
(56)
I henhold til de portugisiske myndigheder bør mekanismen til finansiering af den pågældende støtte anses for at være forenelig med artikel 107 og 110 i EUF-traktaten.
IV. VURDERING
1. Tilstedeværelse af statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i EUF-traktaten
(57)
Det er i artikel 71 i forordning (EF) nr. 1493/99 (15) om den fælles markedsordning for vin fastlagt, at EUF-traktatens artikel 107-109 finder anvendelse på produktion af og handel med produkter fra vinsektoren.
(58)
Det hedder i artikel 107, stk. 1, i EUF-traktaten, at bortset fra de i traktaten hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(59)
En foranstaltning er omfattet af anvendelsesområdet for traktatens artikel 107, stk. 1, når alle følgende fire betingelser er opfyldt: 1) foranstaltningen er finansieret af staten eller ved hjælp af statsmidler, 2) den vedrører på selektiv vis visse virksomheder eller produktionssektorer, 3) den sikrer modtagervirksomhederne en økonomisk fordel, og 4) den påvirker samhandelen inden for Fællesskabet og fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene.
(60)
Kommissionen udtrykte i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure tvivl om følgende spørgsmål: For det første hvorvidt foranstaltningerne til salgsfremme på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande kunne være forenelige med EUF-traktatens artikel 107. For det andet hvorvidt de uddannelsestiltag, som Vininstituttet tilrettelægger, kunne være forenelige med EUF-traktatens artikel 107, og for det tredje hvorvidt finansiering gennem den skattelignende afgift af salgsfremmetiltag på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande kunne være forenelig med EUF-traktatens artikel 110. Kommissionen begrænser derfor sin undersøgelse til disse spørgsmål.
1.1 Anvendelse af statsmidler
(61)
Den støtte, der undersøges i nærværende procedure, blev finansieret ved en skattelignende afgift til fremme af vin.
(62)
For så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt provenuet fra skattelignende afgifter kan anses for at være statsmidler, bør det erindres, at der ikke er grund til at sondre mellem tilfælde, hvor støtten er ydet direkte af staten, og tilfælde, hvor støtte er ydet gennem offentlige eller private organer, der er udpeget eller oprettet af staten (16).
(63)
EF-domstolen erklærede den 15. juli 2004 i sin dom i Pearle-sagen (17), at obligatoriske bidrag, der opkræves af en formidlende organisation til samtlige virksomheder i en erhvervssektor, ikke skal anses for at være statsmidler, hvis de opfylder alle følgende fire betingelser:
a)
Den pågældende foranstaltning fastlægges af en brancheforening, der repræsenterer virksomhederne og arbejdstagerne i en erhvervssektor og ikke virker som instrument for gennemførelsen af en politik fastsat af staten.
b)
De således fastlagte mål finansieres fuldstændigt af bidragene fra sektorens virksomheder.
c)
Finansieringsmetoden og bidragenes procentandel og/eller beløb fastlægges i brancheforeningen af repræsentanter for de erhvervsdrivende og arbejdstagerne, uden indgriben fra statens side.
d)
Bidragene anvendes obligatorisk til finansieringen af foranstaltningen, uden mulighed for statens indgriben.
(64)
Den anmeldte foranstaltning synes ikke at opfylde disse betingelser. Salgsfremmeafgiften for vin er fastlagt af den portugisiske myndighed gennem et lovdekret (se betragtning 11) som instrument for gennemførelsen af en politik fastsat af den portugisiske regering, nemlig fremme af salget af vin. Den portugisiske myndighed har desuden som lovgiver mulighed for indflydelse på foranstaltningens nærmere finansieringsvilkår og anvendelsen af bidragene. Den portugisiske stats sådanne indgriben i nærværende sag fremgår tydeligt af bestemmelserne i lovdekret nr. 137/95 af 14. juni 1995 og lovdekret nr. 119/97 af 15. maj 1997.
(65)
I betragtning af, at betingelserne under punkt a), c) og d) fra Pearle-dommen ikke er opfyldt, bør provenuet fra salgsfremmeafgiften for vin således anses for at være »statsmidler«.
1.2. Tilstedeværelse af en selektiv fordel
(66)
Dernæst bør det undersøges, om mekanismen »fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner«. Det skal afgøres, hvorvidt mulige modtagere har draget fordel af støtten til fremme af vin og finansieringen heraf.
(67)
For at udgøre støtte, skal den tildelte kompensation ved hjælp af statsmidler nemlig i henhold til EUF-traktatens artikel 107 give en økonomisk fordel, som ikke ville have været til stede under normale markedsvilkår, og denne fordel skal være selektiv. Selektivitetskriteriet er opfyldt for nærværende støttes vedkommende, idet den er forbeholdt visse virksomheder eller en aktivitetssektor. Denne betingelse er klart opfyldt i denne sag, som tydeligvis angår vinsektoren og vinprodukter.
(68)
På tidspunktet for den formelle undersøgelsesprocedures indledning kunne Kommissionen som modtagere af støtten angive de erhvervsdrivende, der har draget fordel af Vininstituttets og Viniportugals tjenesteydelser. Udover vurderingen af hvorvidt finansieringen af Vininstituttets aktiviteter udgør statsstøtte til Vininstituttet, bør det endvidere vurderes, hvorvidt de tjenesteydelser, som Vininstituttet har leveret til vinsektoren, tillige kan betegnes som statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1. Der er ikke tvivl om, at aktørerne i den pågældende sektor (producenter, forarbejdningsvirksomheder, lagervirksomheder, detailhandlende osv.) udgør virksomheder, der udøver økonomisk aktivitet.
