РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1063/2010 НА КОМИСИЯТА
от 18 ноември 2010 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета от 22 юли 2008 година за прилагане на схема от общи тарифни преференции за периода от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2011 г. и за изменение на регламенти (ЕО) № 552/97, № 1933/2006 и регламенти (ЕО) № 1100/2006 и (ЕО) № 964/2007 на Комисията (2) Европейският съюз предоставя търговски преференции на развиващите се държави в рамките на своята схема за общи тарифни преференции (наричана по-нататък „ОСП“ или „схемата“). В съответствие с член 5, параграф 2 от посочения регламент правилата за произход, които се отнасят до определението на понятието „продукти с произход“, и процедурите и методите на административно сътрудничество, свързани с тях, са определените в Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (3).
(2)
След обширен дебат, чието начало бе положено със Зелената книга на Комисията от 18 декември 2003 г. относно бъдещето на правилата за произход на в преференциалните търговски режими (4), на 16 март 2005 г. Комисията приема съобщение, озаглавено „Правилата за произход в преференциалните търговски режими: насоки за бъдещето“ (5) (наричано по-нататък „съобщението“). В посоченото съобщение се очертава нов подход към правилата за произход във всички преференциални търговски режими, част от които е Европейският съюз, и по-специално в режимите, насочени към развиващите се държави, какъвто е ОСП.
(3)
В контекста на Програмата за развитие от Доха бе отчетена необходимостта от по-пълна интеграция на развиващите се държави в световната икономика, по-конкретно чрез улеснен достъп до пазарите на развитите държави.
За тази цел правилата за преференциален произход следва да бъдат опростени и, когато това е целесъобразно, смекчени, така че продуктите с произход от държавите бенефициери да могат в действителност да се възползват от предоставените преференции.
(4)
За да се гарантира, че преференциите действително са в полза на онези, които се нуждаят от тях, а и за да се предпазят собствените ресурси на Европейския съюз, промените в правилата за преференциален произход следва да бъдат придружени от адаптация на процедурите за тяхното управление.
(5)
Оценката на въздействието на Комисията за настоящия регламент показва, че правилата за произход по ОСП се възприемат като твърде сложни и твърде ограничителни. Тя показва също така, че на практика предоставените преференции се ползват в ниска степен за определени продукти, и по-конкретно за онези продукти, които представляват най-голям интерес за най-слабо развитите държави, а една от причините за това са именно правилата за произход.
(6)
В оценката на въздействието се посочва, че опростяването и ползите за развиващите се държави могат да бъдат постигнати чрез прилагане към всички продукти на един единствен критерий за определяне на произхода на стоките, които не са изцяло получени в дадена държава бенефициер, въз основа на добавената стойност в съответната държава бенефициер и при спазване на определен праг на достатъчна преработка. В него обаче не се изтъква, че използването на един единствен метод е задължително условие за постигане на опростяване и ползи за развиващите се държави. Освен това, съгласно мнението на заинтересованите страни за някои отрасли критерият за добавената стойност или не е подходящ, или не следва да бъде използван като единствен критерий, като например при селскостопанските и преработените селскостопански продукти, продуктите от риболова, химикалите, металите, текстилните продукти и облеклата и обувките. Ето защо вместо критерия за добавената стойност или наред с него в тези отрасли следва да бъдат използвани други, прости критерии, които могат да бъдат лесно разбрани от операторите и лесно контролирани от администрациите. Сред тези други критерии са максималното допустимо съдържание на материали без произход; промяната на тарифна позиция или подпозиция; специфичната операция по обработка или преработка и употребата на изцяло получени материали. При все това, за да се постигне опростеност, броят на правилата трябва да бъде възможно най-малък. Следователно правилата за произход следва във възможно най-голяма степен да се определят въз основа на отрасъла, а не въз основа на продукта.
(7)
Правилата за произход следва да отразяват особеностите на отделните отрасли, но следва също така да предоставят действителна възможност на държавите бенефициери да се възползват от предоставеното им преференциално тарифно третиране. Освен това при възможност правилата следва да отразяват различните промишлени мощности на държавите бенефициери. За да се насърчи промишленото развитие на най-слабо развитите държави, когато правилото се основава на придържане към максимално съдържание на материали без произход, приложимият към такива материали праг следва винаги да бъде възможно най-висок, като същевременно гарантира, че операциите, които се извършват в посочените държави, са действителни и икономически обосновани. При максимално съдържание на материалите без произход до 70 % или при наличието на друго правило, което предвижда равностойно облекчение за продуктите с произход от най-слабо развитите държави, износът от последните би следвало да се увеличи.
(8)
За да се гарантира, че обработката или преработката, която се извършва в държавата бенефициер, е действителна и икономически обоснована операция, която ще донесе реални икономически изгоди за тази държава, е целесъобразно да се изготви списък на операциите по недостатъчна обработка или преработка, които никога не могат да придадат произход. В по-голямата си част този списък може да бъде същият като съществуващия в момента. Следва обаче да се направят някои адаптации. За да се избегне отклоняване на търговския поток и нарушаване на условията на пазара на захар например, а също така и в съответствие с вече приетите разпоредби като част от правилата за произход по други преференциални търговски режими, следва да се създаде ново правило, съгласно което се допуска смесване на захарта с какъвто и да било друг материал.
(9)
Следва да се предвиди възможност за гъвкавост по отношение на онези отрасли, към които не се прилага критерият за добавена стойност, както и в момента, като се позволи употребата на ограничен дял материали, които не отговарят на правилата. Размерът на такава употреба обаче трябва да бъде пояснен що се отнася до продукти, изготвени от изцяло получени материали. Освен това, за да бъде възможно постигане на още по-голяма гъвкавост при снабдяването с материали, допустимият дял на тези материали следва да бъде увеличен от 10 % на 15 % от цената франко - завод на крайния продукт, като се изключат някои чувствителни продукти. Сред посочените чувствителни продукти спадат продуктите, включени в глава 2 и глави 4-24 от Хармонизираната система, различни от преработените продукти от риболов от глава 16, за които по-подходящи изглеждат допустимите отклонения, изразени в тегло, както и продуктите, включени в глави 50-63 от Хармонизираната система, за които следва да продължат да се прилагат специфични правила за допустими отклонения въз основа или на теглото, или на стойността, в зависимост от случая, като тези отклонения са различни за различните продукти.
(10)
Кумулацията на произход е важно улеснение на търговията, което позволява на държавите с еднакви правила за произход да работят заедно, за да произвеждат продукти, които отговарят на условията за преференциално тарифно третиране. Оказва се, че съществуващите условия за регионална кумулация на произход - вид кумулация, която понастоящем действа в рамките на три регионални групи държави, са сложни или твърде строги. Ето защо те следва да бъдат опростени и смекчени чрез премахване на съществуващото условие за стойност. Освен това съществуващите възможности за кумулация между държавите от една и съща регионална група следва да бъдат запазени, въпреки разграничението в правилата за произход между най-слабо развитите държави и другите държави бенефициери, което се въвежда с настоящия регламент за някои случаи. Такава кумулация може да бъде допусната единствено при условие, че при изпращане на материали за друга държава от групата за целите на регионалната кумулация всяка държава прилага правилата за произход, приложими към нея при търговските ѝ отношения с Европейския съюз. За да се предотврати нарушаването на условията на търговията между държави с различни равнища на тарифни преференции обаче, следва да се предвиди изключването на някои чувствителни продукти от регионалната кумулация.
