РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1174/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2011 година
относно принудителните мерки за коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси в еврозоната
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 136 във връзка с член 121, параграф 6 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Подобрената рамка за икономическо управление следва да разчита на няколко взаимосвързани и съгласувани политики за устойчив растеж и заетост, по-специално Стратегията на Съюза за растеж и работни места, която отделя особено внимание на развитието и укрепването на вътрешния пазар, насърчаването на международната търговия и конкурентоспособност, Европейски семестър за засилена координация на икономическите и бюджетните политики, ефективна рамка за предотвратяване и коригиране на прекомерни бюджетни дефицити (Пактът за стабилност и растеж (ПСР), стабилна рамка за предотвратяване и коригиране на макроикономически дисбаланси, минимални изисквания за националните бюджетни рамки и засилено регулиране и надзор на финансовия пазар, включително макропруденциален надзор от Европейския съвет за системен риск (ЕССР).
(2)
Надеждните статистически данни са в основата на наблюдението на макроикономическите дисбаланси. За да се гарантира надеждна и независима статистика, държавите-членки следва да гарантират професионалната независимост на националните статистически органи, като в това отношение трябва да е налице съответствие с Кодекса на европейската статистическа практика съгласно Регламент (ЕО) № 223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г. относно Европейската статистика (4). Освен това, наличието на надеждни фискални данни също е от значение за наблюдението на макроикономическите дисбаланси. Това изискване следва да се гарантира от правилата, посочени в тази връзка в Регламент (ЕС) № 1173/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за ефективното прилагане на бюджетно наблюдение в еврозоната (5), и по-специално в член 8 от него.
(3)
Координацията на икономическите политики на държавите-членки в рамките на Съюза следва да се развива в контекста на общите насоки за икономическите политики и насоките за заетост, както е предвидено в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и следва да се основава на спазването на водещите принципи за ценова стабилност, стабилни и устойчиви публични финанси и парични условия и устойчив платежен баланс.
(4)
Опитът, натрупан по време на първото десетилетие от функционирането на икономическия и паричен съюз и направените грешки, показват необходимостта от подобряване на икономическото управление в Съюза, което следва да бъде изградено на основата на по-силна национална ангажираност по отношение на общоприети правила и политики и на по-стабилна рамка на равнището на Съюза за наблюдение на националните икономически политики.
(5)
Постигането и поддържането на динамичен вътрешен пазар следва да се счита като елемент на правилното и безпрепятствено функциониране на икономическия и паричен съюз.
(6)
По-специално наблюдението на икономическите политики на държавите-членки следва да се разшири отвъд бюджетното наблюдение и да включи по-подробна и формализирана рамка, за да се предотвратяват прекомерните макроикономически дисбаланси и да се помага на засегнатите държави-членки да създадат планове за корективни действия преди затвърждаването на различията и преди икономическото и финансово развитие трайно да се насочи в изключително неблагоприятна посока. Това разширяване на наблюдението на икономическите политики следва да се осъществява успоредно със задълбочаване на бюджетното наблюдение.
(7)
За да се подпомогне коригирането на тези прекомерни макроикономически дисбаланси е необходимо да се създаде подробна процедура в законодателството.
(8)
Целесъобразно е процедурата за многостранното наблюдение, посочена в член 121, параграфи 3 и 4 от ДФЕС, да бъде допълнена с конкретни правила за откриване на наличието на макроикономически дисбаланси, както и за предотвратяване и коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси в рамките на Съюза. От първостепенно значение е процедурата да бъде включена в годишния цикъл на многостранно наблюдение.
(9)
Засилването на икономическото управление следва да включва по-тясно и по-навременно участие на Европейския парламент и на националните парламенти. Като отчита, че в рамката на този диалог партньорите на Европейския парламент са съответните институции на Съюза и техните представители, компетентната комисия на Европейския парламент може да предлага на държавата-членка, адресат на решение на Съвета за налагане на лихвоносен депозит или годишна глоба, в съответствие с настоящия регламент, възможността да вземе участие в обмяна на мнения. Участието на държавата-членка в такава размяна на мнения е доброволно.