(69)
Som støtte betragtes ifølge Domstolens praksis indgreb, der under forskellige former letter de byrder, som normalt tynger en virksomheds budget, og derved, uden at være tilskud i ordets egentlige forstand, er af samme art og har tilsvarende virkninger (18).
(70)
Hvis det fastlægges, at der er tale om støtte, skal det således dernæst vurderes, hvorvidt de aktiviteter, der er finansieret med disse statsmidler, dvs. de tjenesteydelser, som Vininstituttet har ydes til sektoren, og de salgsfremstød, som Viniportugal har tilrettelagt, udgør en økonomisk fordel for sektorens erhvervsdrivende.
(71)
For så vidt angår Vininstituttets ydelser skal det i så fald på den ene side afgøres, hvorvidt de erhvervsdrivende i vinsektoren i Portugal uden ydelserne fra Vininstituttet ville have afholdt omkostningerne ved de nævnte ydelser, og hvorvidt ydelserne udgør byrder, som normalt tynger en virksomheds budget. Der skal i denne henseende sondres mellem tre forskellige former for ydelser:
1.2.1. Vininstituttets ydelser som generel koordinator af sektoren
(72)
Kommissionen finder, at Vininstituttets ydelser og aktiviteter i dets egenskab af generel koordinator for vinsektoren, navnlig funktioner som tilsyn, kontrol, certificering, inspektion og styring af markedsmekanismerne, er en følge af anvendelsen af lovbestemte krav såvel på nationalt plan som EU-plan, og derfor udgør de ikke aktiviteter, der normalt vil skulle afholdes over en virksomheds budget, men er aktiviteter, der henhører under statens væsentlige funktioner.
1.2.2. Uddannelsesydelser
(73)
For så vidt angår finansieringen af tilrettelæggelsen af uddannelsestiltag for sektorens erhvervsdrivende, synes det fortsat klart, at der er tale om en fordel, der begunstiger disse, idet uddannelse normalt er en aktivitet, som afholdes over virksomhedernes budget.
(74)
I henhold til de oplysninger, som de portugisiske myndigheder fremlagde på tidspunktet for procedurens indledning, var samtlige uddannelsestiltag tilrettelagt af Vininstituttet samfinansieret med Den Europæiske Socialfond og dermed ikke finansieret med provenuet fra den skattelignende afgift, bortset fra et uddannelsestiltag af almen interesse, Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000, hvis samlede udgifter beløb sig til 367,12 EUR. De førstnævnte uddannelsestiltag er derfor ikke genstand for denne undersøgelsesprocedure.
(75)
For så vidt angår det eneste uddannelsestiltag, der blev finansieret med provenuet fra salgsfremmeafgiften for vin, dvs. uddannelsestiltaget af almen interesse, Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000, bekræfter Kommissionen, at en ny oplysning ændrer ved dennes status som statsstøtte. I henhold til de nye indsendte oplysninger var dette uddannelsestiltag udelukkende rettet mod medarbejdere ved de regionale landbrugsdirektorater, Direcções Regionais da Agricultura, og medarbejdere ved de regionale vinkontrolkommissioner, Comissões Vitivinícolas Regionais, som er de kompetente enheder med hensyn til at kontrollere og garantere oprindelse og kvalitet af vine fra de pågældende regioner. Det fremgår af disse oplysninger, at der ikke er tale om en støtteforanstaltning til fordel for modtagerne af Vininstituttets øvrige ydelser, men om en intern uddannelsesforanstaltning i den offentlige forvaltning.
(76)
Denne uddannelsesforanstaltning udgør således ikke statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
1.2.3. Tilrettelæggelse af salgsfremstød
(77)
For så vidt angår Viniportugals tilrettelæggelse af salgsfremstød for vin og vinprodukter, er der faktisk tale om en økonomisk fordel for de erhvervsdrivende i den portugisiske vinsektor. Tilrettelæggelsen af salgsfremstød for disse produkter udgør en byrde, som normalt tynger en virksomheds budget.
(78)
Kommissionen konkluderer derfor, at leveringen af tjenesteydelser, der består i at tilrettelægge salgsfremstød, udgør en selektiv fordel betalt ved hjælp af statsmidler for de erhvervsdrivende i den portugisiske vinsektor.
1.3. Påvirkning af samhandelen og konkurrencefordrejning
(79)
For af afgøre, hvorvidt den pågældende støtte er omfattet af EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, skal det sluttelig fastlægges, om den kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner.
(80)
Domstolen har slået fast, at når en fordel, som ydes af en medlemsstat, styrker en kategori af virksomheders stilling i forhold til andre virksomheder, som de konkurrerer med i samhandelen inden for Fællesskabet, må det antages, at denne samhandel påvirkes af fordelen (19).
(81)
Den her undersøgte støtte kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, fordi den fremmer indenlandsk produktion på bekostning af produktionen i andre medlemsstater. Vinsektoren er nemlig ekstremt følsom over for konkurrence på fællesskabsplan og dermed meget sårbar over for enhver foranstaltning til fordel for produktionen i hvilken som helst medlemsstat.
(82)
Det forhold, at der er samhandel mellem medlemsstaterne inden for sektoren for vin og vinprodukter, synes at være påvist i og med, at der findes en fælles markedsordning for sektoren.
(83)
Følgende tabel viser eksempelvis niveauet for samhandelen inden for Fællesskabet med disse produkter i tidsrummet 1999-2004 (20).