(11)
В своето съобщение Комисията посочва, че е готова да разгледа искания за създаване на нови групи, за сливане на групи или за разширяване на групи, доколкото съществува икономическа взаимоизгода, взети са предвид разликите в преференциалните режими, приложими в отделните държави, както и свързания с това риск от заобикаляне на тарифните ставки, и са създадени необходимите структури и процедури за административно сътрудничество с цел управление и контрол на произхода. В съответствие с гореизброеното следва да се предвиди кумулация на произхода между държавите от регионалните групи за кумулация I и III, които изпълняват поставените условия. В резултат на искане от страна на Mercosur следва да бъде създадена нова регионална група за кумулация, която да бъде наречена група IV, включваща Аржентина, Бразилия, Парагвай и Уругвай. Регионалната кумулация между посочените държави следва да се прилага при условие, че са изпълнени необходимите изисквания.
(12)
На държавите бенефициери следва да бъде разрешено да извличат допълнителни ползи от кумулацията с държавите, които са партньорски държави по сключените от ЕС споразумения за свободна търговия. Този нов вид кумулация, т.нар. разширена кумулация, следва да бъде еднопосочна, т.е. следва да разрешава единствено употребата на материали в държавите бенефициери и следва да бъде предоставяна след обстойно разглеждане на подаденото от съответната държава бенефициер заявление. Поради това, че са чувствителни, стоките от глави 1-24 от Хармонизираната система следва да бъдат изключени от този вид кумулация.
(13)
От 2001 г. държавите бенефициери имат разрешение да кумулират произход за стоки, включени в глави 25-97 от Хармонизираната система, с произход от Норвегия и Швейцария. Следва тази кумулация да продължи да бъде ползвана и да обхване и Турция, при условие че Норвегия, Швейцария и Турция прилагат същото определение на понятието за произход като Европейския съюз и предоставят реципрочно третиране на внесените в тях продукти, които са били изработени с материали с произход от Европейския съюз. За тази цел следва да бъде сключено споразумение под формата на размяна на писма или каквато и да е друга подходяща форма на споразумение между страните, което да съдържа задължение те да оказват необходимата подкрепа на държавите-членки и взаимно да се подпомагат по въпроси, свързани с административното сътрудничество.
(14)
Въпреки това регионалната кумулация не следва да обхваща материали, за които наличната тарифна преференция в Европейския съюз не е еднаква за всички държави, участващи в кумулацията, и въпросните материали биха се ползвали чрез кумулацията от тарифно третиране, по-благоприятно от това, от което биха се ползвали, ако се изнасяха директно за Европейския съюз. Допускането на подобни ситуации, при които не се пристъпва към изключване на дадени материали, би могло да доведе до заобикаляне на тарифните ставки или нарушаване на условията на търговията чрез изнасяне на стоки за Европейския съюз единствено от държави, към които се прилагат най-благоприятните тарифни преференции.
(15)
Следва в отделно приложение да бъде съставен списък с материалите, изключени от регионалната кумулация. Това приложение може да бъде изменяно не само при възникване на нови подобни ситуации, но и за да се разрешат случаи, при които подобни ситуации биха възникнали в резултат на прилагането на кумулация между държавите от регионални групи за кумулация I и III.
Кумулацията на произход между държавите от регионални групи за кумулация I и III и разширената кумулация следва да се допускат при определени условия, чието изпълнение трябва да бъде проверявано от Комисията преди тя да реши дали да разреши кумулация в съответствие с процедурата на комитета и въз основа на съответните съображения. На същото основание, когато употребата на подобна кумулация е разрешена, но впоследствие се установява, че при прилагането на кумулацията вече не се спазват условията или че тя води до непредвидени резултати, например до нарушаване на условията на търговията или заобикаляне на тарифните ставки, Комисията следва да може по всяко време да оттегли разрешението си за ползване на подобни видове кумулация.
(16)
В настоящите правила за произход някои от разпоредбите за риболовните кораби, на улов за риба извън териториалното море, са сложни до степен, която е несъразмерна на тяхната цел и следователно са трудни както за прилагане, така и за контролиране. Поради това те следва да бъдат опростени.
Съгласно настоящите правила се изисква доказателство за директен транспорт до Европейския съюз, което често е трудно за набавяне. Поради това изискване някои стоки, които се придружават от валидно доказателство за произход, не могат в действителност да се възползват от преференцията. Ето защо е уместно да се въведе ново, по-просто и по-гъвкаво правило, което цели да докаже, че представените пред митницата стоки при деклариране за допускане за свободно обращение в Европейския съюз са същите стоки, които са напуснали държавата бенефициер на износ и не са били променени или трансформирани по никакъв начин по време на превоза.
(17)
Понастоящем органите на държавите бенефициери удостоверяват произхода на продуктите и в случай на неправилно деклариран произход често вносителите не са задължени да заплащат митото, тъй като са действали добросъвестно и е била допусната грешка от страна на компетентните органи. В резултат на това възникват загуби за собствените ресурси на Европейския съюз и в крайна сметка тежестта се понася от европейския данъкоплатец. Тъй като износителите най-добре познават произхода на своите продукти, е целесъобразно от тях да се изисква да предоставят пряко на своите клиенти изявления за произход.
(18)
Износителите следва да бъдат регистрирани пред компетентните органи на държавите бенефициери, за да бъдат улеснени целевите проверки след износа. За тази цел всяка държава бенефициер следва да създаде електронен архив на регистрираните износители, за чието съдържание Комисията следва да бъде информирана от компетентния правителствен орган на посочената държава бенефициер. Въз основа на тези архиви Комисията следва да изгради централна база данни на регистрираните износители, която да се ползва от администрациите и операторите в Европейския съюз и с помощта на която операторите да могат да проверяват дали техният доставчик е регистриран износител в съответната държава бенефициер, преди да декларират стоките за допускане за свободно обращение. По същия начин операторите от Европейския съюз, които осъществяват износ за целите на двустранната кумулация на произход, следва да бъдат регистрирани пред компетентните органи на държавите-членки.
(19)
Публикуването на номерата и неповерителните данни от регистрацията на износителите следва да позволи на останалите страни да се запознаят с тези данни с оглед да бъде повишена прозрачността и информираността на заинтересованите страни. Въпреки това, като се вземат предвид последиците от оповестяването, към публикуване следва да се пристъпва единствено в случаите, когато износителят е дал своето изрично и информирано писмено съгласие за това.
(20)
Обработката на лични данни, извършвана от държавите-членки, се урежда с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6). При необходимост принципите, изложени в Директива 95/46/ЕО, следва да бъдат прецизирани или допълнени в настоящия регламент.
(21)
Дейностите по обработка на лични данни, извършвани от Комисията, се уреждат с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7). При необходимост принципите, изложени в Регламент (ЕО) № 45/2001, следва да бъдат прецизирани или допълнени в настоящия регламент.