(10)
Комисията следва да има по-значима роля в процедурата за засилено наблюдение по отношение на специфични за всяка държава-членка оценки, мониторинг, мисии на място, препоръки и предупреждения.
(11)
Прилагането на Регламент (ЕС) № 1176/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси (6) следва да бъде засилено чрез въвеждането на лихвоносни депозити при неспазване на препоръката за предприемане на корективни действия. Такива депозити следва да се превърнат в годишна глоба в случай на продължаващо неспазване на препоръката за преодоляване на прекомерните макроикономически дисбаланси в рамките на същата процедура за дисбаланси. Тези принудителни мерки следва да бъдат приложими за държавите-членки, чиято парична единица е еврото.
(12)
В случай на неизпълнение на препоръките на Съвета следва да се налага лихвоносен депозит или глоба, докато Съветът установи, че държавата-членка е предприела корективни действия за изпълнение на препоръките.
(13)
Освен това при повтарящо се неизпълнение от страна на държавата-членка на изискването за изготвяне на план за корективни действия в отговор на препоръка на Съвета по правило също следва да се налага годишна глоба, която остава в сила, докато Съветът установи, че държавата-членка е представила план за корективни действия, който е съобразен в достатъчна степен с препоръката.
(14)
За да се осигури равноправно третиране на държавите-членки, лихвоносният депозит и глобата следва да бъдат еднакви за всички държави-членки, чиято парична единица е еврото - в размер на 0,1 % от брутния вътрешен продукт (БВП) на съответната държава-членка за предходната година.
(15)
Комисията следва да може да препоръча намаляване на размера на санкцията или нейната отмяна поради изключителни икономически обстоятелства.
(16)
Процедурата за налагането на санкции на държавите-членки, които не вземат ефективни мерки за коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси, следва да бъде тълкувана по такъв начин, че налагането на санкции на съответните държави-членки да бъде правило, а не изключение.
(17)
Средствата от глобите, посочени в настоящия регламент, следва да съставляват други приходи по смисъла на член 311 от ДФЕС и следва да се влагат в механизмите за стабилност, които целят предоставяне на финансова помощ и са създадени от държавите-членки, чиято парична единица е еврото, с цел да се гарантира стабилността на еврозоната като цяло.
(18)
Правомощието да приема индивидуални решения за налагането на санкции съгласно настоящия регламент следва да бъде предоставено на Съвета. Като част от извършваната от Съвета координация на икономическите политики на държавите-членки съгласно член 121, параграф 1 от ДФЕС, тези индивидуални решения представляват естествено продължение на мерките, приемани от Съвета съгласно член 121 от ДФЕС и Регламент (ЕС) № 1176/2011.
(19)
Тъй като настоящият регламент съдържа общи правила за ефективното приложение на Регламент (ЕС) № 1176/2011, той следва да бъде приет в съответствие с обикновената законодателна процедура, посочена в член 121, параграф 6 от ДФЕС.
(20)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно ефективното прилагане на мерки за коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси в еврозоната, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, поради тесните търговски и финансови взаимовръзки между тях и поради разпространението на ефектите от националните икономически политики върху еврозоната и Съюза като цяло и поради това може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, установен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. С настоящия регламент се създава система от санкции за ефективно коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси в еврозоната.
2. Настоящият регламент се прилага спрямо държавите-членки, чиято парична единица е еврото.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, предвидени в член 2 от Регламент (ЕС) № 1176/2011.
Освен това се прилага и следното определение:
„изключителни икономически обстоятелства“ означава обстоятелствата, при които се счита, че бюджетният дефицит превишава по изключение референтната стойност по смисъла на член 126, параграф 2, буква а), второ тире от ДФЕС и съгласно Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 година за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (7).
Член 3
Санкции
1. По препоръка на Комисията Съветът налага със свое решение учредяването на лихвоносен депозит, в случаите е прието решение на Съвета за установяване наличието на неспазване в съответствие с член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, в което Съветът заключава, че съответната държава-членка не е предприела корективни действия, препоръчани от Съвета.
