РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 835/2011 НА КОМИСИЯТА
от 19 август 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества на полициклични ароматни хидрокарбони в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на бензо[a]пирен в редица храни.
(2)
Бензо[a]пиренът принадлежи към групата на полицикличните ароматни хидрокарбони (ПАХ) и се използва като маркер за наличието и ефекта на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните на базата на научно становище на бившия Научен комитет по храните (3). В своето становище от декември 2002 г. Научният комитет по храните препоръча да се проведат допълнителни анализи на относителните съотношения на тези полициклични ароматни хидрокарбони в храните, с оглед в бъдеще да бъде направен нов преглед на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(3)
Нови данни относно наличието на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните бяха събрани от държавите-членки в рамките на Препоръка 2005/108/ЕО на Комисията (4). Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) да преразгледа становището на Научния комитет по храните с оглед на новите данни във връзка с наличието на други свързани с това нови научни сведения, както и на подхода, основан на границата на експозиция. От ЕОБХ бе поискано при прегледа да направи повторна оценка на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(4)
На 9 юни 2008 г. (5) научната група за замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на ЕОБХ прие становище относно полицикличните ароматни хидрокарбони в храните. В посоченото становище ЕОБХ прави заключението, че бензо[a]пиренът не е подходящ маркер за наличието на полициклични ароматни хидрокарбони в храните и че по-подходящ показател за наличието на ПАХ в храни би била една система от четири специфични вещества (ПАХ4 (6)) или от осем специфични вещества (ПАХ8 (7)). ЕОБХ заключи също така, че система от осем вещества (ПАХ8) не би осигурила по-голяма добавена стойност в сравнение със система от четири вещества (ПАХ4).
(5)
Освен това Комитетът CONTAM заключи, на базата на подхода, основан на границата на експозиция, че при средните изчислени стойности на хранителната експозиция рискът за здравето на потребителите е малък. За големите потребители обаче границите на експозиция са били някъде около 10 000 или под тази стойност, което сочи за потенциална опасност за здравето на потребителите.
(6)
Въз основа на направените от ЕОБХ заключения, настоящата система на използване на бензо[a]пирен като единствен маркер за групата на полицикличните ароматни хидрокарбони не може да бъде запазена. Поради това е необходимо Регламент (ЕО) № 1881/2006 да бъде изменен.
(7)
За сбора от четири вещества (ПАХ4) (бензо[a]пирен, бенз[a]антрацен, бензо[b]флуорантен и хризен) следва да бъдат въведени нови максимално допустими количества, като за бензо[a]пирена бъде запазено отделно максимално допустимо количество.
(8)
Такава система би гарантирала, че съдържанието на ПАХ в храните се поддържа на равнища, които не създават опасност за здравето, и че съдържанието на ПАХ може да бъде контролирано и в пробите, в които не може да бъде установено наличие на бензо[a]пирен, но в които има наличие на други ПАХ.
(9)
Отделното максимално допустимо количество на бензо[a]пирен се запазва, за да се осигури съпоставимост между предходните и новите данни. След определен период на прилагане на настоящото изменение и въз основа на новите данни, които ще бъдат получени в бъдеще, следва да се направи повторна оценка на необходимостта от запазване на отделно максимално допустимо количество за бензо[a]пирен.
(10)
По отношение на сбора от четири вещества (ПАХ4) за основа на решенията за съответствие следва да се използват по-ниски пределни концентрации.
(11)
Максимално допустимите количества на полицикличните ароматни хидрокарбони трябва да са безопасни и толкова малки, колкото е разумно постижимо, опирайки се на добри производствени и земеделски/рибарски практики. Новите данни за наличие на ПАХ показват, че в някои хранителни стоки фоновите нива на ПАХ са по-ниски, отколкото се е предполагало. Поради това максимално допустимите количества на бензо[a]пирен бяха променени, за да отразяват съответните по-ниски и по-реалистични фонови нива в пресни и пушени двучерупчести мекотели.
(12)
Данните за пушена риба и пушено месо също показват, че е възможно да бъдат постигнати по-ниски максимално допустими количества. Въпреки това в някои случаи може да се наложат промени в настоящата технология за опушване. Поради това следва да се установи двуетапна процедура за пушеното месо и пушената риба, която да осигури двегодишен преходен период от началната дата на прилагане на настоящия регламент преди по-ниските максимално допустими количества да станат приложими.