(22)
Съгласно член 28 от Директива 95/46/ЕО националните надзорни органи следва да следят за законосъобразността на обработката на лични данни от държавите-членки, а съгласно член 46 от Регламент (ЕО) № 45/2001 Европейският надзорен орган по защита на данните следва да наблюдава дейността на институциите и органите на Европейския съюз по отношение на обработката на лични данни. Европейският надзорен орган по защита на данните и националните надзорни органи, като действат в обхвата на своите компетенции, следва да си сътрудничат активно и да осигуряват координиран надзор върху обработката, извършвана в съответствие с настоящия регламент.
(23)
При въвеждане на системата на регистрираните износители трябва да се вземе предвид способността на държавите бенефициери да изградят и управляват регистрационната система, както и способността на Комисията да изгради необходимата централна база данни. За тази цел Комисията има за задача да определи изискванията за потребителите, както и техническите спецификации. След създаване на подробната структура на централната база данни ще се пристъпи към оценка на точните последствия от функционирането на системата на регистрираните износители, най-вече по отношение на достъпа до данни и защитата на данните, и ще бъдат направени необходимите корекции на съответните разпоредби. Пускането в оперативност на системата следва поради това да бъде отложено за 1 януари 2017 г., което би позволило да се отдели достатъчно време за фазата на разработване, след определяне на изискванията за потребителите и техническите спецификации и след въвеждане на евентуалните правни корекции, счетени за необходими предвид изискванията за потребителите и техническите спецификации на системата по отношение на защитата на данни. При това за държавите, които не могат да спазят този срок, следва да бъде предвиден допълнителен период от три години.
До 2017 г. и след тази дата за държавите бенефициери, които към този момент не са в състояние да прилагат новата система, следва да бъдат въведени преходни правила относно процедурите и методите на административно сътрудничество, въз основа на прилаганите до тогава разпоредби. По-конкретно, тези преходни разпоредби следва да предвиждат доказателството за произход да бъде издавано от компетентните органи на съответната държава. Освен това съществуващите правила следва да бъдат реорганизирани, като тяхната структура се съобрази с правилата, които ще бъдат прилагани след като системата на регистрираните износители стане оперативна, така че да станат по-ясни, по-конкретно чрез недвусмислено разграничаване на общите принципи, процедурите при износ в държавата бенефициер, процедурите при допускане за свободно обращение в Европейския съюз и методите на административно сътрудничество. Същевременно сертификатът за произход форма А следва да бъде актуализиран, по-конкретно като се заменят забележките към формата с текста на забележките от 2007 г., тъй като в него е взето предвид последното разширяване на ЕС и следователно там се съдържа актуализиран списък на страните, които приемат форма А за целите на ОСП.
(24)
Достъп до схемата следва да се предоставя когато държавите бенефициери са създали и поддържат административни структури, позволяващи ефикасното управление на схемата, и са поели задължение да оказват необходимата подкрепа при искане от страна на Комисията за осъществяване на мониторинг на правилното управление на схемата. По-конкретно, между органите на Европейския съюз и в държавите бенефициери трябва да съществува система за административно сътрудничество, в рамките на която да се извършва проверката на произхода. Същевременно следва ясно да се определи отговорността на износителите за деклариране на произхода, както и ролята на административните органи в управлението на системата. Следва да се конкретизира съдържанието на изявление за произход, както и случаите, в които митническите органи в Европейския съюз могат да откажат да приемат дадено изявление или да решат да го изпратят за проверка.
(25)
Определенията и списъкът на операциите по достатъчна обработка или преработка в настоящите разпоредби са общи за ОСП и преференциалните тарифни мерки, приети едностранно от Европейския съюз за определени държави и територии. Тъй като правилата за произход по последните режими ще бъдат реформирани едва на по-късен етап, следва към тях да продължат да се прилагат съществуващите разпоредби. За целите на постигане на съгласуваност с ОСП и с други едностранни преференциални търговски режими обаче е уместно определението за изцяло получени продукти и списъкът на операциите по недостатъчна обработка или преработка, съдържащи се в посочените други едностранни режими да бъдат приравнени към тези от правилата за произход по ОСП.
(26)
Поради това Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде съответно изменен.
(27)
По силата на регламенти на Комисията (ЕО) № 1613/2000 (8), 1614/2000 (9) и 1615/2000 (10) Общността е предоставила дерогации от правилата за произход по ОСП за някои текстилни продукти с произход от Лаос, Камбоджа и Непал, чийто срок на действие изтича на 31 декември 2010 г. По-простите и насочени към развиващите се страни правила за произход, внесени с настоящия регламент, ще направят излишно удължаването на срока на посочените дерогации.
(28)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В част I, дял IV, глава 2, членове 66-97 се заменят със следното:
„Раздел 1
Обща система за преференции
Подраздел 1
Общи разпоредби
Член 66
В настоящия раздел се установяват правилата относно определението на понятието „продукти с произход“ и свързаните с тях процедури и методи на административно сътрудничество за целите на прилагането на схемата на общите тарифни преференции (ОСП), предоставена от Европейския съюз на развиващите се страни по силата на Регламент (ЕО) № 732/2008 (11), наричана по-нататък „схемата“.
Член 67
1. За целите на настоящия раздел и на раздел 1А от настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„държава бенефициер“ означава държава или територия от списъка в Регламент (ЕО) № 732/2008; терминът „държава бенефициер“ също така обхваща, но не може да излиза извън границите на териториалното море на тази държава или територия по смисъла на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (подписана в Монтего бей на 10 декември 1982 г.);
б)
„производство“ означава всеки вид обработка или преработка, включително сглобяване;
в)
„материал“ означава всяка съставка, суровина, компонент или част и т.н., използван/а при производството на продукта;
г)
„продукт“ означава продуктът, който се произвежда, дори когато той е предназначен за последващо използване в друга производствена операция;
д)
„стоки“ означава както материалите, така и продуктите;
е)
„двустранна кумулация“ означава система, която позволява продуктите с произход от Европейския съюз съгласно настоящия регламент да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, когато са били преработени или вложени в даден продукт в посочената държава бенефициер;
ж)
„кумулация с Норвегия, Швейцария или Турция“ означава система, която позволява продукти с произход от Норвегия, Швейцария или Турция да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, когато са били преработени или вложени в даден продукт в посочената държава бенефициер и внесени в Европейския съюз;
з)
„регионална кумулация“ означава система, по която продукти, с произход съгласно настоящия регламент от държава, която е член на регионална група, се считат за материали с произход от друга държава от същата регионална група (или държава от друга регионална група, когато между групите е възможна кумулация), когато са били преработени или вложени в даден продукт, произведен там;
и)
„разширена кумулация“ означава система, която може да се ползва с разрешение на Комисията по искане от страна на държава бенефициер, и в съответствие с която някои материали с произход от държава, с която Европейският съюз има действащо споразумение за свободна търговия в съответствие с член XXIV от действащото Общо споразумение за митата и търговията (ГАТТ), са считани за материали с произход от съответната държава бенефициер, когато са били преработени или вложени в даден продукт, произведен в тази държава;
й)
„взаимозаменяеми материали“ означава материали, които са от един и същи вид и с едно и също търговско качество, с еднакви технически и физически характеристики и които не могат да бъдат разграничени един от друг след влагането им в крайния продукт;
к)
„регионална група“ означава група държави, между които се прилага регионална кумулация;
л)
„митническа стойност“ означава стойността, определена в съответствие със Споразумението от 1994 г. за прилагане на член VII от Общото споразумение за митата и търговията (Споразумение на СТО за определяне на митническата стойност);
м)
„стойност на материалите“ в списъка от приложение 13а означава митническата стойност на използваните материали без произход в момента на вноса или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в държавата бенефициер. Когато стойността на материали с произход трябва да бъде установена, настоящата буква се прилага mutatis mutandis;
н)
„цена франко - завод“ означава цената франко - завод, платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали и всички други разходи, свързани с производството му, от която са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт.