2. Налага се годишна глоба с решение на Съвета, по препоръка на Комисията, в случаите, когато:
а)
са били приети две последователни препоръки на Съвета в рамките на същата процедура при дисбаланс в съответствие с член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1176/2011 и Съветът счита, че държавата-членка е представила план с недостатъчни корективни действия, или
б)
са били приети две последователни решения на Съвета в рамките на същата процедура при дисбаланс, с които се обявява неспазването в съответствие с член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1176/2011. В този случай годишната глоба се налага посредством превръщане на лихвоносния депозит в годишна глоба.
3. Решенията, посочени в параграфи 1 и 2, се считат за приети от Съвета, освен ако той приеме решение с квалифицирано мнозинство да отхвърли препоръката в срок от десет дни след приемането ѝ от Комисията. Съветът може да реши с квалифицирано мнозинство да измени препоръката.
4. Препоръката на Комисията за решение на Съвета се отправя в рамките на 20 дни, след като бъдат изпълнени условията по параграфи 1 и 2.
5. Лихвоносният депозит или годишната глоба, препоръчани от Комисията, са в размер на 0,1 % от БВП на съответната държава-членка за предходната година.
6. Чрез дерогация от параграф 5, Комисията може, поради наличието на изключителни икономически обстоятелства или въз основа на мотивирано искане от съответната държава-членка, изпратено до Комисията в срок от 10 дни след като бъдат изпълнени условията по параграфи 1 и 2, да предложи лихвоносният депозит или глобата да бъдат намалени или отменени.
7. Ако дадена държава-членка е учредила лихвоносен депозит или е платила годишна глоба за определена календарна година и впоследствие, съгласно член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1176/2011, Съветът заключи, че държавата-членка е предприела препоръчаните корективни действия в течение на съответната година, платената като депозит сума за съответната година заедно с начислената лихва или платената като глоба сума за съответната година се връща на държавата-членка пропорционално на изминалото време.
Член 4
Разпределение на средствата от глоби
Средствата от глобите, посочени в член 3 от настоящия регламент, съставляват други приходи по смисъла на член 311 от ДФЕС и се влагат в Европейския инструмент за финансова стабилност. Когато държавите-членки, чиято парична единица е еврото, създадат друг механизъм за стабилност за предоставяне на финансова помощ с цел гарантиране на стабилността на еврозоната като цяло, средствата от глобите се насочат към този механизъм.
Член 5
Гласуване в Съвета
1. При приемането на мерките по член 3 гласуват само членовете на Съвета, представляващи държавите-членки, чиято парична единица е еврото, а Съветът взема решение, без да се взема предвид гласът на този член, който представлява засегнатата държава-членка.
2. Квалифицираното мнозинство от членовете на Съвета, посочени в параграф 1, се определя в съответствие с член 238, параграф 3, буква б) от ДФЕС.
Член 6
Икономически диалог
За да се засили диалогът между институциите на Съюза, по-специално Европейския парламент, Съвета и Комисията, както и за да се гарантира по-голяма прозрачност и отчетност, компетентната комисия на Европейския парламент може да покани председателя на Съвета, Комисията и по целесъобразност председателя на Европейския съвет или председателя на Еврогрупата да се явят пред комисията, с цел да се обсъдят решенията, взети съгласно член 3.
Компетентната комисия на Европейския парламент може да предостави възможността на засегнатата от такива решения държава-членка да участва в размяната на мнения.
Член 7
Преглед
1. До 14 декември 2014 г. и след това на всеки пет години Комисията публикува доклад относно прилагането на настоящия регламент.
В този доклад се оценява, наред с другото:
а)
ефективността на настоящия регламент;
б)
напредъкът при осигуряването на по-тясна координация на икономическите политики и устойчивата конвергенция на икономическите показатели на държавите-членки в съответствие с ДФЕС.
2. По целесъобразност докладът се придружава от предложение за изменение на настоящия регламент.