1 000 Hl
År
EU-indførsel
EU-udførsel
1999 (EU15)
35 595
40 921
2000 (EU15)
-
-
2001 (EU15)
32 699
35 558,4
2002 (EU15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU15)
33 024,7
35 343
2004 (EU25)
35 513,3
38 696,4
(84)
For så vidt angår finansieringen af salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter over en del af provenuet fra salgsfremmeafgiften for vin, bekræfter Kommissionen derfor sit synspunkt om, at der er tale om statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, til fordel for de erhvervsdrivende i sektoren for vin og vinprodukter.
1.4. Konklusioner vedrørende støtteelementet som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107 stk. 1
(85)
I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at foranstaltninger for erhvervsdrivende i sektoren for vin og vinprodukter giver disse en fordel, der er finansieret med statsmidler, og som andre erhvervsdrivende ikke kan drage fordel af. Denne fordel fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder og visse produktioner, idet den kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Kommissionen må derfor konkludere, at foranstaltningerne er omfattet af EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
2. Salgsfremmestøttens lovlighed
(86)
I strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3, anmeldte de portugisiske myndigheder ikke de bestemmelser, hvorved den pågældende skattelignende afgift blev indført, og heller ikke finansieringen af foranstaltningerne til fordel for vinsektoren.
3. Vurdering af salgsfremmestøttens forenelighed
(87)
Der er dog undtagelser til det princip om uforenelighed, der er omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
(88)
Ifølge EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), kan navnlig støtteordninger betragtes som forenelige med det indre marked, når de har til formål at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, og de ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(89)
I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte skal ulovlig statsstøtte som omhandlet i artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 659/1999 vurderes efter de gældende regler på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet.
(90)
Foreneligheden af støtte ydet før den 1. januar 2002 bør derfor vurderes i lyset af Rammeordningen for statsstøtte til reklame for landbrugsprodukter og visse varer, der ikke henhører under EF-traktatens bilag II (21), og støtte ydet efter denne dato skal vurderes efter ovennævnte EF-rammebestemmelser for statsstøtte til reklame, jf. dog rammebestemmelsernes særlige regler for anvendelsen over tid.
(91)
Rammeordningen fra 1987 og de nævnte rammebestemmelser tager dog i al væsentlighed udgangspunkt i de samme principper. Instrumenterne indeholder negative og positive kriterier, der bør overholdes for samtlige nationale støtteordninger. Støtteordningerne bør således ikke omfatte reklamekampagner, der er i strid med traktatens artikel 28 (nu EUF-traktatens artikel 34) eller afledt EU-ret, og de bør heller ikke omfatte støtte til reklame for bestemte virksomheder.
3.1. Generiske salgsfremstød i Portugal
(92)
I henhold til de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har fremsendt, kan det konkluderes, at de pågældende foranstaltninger tjener formål, der opfylder de forskellige positive kriterier i ovennævnte bestemmelser, idet de har til formål dels at udvikle små og mellemstore virksomheder og visse regioner, dels at fremme produkter af høj kvalitet og sunde fødevarer.
(93)
De portugisiske myndigheder har forklaret, at selv om budskaberne i salgs- og reklamefremstødene er af generel karakter, består de først og fremmest i tilrettelæggelsen af udstillinger, deltagelse i messer, udgivelse af kataloger og andet støttemateriale, som ikke har til formål at tilskynde forbrugerne til ikke at købe produkter fra andre medlemsstater eller at forklejne samme produkter, og at de ikke begunstiger et mærke fra en bestemt virksomhed eller en bestemt enkeltproducent.
(94)
I beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure (punkt 108) gav Kommissionen udtryk for sin opfattelse af, at den offentlige støtte til finansiering af salgsfremstød i nærværende sag indtil den 1. januar 2002 opfyldte kriterierne i de gældende fællesskabsbestemmelser på området.
(95)
For så vidt angår perioden fra og med den 1. januar 2002, er det i punkt 8 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I fastlagt, at salgsfremmende foranstaltninger i form af formidling af videnskabelig viden, afholdelse af handelsmesser og -udstillinger, deltagelse i sådanne arrangementer og lignende PR-foranstaltninger, herunder analyser og markedsundersøgelser, ikke betragtes som reklame. Statsstøtte til denne form for salgsfremme i bredere forstand er omfattet af punkt 13 og 14 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren.
(96)
Punkt 13.2 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren tillader støtte til konsulentbistand og lignende bistand, herunder tekniske undersøgelser, gennemførlighedsundersøgelser, designundersøgelser og markedsforskning i forbindelse med aktiviteter vedrørende udvikling af kvalitetslandbrugsprodukter. Punkt 14 tillader endvidere støtte, der har til formål at yde teknisk bistand i landbrugssektoren. Især støtte til formidling af nye teknikker er tilladt.
(97)
De støtteforanstaltninger, der er beskrevet ovenfor, kan indgå i flere af disse kategorier, idet de i sidste ende har til formål at yde teknisk bistand til den pågældende produktion gennem støtte til markedsføring af kvalitetslandbrugsprodukter og til formidling af produkternes generiske egenskaber.
(98)
I sådanne tilfælde er det muligt at støtte indtil 100 % af omkostningerne. For at undgå at store virksomheder ydes betydelige støttebeløb, kan det samlede støttebeløb, der betales efter disse to punkter, ikke overstige 100 000 EUR pr. støttemodtager i løbet af en treårig periode eller, når der er tale om støtte til virksomheder, som er omfattet af Kommissionens definition af små og mellemstore virksomheder, 50 % af de støtteberettigede omkostninger, hvis dette beløb er større. Ved beregning af støttebeløbet anses modtageren at være den person, der modtager ydelserne.