Когато действително платената цена не отразява всички разходи, свързани с производството на продукта, които действително са възникнали в държавата бенефициер, цената франко - завод означава сборът от всички тези разходи, от който са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;
о)
„максимално съдържание на материали без произход“ означава максималното съдържание на материали без произход, което е допустимо, за да може дадено производство да бъде считано за достатъчна обработка или преработка за придаване на статут на продукти с произход. То може да бъде изразено като процент от цената франко - завод на продукта или като процент от нетното тегло на посочените използвани материали, включени в определена група глави, глава, позиция или подпозиция;
п)
„нетно тегло“ означава собственото тегло на стоките без теглото на каквито и да е опаковки;
р)
„глави“, „позиции“ и „подпозиции“ означава главите, позициите и подпозициите (четири или шестцифрени кодове), използвани в номенклатурата, съставляваща Хармонизираната система, с промените съгласно препоръката от 26 юни 2004 г. на Съвета за митническо сътрудничество;
с)
„класиран“ се отнася за класирането на продукт или материал в дадена позиция или подпозиция по Хармонизираната система;
т)
„пратка“ означава продукти, които или:
-
са изпратени едновременно от един износител до един получател; или
-
са обхванати от един единствен транспортен документ, който обхваща техния превоз от износителя до получателя, или, в отсъствието на такъв документ, от само една фактура.
у)
„износител“ означава лице, което изнася стоките за Европейския съюз или за държава бенефициер, и което е в състояние да докаже произхода на стоките, независимо от това дали той е производителят и дали той самият осъществява формалностите по износа;
ф)
„регистриран износител“ означава износител, който е регистриран пред компетентните органи на съответната държава бенефициер за целите на изготвяне на изявление за произход за целите на осъществяване на износ по схемата;
ц)
„изявление за произход“ означава изявление, изготвено от износителя, в което се посочва, че обхванатите от него продукти отговарят на правилата за произход по схемата с цел или лицето, деклариращо стоките за допускане за свободно обращение в Европейския съюз, да поиска да ползва преференциално тарифно третиране, или икономическият оператор в държавата бенефициер, който внася материалите за допълнителна преработка в контекста на правилата за кумулация, да може да докаже статута на стоки с произход на такива стоки.
2. За целите на параграф 1, буква н) когато последната обработка или преработка е била възложена за подизпълнение на производител, терминът „производител“, посочен в параграф 1, буква н), първа алинея, може да се отнася за предприятието, което е наело подизпълнителя.
Член 68
1. За да осигурят правилното прилагане на схемата, държавите бенефициери се задължават:
а)
да създадат и поддържат административните структури и системи, необходими за въвеждането и управлението в посочената държава на правилата и процедурите, установени в настоящия раздел, включително, когато е приложимо, необходимите мерки за прилагане на кумулацията;
б)
техните компетентни органи да сътрудничат на Комисията и на митническите органи на държавите-членки.
2. Сътрудничеството, посочено в параграф 1, буква б), се състои от:
а)
оказване на необходимата подкрепа при искане от страна на Комисията за осъществяване на мониторинг на правилното управление на схемата в съответната държава, включително посещения за проверки на място на Комисията или на митническите органи на държавите-членки;
б)
без да се засягат разпоредбите на членове 97ж и 97з, извършване на проверка на статута на продукти с произход на продуктите и на спазването на другите условия, изложени в настоящия раздел, включително посещения на място при искане от страна на Комисията или на митническите власти на държавите-членки по време на разследванията на произхода.
3. Държавите бенефициери уведомяват Комисията за поетите от тях задължения по параграф 1.
Член 69
1. Държавите-бенефициери съобщават на Комисията имената и адресите на органите, разположени на тяхна територия, които са:
а)
част от правителствените органи на съответната държава или действат под ръководството на правителството и притежават правомощия да вписват износители и да заличават вписването им от архива с регистрирани износители;
б)
част от правителствените органи на съответната държава и притежават правомощия да подпомагат Комисията и митническите органи на държавите-членки чрез административно сътрудничество така, както е предвидено в настоящия раздел.
2. Държавите бенефициери уведомяват незабавно Комисията за всяка промяна в съобщената по силата на параграф 1 информация.
3. Комисията създава електронна база данни на регистрираните износители въз основа на информацията, предоставена от правителствените органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите-членки.
Достъп до базата данни и съдържащата се в нея информация притежава единствено Комисията. Органите, посочени в първата алинея, се грижат съобщаваните на Комисията данни да бъдат актуални, пълни и точни.
Данните, обработвани в базата данни по първата алинея, се публикуват в интернет, с изключение на поверителната информация от клетки 2 и 3 на заявлението за получаване на статут на регистриран износител, посочено в член 92.
Личните данни, обработвани в базата данни по първа алинея и от държавите-членки в съответствие с настоящия раздел, се изпращат или предоставят на трети държави или на международни организации единствено в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
4. Настоящият регламент по никакъв начин не засяга степента на защита на лицата във връзка с обработката на лични данни съгласно разпоредбите на правото на Европейския съюз и националното право, като по-специално не променя нито задълженията на държавите-членки, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Директива 95/46/ЕО, нито задълженията на институциите и органите на Европейския съюз, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 при изпълнение на задълженията им.
Регистрационните и идентификационните данни на износителите, съставени от набора данни, изброени в приложение 13в, точки 1, 3 (свързани с описанието на дейностите), 4 и 5, могат да бъдат публикувани от Комисията в интернет само ако износителите са дали свободно своето изрично и информирано писмено съгласие.
На износителите се дава информацията по член 11 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
Правата на лицата по отношение на регистрационните им данни, изброени в приложение 13в и обработвани в националните системи, се упражняват в съответствие със законодателството на държавата-членка, съхранила личните им данни в прилагане на Директива 95/46/ЕО.
Правата на лицата по отношение на обработката на личните им данни в централната база данни по параграф 3 се упражняват в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Националните надзорни органи за защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, като действат в обхвата на своите съответни компетенции, си сътрудничат активно и осигуряват координиран надзор върху базата данни, посочена в параграф 3.
Член 70
1. Комисията ще публикува в Официален вестник на Европейския съюз (серия „C“) списъка на държавите бенефициери и датата, на която се счита, че те са изпълнили задълженията си по членове 68 и 69. Комисията ще актуализира посочения списък, когато някоя нова държава бенефициер отговори на същите условия.