(13)
В пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и в консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) бе установено по-високо на съдържание на ПАХ, отколкото в другите видове пушена риба. За пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) следва да се установят специфични максимално допустими количества, които да отразяват това, което е възможно да бъде постигнато при тези храни.
(14)
Досега максимално допустимото количество на бензо[a]пирен в „мускулно месо от риба, различна от пушената риба“ се определяше като показател за евентуално замърсяване на околната среда. Доказано бе обаче, че в прясната риба ПАХ по-бързо се обезвреждат в резултат на ускорения метаболизъм и не се натрупват в мускулното месо. Поради това запазване на максимално допустими количества на ПАХ в прясната риба вече не е целесъобразно.
(15)
В някои видове топлинно обработено месо и топлинно обработени месни продукти, продавани на крайния потребител, са установени високи равнища на ПАХ. Тези равнища могат да бъдат предотвратени, ако се спазват подходящи условия на преработка и се използва подходящо оборудване. Поради това е целесъобразно да се определят максимално допустими количества на ПАХ в месо и месни продукти, претърпели топлинна обработка, за която се знае, че води до образуването на ПАХ, т.е. само печене на грил и на барбекю.
(16)
Какаовото масло бе временно освободено от задължението за спазване на максимално допустими количества на бензо[a]пирен в растителните и животински мазнини по смисъла на Регламент (ЕО) № 1881/2006 и бе предвидено до 1 април 2007 г. да се извърши преглед на целесъобразността от определяне на максимално допустимо количество на ПАХ в какаовото масло. Впоследствие прегледът бе отложен до излизане на резултатите от провежданата по това време от ЕОБХ нова научна оценка на ПАХ.
(17)
Съдържанието на ПАХ в какаовото масло е по-високо, отколкото в други растителни и животински мазнини. Това се дължи основно на неправилно сушене на какаовите зърна и на факта, че за разлика от други растителни и животински мазнини какаовото масло не може да бъде рафинирано. Какаовото масло е основна съставка на суровите какаови продукти (напр. какао на зърна, какаова маса, белени какаови зърна или какаова течност) и се използва в шоколад или други какаови продукти, които често се консумират от деца. Поради това то допринася за експозицията на хората, и особено на децата. Поради това е необходимо да се определят максимално допустими количества на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти, в т.ч. и в какаовото масло.
(18)
Максимално допустимите количества на ПАХ в какаото на зърна следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Те следва да се определят въз основа на мазнините, тъй като ПАХ се концентрират в мастната фракция, какаовото масло. За да се даде възможност на държавите производителки да направят технологични подобрения, за да се приспособят към тези максимално допустими количества, началото на прилагането на максимално допустимите количества в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъде отложено. Освен това спрямо тези продукти следва първоначално да се прилага по-високо максимално допустимо количество за сбора от четири вещества. След преходен период от две години следва да се прилага по-ниско максимално допустимо количество. Равнищата на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за допълнително понижаване на максимално допустимите количества в бъдеще.
(19)
Данните са показали, че съдържанието на ПАХ4 в кокосовото масло може да бъде по-високо от това в други растителни и животински мазнини. Това се дължи на пропорционално по-високото съдържание на бенз[a]антрацен и хризен, които не могат да бъдат лесно отстранени при рафинирането на кокосовото масло. По тази причина специфичните максимално допустими количества за кокосовото масло следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Тъй като в държавите производителки се очаква да бъдат направени технологични подобрения, нивата на ПАХ в кокосовото масло следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за определяне на по-ниски максимално допустими количества в бъдеще
(20)
Данните за наличието на ПАХ в зърнените и зеленчуковите култури, с които се разполага към настоящия момент, са ограничени. Наличните данни сочат, че зърнените и зеленчуковите култури имат по-скоро ниско съдържание на ПАХ. Ниските нива, които сочат наличните към момента данни, не могат да бъдат основание за незабавното определяне на максимално допустими количества. ЕОБХ обаче причисли зърнените и зеленчуковите култури към продуктите, които значително допринасят за експозицията на човека поради големите количества, в които те се консумират. Поради това нивата на ПАХ в тези две групи продукти следва да продължат да бъдат контролирани. На базата на нови данни ще се установи необходимостта от определяне на максимално допустими количества.