(99)
De portugisiske myndigheder har forklaret, at idet det drejer sig om generiske fremstød af generel interesse er den faktiske modtager spredt ud over samtlige aktører i vinbranchen, hvorfor støtteniveauet pr. støttemodtager holder sig under loftet på 100 000 EUR over tre år.
(100)
I beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure (punkt 114) gav Kommissionen udtryk for sin opfattelse af, at den offentlige støtte til finansiering af salgsfremstød i nærværende sag efter den 1. januar 2002 opfyldte kriterierne i de gældende fællesskabsbestemmelser på området.
(101)
I betragtning af de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt under hele undersøgelsesforløbet, og i fraværet af modstridende bemærkninger fra tredjemand efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure (22), bekræfter Kommissionen sin daværende opfattelse med hensyn til, at generiske salgsfremstød for vin tilrettelagt af Viniportugal i Portugal er forenelige med de gældende EU-bestemmelser.
-
I sin stillingtagen bemærker Kommissionen sig især de garantier, som de portugisiske myndigheder har afgivet vedrørende følgende: foranstaltningens mål: udvikling af små og mellemstore virksomheder, udvikling af visse regioner, udvikling af produkter af høj kvalitet og sunde fødevarer (punkt 32 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame)
-
fremstødenes karakter: budskaberne i salgs- og reklamefremstødene er af generel karakter, og de består først og fremmest i tilrettelæggelsen af udstillinger, deltagelse i messer, udgivelse af kataloger og andet støttemateriale, som ikke har til formål at tilskynde forbrugerne til ikke at købe produkter fra andre medlemsstater eller at forklejne samme produkter, og at de ikke begunstiger et mærke fra en bestemt virksomhed eller en bestemt enkeltproducent (punkt 20 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame)
-
støttens begrænsning: foranstaltningerne finansieres i deres helhed over skattelignende afgifter, hvorfor de erhvervsdrivendes finansieringsbidrag til fremstødene pr. definition overstiger 50 % af omkostningerne derved. Idet det drejer sig om generiske fremstød af generel interesse, er den faktiske modtager endvidere spredt ud over samtlige aktører i vinbranchen, hvorfor støtteniveauet pr. støttemodtager holder sig under loftet på 100 000 EUR over tre år.
3.2. Salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder
(102)
For så vidt angår salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes markeder tilrettelagt af Viniportugal, navnlig efter den 1. januar 2002, nærer Kommissionen tvivl om foranstaltningernes forenelighed med EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame.
(103)
I overensstemmelse med afsnit 4.1 i rammebestemmelserne kan reklamekampagner, som direkte eller indirekte gennemføres af en medlemsstat på markedet i en anden medlemsstat, som har til formål at præsentere forbrugerne for landbrugsprodukter fra en bestemt medlemsstat eller region, eller sågar en bred vifte af produkter fra en medlemsstat, accepteres. Sådanne fremstød bør dog oplyse om de pågældende produkters objektive egenskaber og ikke rumme subjektive henvisninger til produkternes kvalitet i kraft af alene deres oprindelse.
(104)
På tidspunktet for procedurens indledning rådede Kommissionen imidlertid ikke over tilstrækkelige oplysninger til at kunne konkludere, at de pågældende salgsfremstød, selv om de nævner vinenes oprindelse, kun oplyste om de pågældende produkters objektive egenskaber og ikke rummede subjektive henvisninger til produkternes kvalitet i kraft af alene deres oprindelse. Kommissionen anmodede således de portugisiske myndigheder om at påvise, at den eventuelle henvisning til produkternes oprindelse opfyldte betingelserne.
(105)
Kommissionen noterer sig de garantier, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt vedrørende i) den generiske karakter af Viniportugals generiske salgsfremstød (se betragtning 37), ii) det forhold, at de salgs- og reklamefremstød, som Viniportugal har forestået i Portugal og på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes områder, ikke vedrørte specifikke mærker og havde ikke til formål at fremme en bestemt virksomhed eller enkeltproducent (se betragtning 37), iii) det forhold, at de pågældende salgsfremstød ikke havde til formål at forklejne vinprodukter fra andre medlemsstater eller at tilskynde forbrugerne til ikke at købe disse, og at de var i overensstemmelse med gældende EU-ret (dvs. lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler) (se betragtning 38), iv) det forhold, at tiltagene havde til formål at udbrede kendskabet til portugisiske vine blandt forbrugere i de øvrige medlemsstater og dermed begunstige udviklingen af aktiviteterne i den portugisiske vinsektor i overensstemmelse med artikel 107, stk. 3, litra c), i EUF-traktaten (se betragtning 39), og endelig, v) det forhold, at Viniportugals fremstød uden for Portugal havde til formål at oplyse om portugisiske vines grundlæggende egenskaber og give forbrugerne i andre medlemsstater og tredjelande mulighed for at smage disse for dem ukendte produkter samt det forhold, at de ikke omfattede nogen som helst subjektiv henvisning til produkternes kvalitet i kraft af alene deres oprindelse (se betragtning 40).
(106)
På grundlag af de yderligere oplysninger, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt, og i fraværet af modstridende bemærkninger fra tredjemand efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, er Kommissionen i stand til at konkludere, at den tvivl, som den gav udtryk for på tidspunktet for procedurens indledning vedrørende salgs- og reklamefremstødenes objektive karakter på de andre medlemsstaters og tredjelandes markeder, er fjernet.