2. Продуктите с произход от държава бенефициер по смисъла на настоящия раздел се ползват от схемата при допускане за свободно обращение в Европейския съюз само при условие, че са били изнесени на или след датата, посочена в списъка по параграф 1.
3. Счита се, че държавата бенефициер отговаря на изискванията по членове 68 и 69 на датата, на която е поела задължението, посочено в член 68, параграф 1, и е съобщила информацията, посочена в член 69, параграф 1.
Член 71
Неспазването от страна на компетентните органи на държавата бенефициер на изискванията по член 68, параграф 1, член 69, параграф 2, членове 91, 92, 93 или член 97ж или системното неспазване на изискванията по член 97з, параграф 2 може да доведе, в съответствие с член 16 от Регламент (ЕО) № 732/2008, до временно оттегляне на преференциите по схемата за посочената държава.
Подраздел 2
Определение на понятието „продукти с произход“
Член 72
Следните продукти се считат за продукти с произход от държава бенефициер:
а)
продукти, изцяло получени в тази държава по смисъла на член 75;
б)
продукти, получени в тази държава, с вложени материали, които не са изцяло получени там, при условие че тези материали са претърпели достатъчна обработка или преработка по смисъла на член 76.
Член 73
1. Условията за придобиване на статут на продукти с произход, определени в настоящия подраздел, се изпълняват в съответната държава бенефициер.
2. Ако продуктите с произход, изнесени от държавата бенефициер за друга държава, се върнат, те се считат за продукти без произход, освен ако може да бъде доказано по удовлетворителен за компетентните органи начин, че:
а)
върнатите продукти са същите като изнесените и
б)
те не са преминали през каквито и да било операции извън рамките на необходимото, за да се съхранят в добро състояние, докато са били в тази държава или докато са били изнесени.
Член 74
1. Продуктите, декларирани за допускане за свободно обращение в Европейския съюз, трябва да бъдат същите като изнесените от държавата бенефициер, с произход от която се счита, че са. Те не трябва да бъдат променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние преди да бъдат декларирани за допускане за свободно обращение. Съхранение на продукти или пратки и разделяне на пратки се допуска, когато то се извършва под отговорността на износителя или на последващ държател на стоките и продуктите останат под митнически надзор в транзитната(ите) държава(и).
2. Изискванията по параграф 1 се считат за изпълнени, освен ако митническите органи имат основание да смятат противното; в такъв случай митническите органи могат да поискат от декларатора да представи доказателство за изпълнение на изискванията, което може да бъде дадено под всякаква форма, включително чрез представяне на транспортни документи, които имат силата на договор, като товарителници или фактическо или конкретно доказателство, основаващо се на маркировката или номерирането на опаковките или всяко друго доказателство, свързано със самите стоки.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis, когато се прилага кумулацията по членове 84, 85 или 86.
Член 75
1. За изцяло получени в държава бенефициер се считат:
а)
минералните продукти, извлечени от нейните почви или от нейното морско дъно;
б)
растенията и растителните продукти, отгледани или прибрани там;
в)
живите животни, родени и отгледани там;
г)
продуктите, получени от живи животни, отгледани там;
д)
продуктите от заклани животни, родени и отгледани там;
е)
продуктите, получени чрез лов или риболов, извършен там;
ж)
продуктите от аквакултури, когато рибите, ракообразните и мекотелите са родени и отгледани там;
з)
продуктите от морския риболов и другите продукти, добити в морето извън което и да било териториално море от нейните плавателни съдове;
и)
продуктите, произведени на борда на нейните кораби-заводи изключително от продуктите, посочени в буква з);
й)
употребяваните артикули, събрани там, годни единствено за извличане на суровините;
к)
отпадъците и скрапът, които са получени в резултат на производствени операции, извършвани там;
л)
продуктите, извлечени от морското дъно или под морското дъно, намиращо се извън което и да било териториално море, но върху което тя разполага с изключителни права за експлоатация;
м)
стоките, произведени изключително от продуктите, описани в букви а)-л).
2. Термините „нейните плавателни съдове“ и „нейните кораби-заводи“ в параграф 1, букви з) и и) се прилагат само за плавателните съдове и корабите-заводи, които отговарят на едно от следните изисквания:
а)
регистрирани са в държавата бенефициер или в държава-членка;
б)
плават под флага на държавата бенефициер или на държава-членка;
в)
отговарят на едно от следните условия:
i)
дял от най-малко 50 % от тях е собственост на граждани на държавата бенефициер или на държави-членка, или
ii)
те са собственост на дружества:
-
чието седалище и главно място на стопанска дейност се намира в държавата бенефициер или в държава-членка, и
-
дял от най-малко 50 % от които е собственост на държавата бенефициер или на държави-членки, или на публични субекти или на граждани от държавата бенефициер или от държави-членки.
3. Всяко от условията по параграф 2 може да бъде изпълнено в държавите-членки или в различните държави бенефициери, доколкото всички държави бенефициери се ползват от регионалната кумулация в съответствие с член 86, параграфи 1 и 5. В такъв случай се смята, че продуктите са с произход от държавата бенефициер, под чийто флаг плава плавателният съд или корабът-завод в съответствие с параграф 2, буква б).
Първа алинея се прилага единствено при условие, че са изпълнени разпоредбите на член 86, параграф 2, букви б) и в).
Член 76
1. Без да се засягат разпоредбите на членове 78 и 79, продуктите, които не са изцяло получени в държавата бенефициер по смисъла на член 75, се считат за продукти с произход от нея, при условие че са изпълнени условията, заложени в списъка от приложение 13а за съответните стоки.
2. Ако даден продукт, който е придобил статут на продукт с произход в дадена държава в съответствие с параграф 1, претърпи допълнителна преработка в посочената държава и бъде използван като материал в производството на друг продукт, материалите без произход, които евентуално са били използвани в неговото производство, не се вземат предвид.
Член 77
1. Оценка за спазване на изискванията по член 76, параграф 1 се извършва за всеки отделен продукт.
Когато обаче съответното правило се основава на спазване на максимално съдържание на материали без произход, за да се отчетат колебанията в разходите и валутните курсове, стойността на материалите без произход може да бъде изчислена въз основа на средната стойност, както е посочено в параграф 2.
2. В случая, посочен в параграф 1, втора алинея, средната цена франко - завод на продукта и средната стойност на използваните материали без произход се изчисляват съответно въз основа на сбора от начислените цени франко - завод за всички продажби на продуктите, осъществени през предходната фискална година и сбора от стойността на всички материали без произход, използвани в производството на продуктите през предходната фискална година, така, както e определена в държавата на износ, или, когато липсват данните за цялата фискална година, за по-кратък период, но не по-кратък от три месеца.
3. Износителите, които са избрали да направят изчисленията си въз основа на средната стойност трябва последователно да прилагат този метод по време на годината, следваща отправната фискална година, или, когато е целесъобразно, по време на годината, следваща по-краткия отправен период. Те могат да преустановят прилагането на този метод, когато по време на дадена фискална година или по-кратък период, но не по-кратък от три месеца, установят, че колебанията в разходите и валутните курсове, които са оправдавали използването на такъв метод, са престанали да съществуват.
4. Средните стойности, посочени в параграф 2, съответно като цената франко - завод и стойността на материалите без произход, се използват за да се установи дали има спазване на максималното съдържание на материали без произход.