(21)
В някои хранителни добавки бяха установени високи нива на ПАХ. Тези нива обаче варират и зависят от конкретния вид хранителна добавка. Налице е необходимост от събиране на още данни за хранителните добавки. След като тези данни станат достъпни, ще се прецени необходимостта от определяне на максимално допустими количества на ПАХ в хранителните добавки.
(22)
На държавите-членки и на хранителните предприятия следва да бъде предоставено време, за да се приспособят към максимално допустимите количества, определени в настоящия регламент. Поради това началото на прилагането на настоящия регламент следва да бъде отложено. Следва да се предвиди преходен период за продуктите, които вече са пуснати на пазара преди началната дата на прилагане на измененията, въведени с настоящия регламент.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2012 г. съгласно раздел 6 „Полициклични ароматни хидрокарбони“ на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2012 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
2. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2014 г. съгласно точки 6.1.4 и 6.1.5 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2014 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
3. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 април 2013 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2013 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
4. Храните, които не съответстват на изискването за максимално допустимото количество, приложимо от 1 април 2015 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2015 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 септември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 август 2011 година.
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 835/2011
af 19. august 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 for så vidt angår grænseværdier for polycykliske aromatiske hydrocarboner i fødevarer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (1), særlig artikel 2, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (2) er der fastsat grænseværdier for benzo(a)pyren i en række fødevarer.
(2)
Benzo(a)pyren tilhører gruppen polycykliske aromatiske hydrocarboner (PAH) og anvendes som markør for forekomsten og virkningen af kræftfremkaldende PAH i fødevarer baseret på en videnskabelig udtalelse fra tidligere Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler (3). Komitéen gav i sin udtalelse fra december 2002 udtryk for, at der var behov for yderligere undersøgelser af det relative indhold af disse PAH i fødevarer med henblik på en fremtidig vurdering af benzo(a)pyrens fortsatte egnethed som markør.
(3)
Som led i Kommissionens henstilling 2005/108/EF (4) har medlemsstaterne indsamlet nye data om forekomsten af kræftfremkaldende PAH i fødevarer. Kommissionen har anmodet Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om tage komitéens udtalelse op til revision under hensyntagen til de nye data om forekomst, andre relevante nye videnskabelige oplysninger og metoden med eksponeringsmargen (MOE). Som led i denne behandling blev EFSA anmodet om igen at vurdere benzo(a)pyrens fortsatte egnethed som markør.
(4)
EFSA's Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (CONTAM) vedtog den 9. juni 2008 en udtalelse om polycykliske aromatiske hydrocarboner i fødevarer (5). EFSA konkluderede i udtalelsen, at benzo(a)pyren ikke er egnet som markør for forekomsten af polycykliske aromatiske hydrocarboner i fødevarer, og at et system med fire specifikke stoffer (PAH4 (6)) eller otte specifikke stoffer (PAH8 (7)) ville udgøre de mest egnede indikatorer for PAH i fødevarer. EFSA konkluderede endvidere, at et system med otte stoffer (PAH8) ikke ville give en særlig stor ekstragevinst sammenlignet med et system med fire stoffer (PAH4).
(5)
CONTAM konkluderede desuden, at der ved anvendelse af metoden med eksponeringsmargen (MOE) kun er ubetydelig grund til betænkeligheder vedrørende forbrugernes sundhed ved de gennemsnitlige skønnede eksponeringer via kosten. For storforbrugere lå MOE dog tæt på eller under 10,000, hvilket indikerer et potentielt problem for forbrugernes sundhed.
(6)
På baggrund af EFSA's konklusioner kan det nuværende system, hvor benzo(a)pyrens anvendelse som eneste markør for gruppen af polycykliske aromatiske hydrocarboner, ikke opretholdes. Det er derfor nødvendigt at ændre forordning (EF) nr. 1881/2006.
(7)
Der bør indføres nye grænseværdier for summen af fire stoffer (PAH4) (benzo(a)pyren, benz(a)anthracen, benzo(b)fluoranthen og chrysen), samtidig med at der opretholdes en særskilt grænseværdi for benzo(a)pyren.