3. Комисията изпраща доклада и всички придружителни предложения на Европейския парламент и на Съвета.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1174/2011
af 16. november 2011
om håndhævelsesforanstaltninger til at korrigere uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer i euroområdet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136, sammenholdt med artikel 121, stk. 6,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
De forbedrede rammer for økonomisk styring bør bygge på flere indbyrdes forbundne og sammenhængende politikker for holdbar vækst og beskæftigelse, navnlig en EU-strategi for vækst og beskæftigelse med særligt fokus på udvikling og styrkelse af det indre marked, fremme af international handel og konkurrenceevne, et europæisk semester for en styrket samordning af de økonomiske og budgetmæssige politikker, et effektivt regelsæt til forebyggelse og korrektion af uforholdsmæssigt store offentlige underskud (stabilitets- og vækstpagten), et solidt regelsæt til forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer, minimumskrav til nationale budgetmæssige rammer og forstærket regulering af og tilsyn med de finansielle markeder, herunder makroprudentielt tilsyn ved Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici.
(2)
Pålidelige statistiske data er grundlaget for overvågningen af makroøkonomiske ubalancer. For at kunne garantere solide og uafhængige statistikker bør medlemsstaterne sikre de nationale statistiske myndigheders professionelle uafhængighed, i overensstemmelse med adfærdskodeksen for europæiske statistikker som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 af 11. marts 2009 om europæiske statistikker (4). Endvidere er tilgængeligheden af pålidelige finanspolitiske data også relevante for overvågningen af makroøkonomiske ubalancer. Dette krav bør garanteres af reglerne på dette område i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1173/2011 af 16. november 2011 om effektiv håndhævelse af budgetovervågningen i euroområdet (5), særlig artikel 8.
(3)
Samordningen inden for Unionen af medlemsstaternes økonomiske politikker bør som foreskrevet i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) udvikles inden for rammerne af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik og retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken og bør bevirke, at de ledende principper om stabile priser, sunde og holdbare offentlige finanser og monetære vilkår og en holdbar betalingsbalance overholdes.
(4)
Erfaringerne og fejltagelserne fra de første ti år med Den Økonomiske og Monetære Union viser, at der er behov for at forbedre den økonomiske styring i Unionen, hvilket først og fremmest bør ske ved, at medlemsstaterne i højere grad gør de fælles vedtagne regler og politikker til deres egne, og ved hjælp af nogle mere solide rammer på EU-plan for overvågningen af de nationale økonomiske politikker.
(5)
Opnåelse og bevarelse af et dynamisk indre marked bør betragtes som et led i Den Økonomiske og Monetære Unions korrekte og gnidningsløse funktion.
(6)
Overvågningen af medlemsstaternes økonomiske politikker bør især udvides ud over budgetovervågningen til at omfatte en mere detaljeret og formel ramme for at forhindre uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer og hjælpe de berørte medlemsstater med at fastlægge korrigerende planer, før ubalancerne bider sig fast, og før den økonomiske og finansielle udvikling varigt bevæger sig i en uforholdsmæssigt ugunstig retning. En sådan udvidelse af overvågningen af de økonomiske politikker bør finde sted sideløbende med en styrkelse af den finanspolitiske overvågning.
(7)
For at bistå med at korrigere sådanne uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer er det nødvendigt med en detaljeret lovreguleret procedure.
(8)
Det er hensigtsmæssigt at supplere proceduren for multilaterale overvågning, der er omhandlet i artikel 121, stk. 3 og 4, i TEUF med specifikke regler for opdagelse af makroøkonomiske ubalancer samt forebyggelse og korrektion af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer inden for Unionen. Det er vigtigt, at proceduren integreres i den årlige multilaterale overvågningscyklus.
(9)
En styrkelse af den økonomiske styring bør omfatte en tættere og mere rettidig inddragelse af Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter. Selv om det anerkendes, at Europa-Parlamentets modparter i denne dialog er de relevante EU-institutioner og deres repræsentanter, kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg tilbyde en medlemsstat, der er genstand for en afgørelse fra Rådet om pålæggelse af en rentebærende deponering eller en årlig bod, jf. denne forordning, at deltage i en drøftelse. Medlemsstatens deltagelse i en sådan drøftelse er frivillig.
(10)
Kommissionen bør spille en mere fremtrædende rolle i den styrkede overvågningsprocedure for så vidt angår vurderinger, der er specifikke for hver enkelt medlemsstat, kontroller, missioner på stedet, henstillinger og varslinger.