Член 78
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, следните операции се считат за недостатъчна обработка или преработка за придаване на статут на продукти с произход, независимо от това дали са удовлетворени изискванията на член 76:
а)
операциите, целящи запазването на продуктите в добро състояние при превоз или съхранение;
б)
разделянето или събирането в опаковки;
в)
измиването, почистването; отстраняването на прах, окисни и маслени покрития, покрития от бои и други покрития;
г)
гладенето с ютии или гладачни преси на текстил и текстилни артикули;
д)
простите операции по боядисване и полиране;
е)
лющенето и частичното или цялостното бланширане на ориз; полирането и гланцирането на зърнени култури и ориз;
ж)
операциите по оцветяване или ароматизиране на захар или оформянето на бучки; частичното или цялостното смилане на кристална захар;
з)
беленето, изваждането на костилки и чистенето от черупки на плодове, ядки и зеленчуци;
и)
подострянето, простото смилане или простото рязане;
й)
пресяването, отделянето, сортирането, класифицирането, калибрирането, съчетаването (включително окомплектоването на артикулите);
к)
простото поставяне в бутилки, консервени кутии, флакони, торби, кашони, кутии, закрепването върху картички или плочи и всички други прости операции по опаковане;
л)
поставянето или отпечатването на маркировки, знаци, емблеми, и други подобни отличителни знаци върху продуктите и техните опаковки;
м)
простото смесване на стоки, независимо от това дали са от различни видове; смесването на захар с друг материал;
н)
простото добавяне на вода или разреждане или дехидратиране или денатуриране на продукти;
о)
простото сглобяване на части, така че да се получи готов артикул, или разглобяването на продукти на частите им;
п)
комбинацията от две или повече операции, посочени в букви a) - о);
р)
клането на животни.
2. За целите на параграф 1 за прости се считат операции, когато за тяхното извършване не са необходими нито специални умения, нито машини, апаратура или инструменти, специално произведени или монтирани за посочените операции.
3. При определяне на това дали претърпяната от продукта обработка или преработка трябва да се разглежда като недостатъчна по смисъла на параграф 1 се вземат предвид всички операции, извършени в държава бенефициер върху даден продукт.
Член 79
1. Чрез дерогация от разпоредбите на член 76 и съгласно параграфи 2 и 3 от настоящия член материалите без произход, които съгласно условията, посочени в списъка от приложение 13а, не трябва да се използват в производството на даден продукт, могат въпреки това да се използват, при условие че тяхната обща стойност или нетно тегло, установени за продукта, не надвишават:
а)
15 % от теглото на продукта за продукти, включени в глава 2 и глави 4-24 от Хармонизираната система, различни от преработените продукти от риболов от глава 16;
б)
15 % от цената франко - завод на продукта за други продукти, с изключение на продуктите, включени в глави 50-63 от Хармонизираната система, за които се прилагат допустимите отклонения, посочени в приложение 13а, част I, бележки 6 и 7.
2. При прилагането на параграф 1 не може да се надвишават процентите за максимално съдържание на материали без произход, посочени в правилата, заложени в списъка от приложение 13а.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за продукти, които са изцяло получени в държава бенефициер по смисъла на член 75. Без да се засягат разпоредбите на член 78 и член 80, параграф 2 обаче, допустимото отклонение, предвидено в посочените параграфи, се прилага за сбора от всички материали, които са използвани в производството на даден продукт и за които съгласно заложеното в списъка от приложение 13а правило се изисква да са изцяло получени.
Член 80
1. Единицата за оценка на прилагането на разпоредбите на настоящия раздел е конкретният продукт, който се смята за основна единица при определяне на класирането по Хармонизираната система.
2. Когато една пратка се състои от определен брой идентични продукти, класирани в една и съща позиция по Хармонизираната система, всеки отделен продукт се взема предвид, когато се прилагат разпоредбите на настоящия раздел.
3. Когато по смисъла на общо правило 5 на Хармонизираната система опаковката е включена в продукта за целите на класирането, тя се включва за целите на определянето на произхода.
Член 81
Принадлежностите, резервните части и инструментите, изпращани с части от оборудване, машини, апаратура или превозни средства, които са част от нормалното оборудване и са включени в цената му франко - завод, се считат за едно цяло със съответното оборудване, машини, апаратура или превозни средства.
Член 82
Комплектите съгласно определението в общо правило 3 на Хармонизираната система се разглеждат като продукти с произход, когато всички съставящи ги продукти са с произход.
Когато обаче един комплект е съставен от продукти с произход и такива без произход, като цяло се счита, че комплектът е с произход, при условие че стойността на продуктите без произход не надвишава 15 % от цената на комплекта франко - завод.
Член 83
За да се определи дали даден продукт е продукт с произход, не се взема предвид произходът на следните елементи, които може да се използват в неговото производство:
а)
енергията и горивото;
б)
съоръженията и оборудването;
в)
машините и инструментите;
г)
всякакви други стоки, които не влизат и не са предназначени да влизат в крайния състав на продукта.
Подраздел 3
Кумулация
Член 84
Двустранната кумулация позволява продуктите с произход от Европейския съюз да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, когато са вложени в произведен в посочената държава продукт, при условие че извършената там обработка или преработка надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1.
Член 85
1. Доколкото Норвегия, Швейцария и Турция предоставят общи тарифни преференции за продукти с произход от държавите бенефициери и прилагат определение на понятието за произход, съответстващо на постановеното в настоящия раздел, кумулацията с Норвегия, Швейцария или Турция позволява на продуктите с произход от Норвегия, Швейцария или Турция да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, при условие че извършената там обработка или преработка надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1.
2. Параграф 1 се прилага при условие, че Турция, Норвегия и Швейцария предоставят при условията на взаимност същото третиране на продуктите с произход от държавите бенефициери, в които са вложени материали с произход от Европейския съюз.
3. Параграф 1 не се прилага за продукти, включени в глави 1-24 по Хармонизираната система.
4. Комисията ще публикува в Официален вестник на Европейския съюз (серия C) датата, на която са изпълнени условията, заложени в параграфи 1 и 2.
Член 86
1. Регионалната кумулация се прилага към следните четири отделни регионални групи:
а)
Група I: Бруней, Камбоджа, Индонезия, Лаос, Малайзия, Филипини, Сингапур, Тайланд, Виетнам;
б)
Група II: Боливия, Колумбия, Коста Рика, Еквадор, Ел Салвадор, Гватемала, Хондурас, Никарагуа, Панама, Перу, Венецуела;
в)
Група III: Бангладеш, Бутан, Индия, Малдиви, Непал, Пакистан, Шри Ланка;
г)
Група IV: Аржентина, Бразилия, Парагвай и Уругвай.
2. Регионалната кумулация между държавите от една и съща група се прилага само ако са изпълнени следните условия:
а)
за целите на регионалната кумулация между държавите от една регионална група се прилагат правилата за произход, заложени в настоящия раздел.