(107)
I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at støtten til generiske salgsfremstød for vin i Portugal samt støtten til salgs- og reklamefremstød for portugisisk vin på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande er forenelig med de positive og negative kriterier i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame.
4. Finansiering af støtten
(108)
Da det drejer sig om statsstøtte finansieret gennem en skattelignende afgift, skal Kommissionen ikke blot undersøge de foranstaltninger, der er finansieret med støtten, men også selve støttens finansiering. Statsstøttens finansierings eventuelle uforenelighed med det indre marked vil nemlig gøre selve støtten uforenelig også, selv i tilfælde hvor tildelingen af støtten overholder de gældende konkurrenceregler.
(109)
I henhold til fast retspraksis omfattes afgifter ikke af anvendelsesområdet for traktatens bestemmelser om statsstøtte, medmindre de udgør den måde, hvorved en støtteforanstaltning finansieres, således at afgifterne er en integrerende del af denne foranstaltning (23). For at det kan antages, at en afgift eller en del af en afgift udgør en integrerende del af en støtteforanstaltning, skal der nødvendigvis bestå en tvungen forbindelse mellem afgiften og støtten i henhold til den relevante nationale lovgivning (24), således at afgiftsprovenuet nødvendigvis anvendes til at finansiere støtten. Såfremt der er en sådan forbindelse, har afgiftsprovenuet direkte indvirkning på støttens størrelse (25) og dermed på bedømmelsen af denne støttes forenelighed med fællesmarkedet (26).
(110)
Det skal derfor undersøges, om salgsfremmeafgiften for vin opfylder ovennævnte betingelser.
4.1. Salgsfremmeafgiften for vin som en integrerende del af støtten til salgsfremstød
(111)
Først skal det undersøges, om provenuet fra afgiften nødvendigvis anvendes til at finansiere støtten. Det skal i denne henseende bemærkes, at såvel lovdekret nr. 137/95 og lovdekret nr. 119/97, som undtager herfra, fastlægger, at »en procentdel af provenuet fra den opkrævede salgsfremmeafgift, som årligt fastsættes af Ministeriet for Landbrug, Udvikling af Landdistrikter og Fiskeri, dog ikke mindre end 25 %, anvendes til generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter« (artikel 11, stk. 2, i lovdekret nr. 119/97). På dette grundlag anvendes en del af afgiftsprovenuet nødvendigvis - i kraft af den relevante nationale forskrift - til finansieringen af de salgsfremmeforanstaltninger, der er genstand for støtten.
(112)
Det hedder endvidere i artikel 1, stk. 1, i lovdekret nr. 119/97, som fastlægger anvendelsesområdet for afgiften, at »vin og vinprodukter […] pålægges en salgsfremmeafgift som en modydelse for Instituto da Vinha e do Vinho (IVV) (Vininstituttets) tjenesteydelser i tilknytning til generiske salgsfremstød og generel koordinering af vinsektoren«. Dernæst skal det undersøges, om provenuet fra afgiften har direkte indvirkning på støttens størrelse. Det skal i denne henseende bemærkes, at salgsfremmeafgiften udgør den eneste kilde til finansiering af den her undersøgte støtte til salgs- og reklamefremstød, hvorfor et eventuelt fald i provenuet fra afgiften ville indebære, at færre midler var til rådighed til finansiering af salgsfremmetiltagene.
(113)
Kommissionen mener som følge heraf, at salgsprovenuet i den foreliggende sag nødvendigvis anvendes til finansiering af støtte, og at provenuet har direkte indvirkning på støttens størrelse. Det kan derfor i overensstemmelse med Domstolens retspraksis konkluderes, at der består en tvungen forbindelse mellem afgiften og støtten i henhold til den relevante nationale lovgivning, og at provenuet fra salgsfremmeafgiften på vin udgør en integrerende del af den her undersøgte støtte. Som følge heraf bør finansieringen af foranstaltningerne med afgiften også undersøges af Kommissionen.
4.2. Afgifter på udførte produkter
(114)
Som anført i betragtning 9 ovenfor opkræves afgiften såvel på portugisiske produkter til forbrug i Portugal som på produkter til udførsel.
(115)
I beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure (se punkt 143) anførte Kommissionen imidlertid, at der ikke så ud til at være forskelsbehandling mellem indenlandske produkter til det indenlandske marked og produkter til udførsel i de salgs- og reklamefremstød, der var gennemført uden for det portugisiske område.
(116)
Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt produkterne til udførsel i lige så stort omfang drog fordel af de generiske salgsfremstød i Portugal, konkluderer Kommissionen, på grundlag af de yderligere oplysninger, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt, og i fraværet af modstridende bemærkninger fra tredjemand efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, dels at denne sidste kategori af produkter i stort omfang har nydt godt af alle fordele affødt af afgiften, dels at de i vidt omfang har draget fordel af salgsfremstød i de øvrige medlemsstater og i tredjelande.
4.3. Afgifter på indførte produkter
(117)
I overensstemmelse med Domstolens praksis (27) finder Kommissionen normalt, at når en statsstøtte finansieres gennem obligatoriske afgifter, kan dette få en indvirkning på støtten ved at have en beskyttende virkning, der går længere end den egentlige støtte. Den her undersøgte afgift udgør helt klart en obligatorisk afgift. I henhold til samme retspraksis mener Kommissionen, at en støtte til de nationale producenter kun kan finansieres over skattelignende afgifter, der også pålægges producenternes indførsler af samme produkt fra andre medlemsstater, for så vidt der er sikkerhed for, at de udenlandske producenter kan nyde godt af alle disse fordele på samme måde som de indenlandske producenter.