(11)
Håndhævelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (6) bør styrkes ved at indføre deponering af et rentebærende beløb i tilfælde af manglende efterlevelse af en henstilling om korrigerende foranstaltninger. Sådanne deponeringer bør konverteres til en årlig bod, såfremt henstillingen om at afhjælpe uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer fortsat ikke efterleves inden for samme procedure vedrørende ubalancer. Disse håndhævelsesforanstaltninger bør anvendes på medlemsstater, der har euroen som valuta.
(12)
Hvis en medlemsstat undlader at efterkomme Rådets henstillinger bør den rentebærende deponering eller boden pålægges, indtil Rådet konstaterer, at medlemsstaten har truffet korrigerende foranstaltninger til at efterkomme henstillingerne.
(13)
Endvidere bør en medlemsstat, som gentagne gange undlader at udarbejde en korrigerende handlingsplan med henblik på at efterkomme Rådets henstilling, også som hovedregel pålægges en årlig bod, indtil Rådet konstaterer, at medlemsstaten har forelagt en korrigerende handlingsplan, der i tilstrækkelig grad efterkommer henstillingen.
(14)
For at sikre ligebehandling mellem medlemsstaterne bør den rentebærende deponering og boden være den samme for alle medlemsstater, der har euroen som valuta, og svare til 0,1 % af den pågældende medlemsstats bruttonationalprodukt (BNP) i det foregående år.
(15)
Kommissionen bør kunne henstille at reducere størrelsen af en sanktion eller at ophæve den på grund af exceptionelle økonomiske omstændigheder.
(16)
Proceduren for at anvende sanktioner over for de medlemsstater, der undlader at træffe effektive foranstaltninger til at korrigere uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer, bør udformes på en sådan måde, at anvendelsen af sanktionerne over for disse medlemsstater er reglen og ikke undtagelsen.
(17)
Bod, der er omhandlet i denne forordning, bør udgøre andre indtægter som anført i artikel 311 i TEUF og bør afsættes til stabilitetsmekanismer for at yde finansiel bistand, der er oprettet af de medlemsstater, der har euroen som valuta, for at sikre stabiliteten i hele euroområdet.
(18)
Beføjelsen til at vedtage individuelle afgørelser om anvendelse af de sanktioner, der er omhandlet i denne forordning, bør tillægges Rådet. Som led i den samordning af medlemsstaternes økonomiske politikker, der foretages i Rådet, jf. artikel 121, stk. 1, i TEUF, udgør disse individuelle afgørelser en integreret opfølgning af de foranstaltninger, Rådet vedtager i overensstemmelse med artikel 121 i TEUF og forordning (EU) nr. 1176/2011.
(19)
Eftersom denne forordning indeholder generelle regler for en effektiv håndhævelse af forordning (EU) nr. 1176/2011, bør den vedtages efter den almindelige lovgivningsprocedure, jf. artikel 121, stk. 6, i TEUF.
(20)
Målet for denne forordning, nemlig en effektiv håndhævelse af korrektion af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer i euroområdet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af de tætte indbyrdes handelsmæssige og finansielle forbindelser mellem medlemsstaterne og følgevirkningerne af de nationale økonomiske politikker for Unionen og euroområdet som helhed, og kan derfor bedre opnås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. I denne forordning fastlægges et system med sanktioner med henblik på effektiv korrektion af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer i euroområdet.
2. Denne forordning gælder for medlemsstater, der har euroen som valuta.
Artikel 2
Definitioner
Med henblik på denne forordning finder definitionerne i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1176/2011 anvendelse.
Derudover anvendes følgende definition:
»exceptionelle økonomiske omstændigheder«: omstændigheder, hvor et offentligt underskud, der overskrider referenceværdien, anses for at være exceptionelt i henhold til artikel 126, stk. 2, litra a), andet led, i TEUF og som nærmere fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (7).
Artikel 3
Sanktioner
1. Rådet pålægger ved afgørelse efter henstilling fra Kommissionen en rentebærende deponering, hvis der i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1176/2011 vedtages en afgørelse fra Rådet, hvori der konstateres manglende efterlevelse, og Rådet konkluderer, at den pågældende medlemsstat ikke har truffet de af Rådet henstillede korrigerende foranstaltninger.