Когато операция, отговаряща на изискванията, посочена в част II от приложение 13а, не е еднаква за всички държави, участващи в кумулацията, произходът на продуктите, изнесени от една държава за друга държава от регионалната група за целите на регионалната кумулация, се определя въз основа на правилото, което би се прилагало, ако продуктите се изнасяха за Европейския съюз;
б)
държавите от регионалната група са поели задължение:
i)
да спазват или да гарантират спазването на разпоредбите на настоящия раздел, и
ii)
да оказват необходимото административно сътрудничество за осигуряване на правилното прилагане на настоящия раздел както по отношение на Европейския съюз, така и помежду си;
в)
Комисията е била уведомена за задълженията по буква б) чрез секретариата на съответната регионална група или чрез друг компетентен съвместен орган, представляващ всички членове на въпросната група.
Ако държавите от регионалната група са спазили изискванията по буква б) и буква в), първа алинея преди 1 януари 2011 г., не е необходимо поемане на ново задължение.
3. Материалите от приложение 13б се изключват от регионалната кумулация, предвидена в параграф 2, в случай че:
а)
приложимата тарифна преференция в Европейския съюз не е еднаква за всички държави, които участват в кумулацията; и
б)
посредством кумулацията въпросните материали биха се ползвали от тарифно третиране, по-благоприятно от това, от което биха се ползвали, ако се изнасяха директно за Европейския съюз.
4. Регионалната кумулация между държавите от една и съща регионална група се прилага единствено при условие, че обработката или преработката, извършена в държавата бенефициер, в която материалите претърпяват допълнителна преработка или са вложени, надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1, а при текстилни продукти надхвърля и операциите от приложение 16.
Когато условието по първа алинея не е изпълнено, продуктите са с произход от държавата от регионалната група, на която се дължи най-големият дял от митническата стойност на използваните материали с произход от други държави от регионалната група.
Когато държавата на произход се определя съгласно втора алинея, тази държава се посочва като държавата на произход върху доказателството за произход, изготвено от износителя на продукта за Европейския съюз или, до прилагането на системата за регистрирани износители, издадено от органите на държавата бенефициер на износ.
5. По искане на органите на държава бенефициер от група I или група III Комисията може да допусне регионална кумулация между държавите от посочените групи, при условие че Комисията е установила, че е спазено всяко от следните условия:
а)
условията по параграф 2, буква а) са спазени, и
б)
държавите, които ще участват в такава регионална кумулация, са поели задължение и са уведомили съвместно Комисията за своето задължение:
i)
да спазват или да гарантират спазването на разпоредбите на настоящия раздел, и
ii)
да оказват необходимото административно сътрудничество за осигуряване на правилното прилагане на настоящия раздел както по отношение на Европейския съюз, така и помежду си.
Искането, посочено в първа алинея, трябва да бъде придружено от доказателство, че условията по посочената алинея са спазени. То се отправя до Комисията. Комисията ще вземе решение по искането въз основа на всички елементи, свързани с кумулацията и считани за съществени, включително материалите, които трябва да бъдат кумулирани.
6. Когато за Европейския съюз се изнасят продукти, произведени в държава бенефициер от група I или група III с помощта на материали с произход от държава, която спада към другата група, произходът на тези продукти се определя, както следва:
а)
материалите с произход от държава от една регионална група се считат за материали с произход от държава от другата регионална група, когато са вложени в продукт, получен в нея, при условие че обработката или преработката, извършена в последната държава бенефициер, надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1, а при текстилни продукти надхвърля и операциите от приложение 16.
б)
когато условието по буква а) не е изпълнено, продуктите са с произход от държавата, която участва в кумулацията, на която се дължи най-големият дял от митническата стойност на използваните материали с произход от други държави, участващи в кумулацията.
Когато държавата на произход се определя съгласно първа алинея, буква б), тази държава се посочва като държавата на произход върху доказателството за произход, изготвено от износителя на продукта за Европейския съюз или, до прилагането на системата за регистрирани износители, издадено от органите на държавата бенефициер на износ.
7. По искане на органите на която и да било държава бенефициер Комисията може да допусне разширена кумулация между държава бенефициер и държава, с която Европейският съюз има действащо споразумение за свободна търговия в съответствие с член XXIV от Общото споразумение за митата и търговията, ако е спазено всяко едно от следните условия:
а)
държавите, участващи в кумулацията, са поели задължение да спазват или да гарантират спазването на разпоредбите на настоящия раздел и да осигуряват необходимото административно сътрудничество, за да гарантират правилното прилагане на настоящия раздел както по отношение на Европейския съюз, така и помежду си.
б)
Комисията е била уведомена от съответната държава бенефициер за задължението, посочено в буква а).
Искането, посочено в първа алинея, трябва да съдържа списък с материалите, засегнати от кумулацията, и да бъде придружено от доказателство, че условията по букви а) и б) от първа алинея са спазени. То се отправя до Комисията. В случай на промяна на засегнатите материали се подава ново искане.
Материалите, включени в глави 1-24 от Хармонизираната система, се изключват от разширената кумулация.
8. При разширената кумулация по параграф 7 произходът на използваните материали и приложимото документално доказателство за произход се определят в съответствие с правилата, предвидени в съответното споразумение за свободна търговия. Произходът на продуктите за износ в Европейския съюз се определя в съответствие с предвидените в настоящия раздел правила за произход.
За да придобие полученият продукт статут на продукт с произход, не е необходимо материалите с произход от държава, с която Европейският съюз има споразумение за свободна търговия, и използвани в държава бенефициер за производството на продукт за износ в Европейския съюз да са претърпели достатъчна обработка или преработка, при условие че обработката или преработката, извършена в съответната държава бенефициер, надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1.
9. Комисията ще публикува в Официален вестник на Европейския съюз (серия С) следното:
а)
датата, на която кумулацията между държави от група I и група III, предвидена в параграф 5, влиза в сила, участващите в тази кумулация държави и, когато е целесъобразно, списъка с материали, във връзка с които се прилага кумулацията.
б)
датата, на която разширената кумулация влиза в сила, участващите в тази кумулация държави и списъка с материали, във връзка с които се прилага кумулацията.
Член 87
Когато едновременно с регионалната кумулация се използва двустранна кумулация или кумулация с Норвегия, Швейцария или Турция, полученият продукт придобива произхода на една от държавите от съответната регионална група, определен в съответствие с член 86, параграф 4, първа и втора алинея.
Член 88
1. Подраздели 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis за:
а)
износ от Европейския съюз за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация;
б)
износ от една държава бенефициер за друга държава бенефициер за целите на регионалната кумулация, както е предвидено в член 86, параграфи 1 и 5, без да се засягат разпоредбите на член 86, параграф 2, буква а), втора алинея.
2. Ако при обработката или преработката на даден продукт се използват взаимозаменяеми материали с произход и без произход, митническите органи на държавата-членка могат, при писмено искане от страна на икономическите оператори, да разрешат съответните материали да бъдат управлявани в Европейския съюз с помощта на метода на „счетоводното разделяне“ за целите на последващ износ за държава бенефициер в рамките на двустранната кумулация, без материалите да бъдат съхранявани отделно.
3. Митническите органи на държавите-членки могат да предвидят посоченото в параграф 2 разрешение да се дава само при изпълнението на определени изисквания, които те считат за целесъобразни.