(8)
Et sådant system vil sikre, at PAH-indholdet i fødevarer holdes på niveauer, der ikke giver anledning til sundhedsmæssige betænkeligheder, og at mængden af PAH også kan kontrolleres i prøver, hvor benzo(a)pyren ikke kan påvises, men hvor andre PAH forekommer.
(9)
Den særskilte grænseværdi for benzo(a)pyren opretholdes for at sikre, at gamle og nye data kan sammenlignes. Når denne ændring har været gennemført i et vist tidsrum, og på grundlag af nye data, som tilvejebringes i fremtiden, bør behovet for at opretholde en særskilt grænseværdi for benzo(a)pyren revurderes.
(10)
Hvad angår summen af de fire stoffer (PAH4) bør nedre koncentrationer anvendes som grundlag for afgørelser om, hvorvidt reglerne er overholdt.
(11)
Grænseværdierne for polycykliske aromatiske hydrocarboner skal være sikre og så lave, som det med rimelighed er muligt (ALARA-princippet) på grundlag af god fremstillingspraksis og god landbrugs-/fiskeripraksis. De nye data om PAH-forekomst viser, at PAH-baggrundsniveauerne i visse fødevarer er lavere end tidligere antaget. Grænseværdierne for benzo(a)pyren er derfor blevet tilpasset for at afspejle mere realistiske baggrundsniveauer i ferske og røgede toskallede bløddyr.
(12)
Data vedrørende røget fisk og røget kød har også vist, at der kan opnås lavere grænseværdier. Det kan imidlertid være nødvendigt at ændre eksisterende røgemetoder. Der bør derfor indføres en totrinsprocedure for røget kød og røget fisk, ifølge hvilken der indrømmes en overgangsperiode på to år fra denne forordnings anvendelsesdato, før de lavere grænseværdier finder anvendelse.
(13)
I røget brisling, også på dåse, er der konstateret højere PAH-indhold end i andre røgede fisk. Der bør fastsættes særskilte grænseværdier for røget brisling, også på dåse, for at afspejle, hvad der kan opnås i de pågældende fødevarer.
(14)
Hidtil har der været fastsat en grænseværdi for benzo(a)pyren i "ikke-røget fiskekød (muskelkød)" som en indikator for potentiel miljøforurening. Det er imidlertid blevet påvist, at PAH hurtigt metaboliseres i fersk fisk og ikke akkumuleres i muskelkødet. Der bør derfor ikke længere være fastsat en grænseværdi for PAH i fersk fisk.
(15)
Der er konstateret høje PAH-niveauer i visse typer varmebehandlet kød og varmebehandlede kødprodukter, der er solgt til den endelige forbruger. Sådanne niveauer kan undgås, hvis der anvendes passende forarbejdningsbetingelser og -udstyr. Der bør derfor fastsættes grænseværdier for PAH i kød og kødprodukter, der er blevet varmebehandlet med en metode, som vides potentielt at kunne resultere i dannelse af PAH, dvs. udelukkende grilning.
(16)
Kakaosmør blev midlertidigt undtaget fra de eksisterende grænseværdier for benzo(a)pyren i olier og fedtstoffer, jf. forordning (EF) nr. 1881/2006, og der var planlagt en revurdering af det hensigtsmæssige i at fastsætte en grænseværdi for PAH i kakaosmør senest den 1. april 2007. Revurderingen blev udskudt, indtil resultaterne af EFSA's på det tidspunkt igangværende videnskabelige revurdering af PAH forelå.
(17)
Kakaosmør har et højere PAH-indhold end andre olier og fedtstoffer. Det skyldes især uhensigtsmæssige metoder til tørring af kakaobønnerne, og at kakaosmør ikke kan raffineres som andre vegetabilske olier og fedtstoffer. Kakaosmør er hovedbestanddelen i kakaoråvarer (f.eks. kakaobønner, kakaomasse, kakaonibs eller kakaomasse) og forekommer i chokolade og andre kakaoprodukter, der ofte indtages af børn. Det bidrager dermed til menneskers eksponering, især børns. Det er derfor nødvendigt at fastsætte grænseværdier for PAH i kakaobønner og heraf afledte produkter, dvs. herunder kakaosmør.