2. Rådet pålægger ved afgørelse efter henstilling fra Kommissionen en årlig bod, såfremt
a)
der vedtages to på hinanden følgende henstillinger fra Rådet i samme procedure vedrørende ubalancer i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1176/2011, og Rådet vurderer, at medlemsstaten har forelagt en utilstrækkelig korrigerende handlingsplan, eller
b)
der vedtages to på hinanden følgende afgørelser fra Rådet i samme procedure vedrørende ubalancer, hvori der konstateres manglende efterlevelse i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1176/2011. I dette tilfælde pålægges den årlige bod ved at konvertere den rentebærende deponering til en årlig bod.
3. Afgørelserne i stk. 1 og 2 anses for at være vedtaget af Rådet, medmindre det med kvalificeret flertal beslutter at forkaste henstillingen inden for en frist på ti dage, efter at Kommissionen har vedtaget den. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan beslutte at ændre henstillingen.
4. Kommissionens henstilling med henblik på Rådets afgørelse udstedes inden for tyve dage, efter at de i stk. 1 og 2 nævnte betingelser er opfyldt.
5. Den rentebærende deponering eller den årlige bod, som er genstand for Kommissionens henstilling, udgør 0,1 % af den pågældende medlemsstats BNP i det foregående år.
6. Uanset stk. 5 kan Kommissionen, hvis der foreligger exceptionelle økonomiske omstændigheder, eller hvis den pågældende medlemsstat har fremsat en begrundet anmodning til Kommissionen inden for en frist på ti dage, efter at de betingelser, der henvises til i stk. 1 og 2, er opfyldt, foreslå at nedsætte eller ophæve den rentebærende deponering eller boden.
7. Hvis en medlemsstat har deponeret et rentebærende beløb eller har betalt en årlig bod for et givet kalenderår, og Rådet derefter i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1176/2011 konkluderer, at medlemsstaten har truffet de henstillede korrigerende foranstaltninger i løbet af det pågældende år, tilbagebetales det beløb, der er deponeret for det pågældende år, med påløbne renter, eller den bod, der er betalt for det pågældende år, til medlemsstaten pro rata temporis.
Artikel 4
Tildeling af bodsbeløbene
Den bod, der er nævnt i artikel 3 i denne forordning, udgør andre indtægter, jf. artikel 311 i TEUF, og afsættes til den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet. Når de medlemsstater, der har euroen som valuta, opretter en anden stabilitetsmekanisme med henblik på at yde finansiel bistand og sikre stabiliteten i hele euroområdet, afsættes boden til nævnte mekanisme.
Artikel 5
Afstemning i Rådet
1. Hvad angår de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stemmer kun medlemmer af Rådet, som repræsenterer medlemsstater, der har euroen som valuta, og Rådet træffer afgørelse uden at tage hensyn til stemmen fra det medlem af Rådet, som repræsenterer den berørte medlemsstat.
2. Det i stk. 1 omhandlede kvalificerede flertal af Rådets medlemmer defineres i overensstemmelse med artikel 238, stk. 3, litra b), i TEUF.
Artikel 6
Økonomisk dialog
For at fremme dialogen mellem EU-institutionerne, især Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, og for at sikre større gennemsigtighed og ansvarlighed, kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg indbyde Rådets formand, Kommissionen og, i relevant omfang, Det Europæiske Råds formand eller Eurogruppens formand til at give møde for udvalget med henblik på at drøfte afgørelser truffet i medfør af artikel 3.
Europa-Parlamentets kompetente udvalg kan tilbyde den medlemsstat, der er berørt af sådanne afgørelser, at deltage i en drøftelse.
Artikel 7
Evaluering
1. Kommissionen offentliggør senest den 14. december 2014 og derefter hvert femte år en rapport om anvendelsen af denne forordning.
I rapporten foretages der bl.a. en evaluering af:
a)
hvor effektiv, denne forordning er
b)
fremskridtene med at sikre øget samordning af de økonomiske politikker og en varig konvergens mellem medlemsstaternes økonomiske resultater i overensstemmelse med TEUF.
2. Hvis det er hensigtsmæssigt, ledsages rapporten af forslag om ændring af denne forordning.
3. Rapporten og eventuelle dertil knyttede forslag fremsendes til Europa-Parlamentet og til Rådet.
Artikel 8
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. november 2011.