(118)
På tidspunktet for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure anførte Kommissionen således, at i og med at produkterne fra de øvrige medlemsstater også skulle erlægge afgiften, skulle de portugisiske myndigheder påvise, at der ikke på nogen måde var tale om forskelsbehandling mellem de indenlandske og de indførte produkter, hvorfor produkterne fra de øvrige medlemsstater, som også skulle betale afgiften, på samme måde og i samme omfang som de indenlandske produkter drog fordel af alle de af afgiften hidrørende fordele (28).
(119)
Det er allerede fastslået, at salgs- og reklamefremstødene for vin og vinprodukter tilrettelagt af Viniportugal blev finansieret af en del af provenuet fra salgsfremmeafgiften på vin.
(120)
De portugisiske myndigheder forsikrede i deres bemærkninger og i de yderligere oplysninger om, at bidraget fra de indførte produkter til afgiftsprovenuet begrænsede sig til udelukkende at finansiere en del af udgifterne til de generiske salgsfremstød, som Viniportugal tilrettelagde i Portugal. De bekræfter, at salgs- og reklamefremstød på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande for vin og vinprodukter fra Portugal udelukkende finansieres over provenuet fra den afgift, der opkræves på indenlandske produkter.
(121)
De oplysninger, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt, påviser, at generiske salgsfremstød i Portugal forholdsmæssigt også begunstigede indførte produkter. Som anført i betragtning 16 og 17 havde de nationale reklamekampagner først og fremmest til formål at tiltrække yngre voksne forbrugere af begge køn til et sundt forbrug af vin som alternativ til øl eller andre alkoholholdige drikkevarer. De portugisiske myndigheder har tillige fremlagt materiale fra reklamekampagner og udgivelsesprojekter finansieret over afgiften. I det omfang, at salgsfremstødene har til formål at fremme forbruget af vin i almindelighed, drager de indførte produkter også fordel af foranstaltningerne i samme omfang.
(122)
De tilvejebragte oplysninger er imidlertid ikke tilstrækkelige til at påvise, at provenuet fra afgiften opkrævet på indførte produkter ikke bidrog til finansieringen af salgs- og reklamefremstød gennemført på markeder i de øvrige medlemsstater og i tredjelande, som for deres vedkommende udelukkende var til fordel for portugisisk vin. Navnlig fremgår det af de tal, som de portugisiske myndigheder har fremlagt, at de gennemsnitlige indtægter fra opkrævningen af afgiften på indførte produkter i tidsrummet 1998-2005 var 1 293 169 EUR, hvorimod Viniportugal i samme tidsrum årligt anvendte gennemsnitligt 525 698 EUR til generiske salgsfremstød i Portugal (se betragtning 36 og 38).
(123)
Selv om den nationale lovgivning fordrer, at en procentdel, mindst 25 %, af provenuet fra afgiften anvendes til generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter, findes der endvidere ikke nogen særskilt bogføring for de to andele af afgiftsprovenuet. De portugisiske myndigheder har kun kunnet fremvise anslåelser af andelen af provenuet hidrørende fra opkrævning på indførte produkter anvendt til generiske salgsfremstød.
(124)
I betragtning af den i betragtning 116 nævnte retspraksis samt det forhold, at de af afgiften finansierede foranstaltninger udgør statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, og at afgiften er af diskriminerende karakter, hvilket strider mod EUF-traktatens artikel 110, og det forhold, at produkter med oprindelse i andre medlemsstater også skulle betale uden i øvrigt at kunne udnytte fordelene derved, mener Kommissionen imidlertid, at provenuet fra afgiften pålagt produkter indført fra de øvrige medlemsstater med henblik på at finansiere de salgsfremstød, som Viniportugal tilrettelagde på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande, udgør en finansiering af støtten, som er uforenelig med reglerne om varernes fri bevægelighed, og dermed at den statsstøtte, der er finansieret på denne måde, på lignende vis er uforenelig med traktaten.
(125)
Kommissionen kan på grundlag af de oplysninger og garantier, som de portugisiske myndigheder har tilvejebragt (se betragtning 104 i denne afgørelse), konkludere, at producenter og forhandlere i de øvrige medlemsstater i lige så høj grad som de portugisiske producenter nød godt af støtten til generiske salgsfremstød i Portugal.
(126)
De portugisiske myndigheder anfægter derimod ikke, at producenter og forhandlere i de øvrige medlemsstater ikke kunne nyde godt af støtten til salgs- og reklamefremstød uden for Portugal, som udelukkende blev tilrettelagt til fordel for portugisiske vine.
(127)
Det er Domstolens faste retspraksis, at når provenuet af en afgift pålagt indenlandske og indførte produkter ud fra identiske kriterier er bestemt til at finansiere aktiviteter, der i særlig grad er til fordel for de indenlandske afgiftsbelagte produkter, kan dette medføre, at afgiften, der opkræves efter de samme kriterier, alligevel er en diskriminerende beskatning i det omfang, den afgiftsbyrde, der påhviler de indenlandske produkter, opvejes af de fordele, som afgiften skal finansiere, hvorimod afgiftsbyrden for produkter, der indføres, ikke opvejes på nogen måde (29).