(18)
Grænseværdierne for PAH i kakaobønner bør fastsættes så lavt, som det med rimelighed er muligt, og under hensyntagen til producentlandenes nuværende teknologiske muligheder. De bør fastsættes i forhold til fedtmængden, idet PAH koncentreres i fedtfraktionen, dvs. kakaosmørret. For at give producentlandene mulighed for at foretage teknologiske forbedringer med henblik på at tilpasse sig til grænseværdierne bør anvendelsesdatoen for grænseværdierne for kakaobønner og heraf afledte produkter udskydes. Dertil kommer, at der for disse produkter i begyndelsen bør gælde en højere grænseværdi for summen af de fire stoffer. Efter en overgangsperiode på to år bør der anvendes en lavere grænseværdi. Indholdet af PAH i kakaobønner og heraf afledte produkter bør regelmæssigt overvåges med henblik på at vurdere muligheden for senere yderligere at reducere grænseværdierne.
(19)
Data har vist, at kokosolie kan indeholde større mængder af PAH4 end andre vegetabilske olier og fedtstoffer. Det skyldes det forholdsvis højere indhold af benz(a)anthracen og chrysen, som det ikke er let at fjerne ved raffineringen af kokosolien. Særlige grænseværdier for kokosolie bør derfor fastsættes så lavt, som det med rimelighed er muligt, og under hensyntagen til producentlandenes nuværende teknologiske muligheder. Da der forventes teknologiske forbedringer i producentlandene, bør PAH-indholdet i kokosolie regelmæssigt overvåges med henblik på at vurdere muligheden for senere at fastsætte lavere grænseværdier.
(20)
Der foreligger kun i begrænset omfang data om PAH-forekomst i cerealier og grøntsager. De foreliggende data tyder på, at cerealier og grøntsager har et ret lavt indhold af PAH. Det lave indhold, der fremgår af de foreliggende data om forekomst, kan ikke begrunde, at der straks fastsættes grænseværdier. EFSA har imidlertid peget på, at cerealier og grøntsager som følge af det store forbrug af dem i høj grad bidrager til menneskers eksponering. PAH-indholdet i disse to produktgrupper bør derfor overvåges yderligere. På grundlag af supplerende data vil behovet for at fastsætte grænseværdier blive vurderet.
(21)
Der er konstateret højt indhold af PAH i visse kosttilskud. Indholdet varierer imidlertid og afhænger af den specifikke type kosttilskud. Der er behov for yderligere data om kosttilskud, og sådanne data bør indsamles. Når sådanne data foreligger, vil behovet for at fastsætte grænseværdier for PAH i kosttilskud blive vurderet.
(22)
Medlemsstaterne og fødevarevirksomhedslederne bør have tid til at tilpasse sig de grænseværdier, der fastsættes ved denne forordning. Forordningen bør derfor have en senere anvendelsesdato. Der bør indrømmes en overgangsperiode for de produkter, der allerede er markedsført inden anvendelsesdatoen for de ændringer, der indføres ved denne forordning.
(23)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
1. Fødevarer, som ikke overholder de grænseværdier, der gælder fra den 1. september 2012, jf. del 6 "Polycykliske aromatiske hydrocarboner" i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006, som ændret ved nærværende forordning, og som er blevet lovligt markedsført inden den 1. september 2012, kan fortsat markedsføres efter nævnte dato indtil datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato.
2. Fødevarer, som ikke overholder de grænseværdier, der gælder fra den 1. september 2014, jf. punkt 6.1.4 og 6.1.5 i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006, som ændret ved nærværende forordning, og som er blevet lovligt markedsført inden den 1. september 2014, kan fortsat markedsføres efter nævnte dato indtil datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato.
3. Fødevarer, som ikke overholder de grænseværdier, der gælder fra den 1. april 2013, jf. punkt 6.1.2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006, som ændret ved nærværende forordning, og som er blevet lovligt markedsført inden den 1. april 2013, kan fortsat markedsføres efter nævnte dato indtil datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato.
4. Fødevarer, som ikke overholder den grænseværdi, der gælder fra den 1. april 2015, jf. punkt 6.1.2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006, som ændret ved nærværende forordning, og som er blevet lovligt markedsført inden den 1. april 2015, kan fortsat markedsføres efter nævnte dato indtil datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. september 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. august 2011.