(128)
Det kan således ikke udelukkes, at de indførte produkter i dette tilfælde er blevet forskelsbehandlet. Det fremgår derimod af de oplysninger, som de portugisiske myndigheder har fremlagt, at de indførte produkter i samme omfang var pålagt afgiften som de indenlandske produkter, men at de ikke nød godt af de fordele, der blev finansieret, i samme omfang som de indenlandske produkter. Som anført i betragtning 122 ovenfor fremgår det af de tal, som de portugisiske myndigheder har fremlagt, at de gennemsnitlige indtægter fra opkrævningen af afgiften på indførte produkter i tidsrummet 1998-2005 var 1 293 169 EUR, hvorimod Viniportugal i samme tidsrum årligt anvendte gennemsnitligt 525 698 EUR til generiske salgsfremstød i Portugal. Der findes ingen særskilt bogføring, der gør det muligt at sikre, at provenuet fra afgiften fra de indførte produkter udelukkende har været anvendt til generiske salgsfremstød i Portugal. De skattelignende afgifter og provenuet fra afgifterne strider som følge heraf mod EUF-traktatens artikel 110.
(129)
På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen fik tilsendt efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, er Kommissionen ikke i stand til at konkludere, at støtten til salgsfremstød for vin og vinprodukter fra Portugal på markederne i de øvrige medlemsstater og i tredjelande ikke er - i hvert fald delvis - finansieret med provenuet fra salgsfremmeafgiften opkrævet på indførte produkter. Det tilfalder ikke Kommissionen systematisk at undersøge, hvilke elementer der ellers ville kunne forelægges den, men Kommissionen er forpligtet til dels at indhente alle nødvendige synspunkter, dels at basere sig på de oplysninger, den har til sin rådighed på det tidspunkt, hvor den vedtager sin afgørelse (30). Det er derfor Kommissionens mening og konklusion, at finansieringen af støtteforanstaltningerne bør anses for at være uforenelig med det indre marked.
(130)
Når finansieringen af statsstøtte anses for at være uforenelig med de gældende regler i traktaten, skal Kommissionen også anse den sådan finansierede støtte for at være uforenelig i lige så lang tid, som den ulovlige finansiering opretholdes, idet en lovlig finansiering af statsstøtte er en nødvendig betingelse for at erklære støtten for forenelig (31).
V. KONKLUSIONER
(131)
Kommissionen beklager, at Portugal har iværksat de nævnte foranstaltninger i strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3.
(132)
Kommissionen konkluderer, at:
-
Portugal ulovligt har iværksat finansieringen af generiske salgsfremstød for vin, finansieret ved hjælp af en afgift opkrævet på indenlandske produkter og på indførte produkter fra de øvrige medlemsstater, i strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3
-
den eneste uddannelsesforanstaltning finansieret over provenuet af den skattelignende afgift ikke udgør støtte
-
støtten til generiske salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter tilrettelagt af Viniportugal på portugisisk område kan erklæres forenelige med det indre marked
-
støtten til salgs- og reklamefremstød for vin og vinprodukter med oprindelse i Portugal på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes områder, finansieret ved hjælp af en afgift på produktion af vin og vinprodukter, der tillige opkræves for produkter med oprindelse i de øvrige medlemsstater, var i overensstemmelse med gældende EU-bestemmelser, for så vidt angår støttemodtagerne. Kommissionen må konstatere en overtrædelse af EUF-traktatens artikel 110, for så vidt angår finansieringen af støtten. Kommissionen kan af denne årsag ikke erklære den omhandlede ordning for forenelig, idet den har foranlediget forskelsbehandling mellem indførte produkter og indenlandske produkter.
(133)
Denne afgørelse begrænser sig til en undersøgelse af anvendelsen af den skattelignende afgift fra dens ikrafttræden til den 31. december 2006, da de nye EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 trådte i kraft, og foregriber på ingen måde Kommissionens stillingtagen, for så vidt angår anvendelse af salgsfremmeafgiften udover denne dato.
(134)
Kommissionen finder det behørigt i denne sag at vedtage en betinget afgørelse under brug af muligheden i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 659/1999. Heri hedder det, at Kommissionen til en positiv beslutning kan knytte betingelser, hvorved støtte anses for at være forenelig med fællesmarkedet, og påbud, hvorved den kan overvåge, om beslutningen overholdes.
(135)
For at afhjælpe overtrædelsen af artikel 110 og således med tilbagevirkende kraft at fjerne forskelsbehandlingen bør Portugal tilbagebetale den del af afgiften, der er opkrævet for produkter med oprindelse i de øvrige medlemsstater, i forhold til en tidsplan og de betingelser, som Kommissionen fastlægger. Når overtrædelsen er afhjulpet, vil de pågældende støtteforanstaltninger være forenelige med EUF-traktatens artikel 107.
(136)
Kommissionen fastlægger betingelserne for den nævnte tilbagebetaling. Portugal bør således foretage en tilbagebetaling til de personer, der har erlagt afgiften, af den del, der er opkrævet på produkter fra de øvrige medlemsstater mellem tidspunktet for iværksættelsen af afgiften og den 31. december 2006, under streng iagttagelse af følgende betingelser:
-
personer, der har betalt afgiften, kan, hvis de kan fremlægge bevis på, at salgsfremmeafgiften blev opkrævet på indførte produkter, anmode om tilbagebetaling af en forholdsmæssig andel af det afgiftsprovenu, der skulle finansiere salgsfremmeforanstaltninger, som kun er til fordel for de indenlandske produkter, inden for en frist, der fastsættes i henhold til national lovgivning, men ikke under seks måneder at regne fra datoen for meddelelsen af denne afgørelse
-
Portugal fastlægger omfanget af den eventuelle forskelsbehandling, som indførte produkter har været underlagt. Portugal skal med henblik herpå i en bestemt referenceperiode efterprøve, om det fulde provenu af den pågældende afgift på de indenlandske varer opgjort i penge svarer til de fordele, der udelukkende kommer disse varer til gode
-
tilbagebetalingen skal være tilendebragt senest seks måneder efter indgivelsen af en anmodning
-
de tilbagebetalte beløb skal være med påløbne renter beregnet fra datoen for opkrævningen til datoen for den egentlige tilbagebetaling. Renterne beregnes på basis af Kommissionens referencesats ved hjælp af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (32)
-
de portugisiske myndigheder skal godtage ethvert rimeligt bevis, der fremlægges af de personer, der har erlagt afgiften, for betaling af den del af afgiften, der blev pålagt produkter med oprindelse i de øvrige medlemsstater
-
retten til tilbagebetaling kan ikke underlægges andre betingelser, navnlig at den ikke er væltet over på forbrugerne
-
for de personers vedkommende, der endnu ikke har foretaget betalingen af afgiften, giver de portugisiske myndigheder formelt afkald på opkrævningen, inklusive eventuelle morarenter
-
hvis Kommissionen anmoder herom, fremlægger de portugisiske myndigheder en fyldestgørende rapport, der påviser, at tilbagebetalingen er gennemført tilfredsstillende
-
hvis der i en anden medlemsstat er pålagt en afgift på de samme produkter, som var pligtige til salgsfremmeafgiften på vin i Portugal, forpligter de portugisiske myndigheder sig til at tilbagebetale personer, der har erlagt afgiften, den del, der er pålagt produkter med oprindelse i denne medlemsstat
-
Portugal forpligter sig til at gøre alle mulige betalere af afgiften bekendt med denne afgørelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den eneste uddannelsesforanstaltning, til et beløb på 367,12 EUR, finansieret over provenuet af den skattelignende afgift udgør ikke støtte.
Artikel 2
Statsstøtten til generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter på det portugisiske område, som er ulovligt iværksat af Portugal i strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3, ved hjælp af en skattelignende afgift indført ved lovdekret nr. 137/95 af 14. juni 1995, udgør statsstøtte, der er forenelig med det indre marked som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), for så vidt angår tidsrummet mellem foranstaltningens ikrafttræden og den 31. december 2006.
Artikel 3
1. Statsstøtten til generiske salgsfremstød for vin og vinprodukter af portugisisk oprindelse på de øvrige medlemsstaters og tredjelandes områder, som er ulovligt iværksat af Portugal i strid med EUF-traktatens artikel 108, stk. 3, ved hjælp af en skattelignende afgift indført ved lovdekret nr. 137/95 af 14. juni 1995, udgør, uden at det berører artikel 2, statsstøtte, der er forenelig med det indre marked som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), for så vidt angår tidsrummet mellem foranstaltningens ikrafttræden og den 31. december 2006, fra det øjeblik Portugal har opfyldt betingelserne i stk. 2.
2. Portugal bør foretage en tilbagebetaling til de personer, der har erlagt afgiften, af den del, der er opkrævet på produkter fra de øvrige medlemsstater mellem tidspunktet for iværksættelsen af afgiften og den 31. december 2006, under streng iagttagelse af følgende betingelser:
-
personer, der har betalt afgiften, kan, hvis de kan fremlægge bevis på, at salgsfremmeafgiften blev opkrævet på indførte produkter, anmode om tilbagebetaling af en forholdsmæssig andel af det afgiftsprovenu, der skulle finansiere salgsfremmeforanstaltninger, som kun er til fordel for de indenlandske produkter, inden for en frist, der fastsættes i henhold til national lovgivning, men ikke under seks måneder, at regne fra datoen for meddelelsen af denne afgørelse
-
Portugal fastlægger omfanget af den eventuelle forskelsbehandling, som indførte produkter har været underlagt. Portugal skal med henblik herpå i en bestemt referenceperiode efterprøve, om det fulde provenu af den pågældende afgift på de indenlandske varer opgjort i penge svarer til de fordele, der udelukkende kommer disse varer til gode
-
tilbagebetalingen skal være tilendebragt senest seks måneder efter indgivelsen af en anmodning
-
de tilbagebetalte beløb skal være med påløbne renter beregnet fra datoen for opkrævningen til datoen for den egentlige tilbagebetaling. Renterne beregnes på basis af Kommissionens referencesats ved hjælp af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (33)
-
de portugisiske myndigheder skal godtage ethvert rimeligt bevis, der fremlægges af de personer, der har erlagt afgiften, for betaling af den del af afgiften, der blev pålagt produkter med oprindelse i de øvrige medlemsstater
-
retten til tilbagebetaling kan ikke underlægges andre betingelser, navnlig at den ikke er væltet over på forbrugerne
-
for de personers vedkommende, der endnu ikke har foretaget betalingen af afgiften, giver de portugisiske myndigheder formelt afkald på opkrævningen, inklusive eventuelle morarenter
-
hvis Kommissionen anmoder herom, fremlægger de portugisiske myndigheder en fyldestgørende rapport, der påviser, at tilbagebetalingen er gennemført tilfredsstillende
-
hvis der i en anden medlemsstat er pålagt en afgift på de samme produkter, som var pligtige til salgsfremmeafgiften på vin i Portugal, forpligter de portugisiske myndigheder sig til at tilbagebetale personer, der har erlagt afgiften, den del, der er pålagt produkter med oprindelse i denne medlemsstat
-
Portugal forpligter sig til at gøre alle mulige betalere af afgiften bekendt med denne afgørelse.
Artikel 4
Portugal underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme afgørelsen.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Den Portugisiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2010.