Разрешението се дава само ако с прилагането на посочения в параграф 2 метод може да се гарантира, че във всеки един момент броят на получените продукти, за които може да се счита, че са „с произход от Европейския съюз“, е равен на броя на продуктите, които биха били получени чрез прилагане на метода на физическо разделяне на наличностите.
Ако за него бъде получено разрешение, методът се прилага и записите се правят въз основа на общите счетоводни принципи, приложими в Европейския съюз.
4. Ползвателят на метода, посочен в параграф 2, изготвя или, до прилагането на системата за регистрирани износители, подава заявление за издаване на доказателства за произход за количеството продукти, които могат да бъдат считани за продукти с произход от Европейския съюз. По искане на митническите органи на държавите-членки ползвателят предоставя отчет за управлението на количествата.
5. Митническите органи на държавите-членки следят за това как се използва разрешението, посочено в параграф 2.
Те могат да оттеглят разрешението в следните случаи:
а)
ползвателят използва разрешението по какъвто и да е неправилен начин, или
б)
ползвателят не изпълнява някое от другите условия, заложени в настоящия раздел или раздел 1А.
Подраздел 4
Дерогации
Член 89
1. Комисията, по своя инициатива или в отговор на искане от страна на държава бенефициер, може да предостави на държавата бенефициер временна дерогация от разпоредбите на настоящия раздел, когато:
а)
вътрешни или външни фактори временно възпрепятстват възможността да спазва правилата за придобиване на произход, предвидени в член 72, когато преди е била в състояние да го прави, или
б)
е нобходимо време, за да се подготви за спазването на правилата за придобиване на произход, предвидени в член 72.
2. Временнаа дерогация се предоставя единствено за периода от време, през който действат вътрешните или външните фактори, които са причина за нея, или за периода от време, необходим на държавата бенефициер, за да започне да спазва правилата.
3. Исканто за дерогация се отправя писмено до Комисията. В него се излагат причините, поради които е необхоима деpогация, както е посочено в параграф 1, и се съдържат необходимите доказателствени документи.
4. След предоставяне на дерогацията държавата бенефициер се съобразява с определените изисквания по отношение на информацията, която трябва да бъде дадена на Комисията за използването на дерогацията и по отношение на управлението на количествата, за които е предоставена дерогацията.
Подраздел 5
Процедури при износ в държавата бенефициер
Член 90
Схемата се прилага в следните случаи:
а)
за стоки, отговарящи на изискванията по настоящия раздел, които се изнасят от регистриран износител по смисъла на член 92;
б)
за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, които се изнасят от какъвто и да било износител, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката не надвишава 6 000 EUR.
Член 91
1. Компетентните органи на държавата бенефициер изготвят и редовно актуализират електронен архив на регистрираните износители, установени в посочената държава. Архивът се обновява незабавно, когато вписването на даден износител бъде заличено от регистъра в съответствие с член 93, параграф 2.
2. Архивът съдържа следната информация:
а)
име и пълен адрес на мястото, където регистрираният износител е установен/живее, включително идентификатор на държавата или територията (двубуквен код на държавите по ISO);
б)
брой на регистрираните износители;
в)
продукти, предназначени за износ по схемата (примерен списък с главите или позициите по Хармонизираната система, както се сметне за целесъобразно от заявителя);
г)
дата на регистрация на износителя и дата, на която регистрацията му изтича;
д)
причина за оттегляне на регистрацията (по искане на регистрирания износител/оттегляне от страна на компетентните органи). Тези данни се предоставят на разположение единствено на компетентните органи.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери уведомяват Комисията за използваните от тях национални системи за номериране за определяне на регистрираните износители. Номерата започват с двубуквения код на държавата по ISO.
Член 92
За да се регистрират, износителите подават заявление пред компетентните органи на държавата бенефициер, посочени в член 69, параграф 1, буква а), като използват формуляра от приложение 13в. Чрез попълването на формуляра износителите дават съгласието си за съхраняване на представената от тях информация в базата данни на Комисията и за публикуване на неповерителните данни в интернет.
Заявлението се приема от компетентните органи само ако е пълно.
Член 93
1. Регистрираните износители, които са престанали да отговарят на условията за изнасяне на стоки по схемата или които не възнамеряват повече да изнасят такива стоки, уведомяват компетентните органи на държавата бенефициер, които незабавно ги отстраняват от архива на регистрираните износители, който се води в посочената държава бенефициер.
2. Без да се засяга системата за наказания и санкции, приложима в държавата бенефициер, когато регистрираните износители умишлено или поради небрежност изготвят или станат причина за изготвянето на изявление за произход или друг доказателствен документ, който съдържа невярна информация, която води до нередност или до неправомерно ползване на преференциално тарифно третиране, компетентните органи на държавата бенефициер заличават незабавно вписването на износителя от архива на регистрираните износители, който се води от съответната държава бенефициер.
3. Без да се засяга възможното отражение на откритите нередности върху текущите проверки, заличаването на вписването на регистрираните износители влиза в сила за в бъдеще, т.е. по отношение на изявление за, изготвени след датата на заличаването.
4. Износителите, чиито вписвания са били заличени от архива на регистрираните износители от компетентните органи в съответствие с параграф 2 могат да бъдат наново вписани в архива на регистрираните износители едва след като докажат пред компетентните органи в държавата бенефициер, че са премахнали причините, довели до заличаването на тяхното вписване.
Член 94
1. Износителите, независимо дали са регистрирани или не, изпълняват следните задължения:
а)
те водят подходящите търговски счетоводни регистри за производството и доставките на стоки, които отговарят на изискванията за преференциално третиране;
б)
те предоставят на разположение всички доказателства, свързани с използвания в производството материал;
в)
те съхраняват цялата митническа документация, свързана с използвания в производството материал;
г)
те съхраняват за период от най-малко три години или по-дълго, ако това се изисква от националното право, от края на годината, в която е било изготвено изявление за произход, регистри за:
i)
изявленията за произход, които са изготвили, и
ii)
своите материали с произход и без произход, своето производство и складови наличности.
Регистрите по първа алинея, буква г) могат да бъдат електронни, но трябва да позволяват проследяването на материалите, използвани в производството на изнасяните продукти, и потвърждаването на техния статут на стоки с произход.
2. Задълженията, предвидени в параграф 1, се прилагат и към доставчиците, които представят на износителите декларации на доставчиците, с които се удостоверява статутът на произход на стоките, които те доставят.
Член 95
1. Износителят изготвя изявление за произход при износ на продуктите, за които то се отнася, ако съответните стоки могат да бъдат считани за стоки с произход в съответната държава бенефициер или в друга държава бенефициер в съответствие с член 86, параграф 4, втора алинея или с член 86, параграф 6, първа алинея, буква б).
2. Чрез дерогация от параграф 1 по изключение изявление за произход може да бъде изготвено след износа („изявление със задна дата“), при условие че то бъде представено в държавата-членка, където е декларирано допускането за свободно обращение, не по-късно от две години след износа.
3. Изявление за произход се дава от износителя на неговия клиент в Европейския съюз и съдържа данните, посочени в приложение 13г. Изявлението за произход се изготвя на английски или френски език.
То може да бъде изготвено върху всеки търговски документ, който позволява съответният износител и стоки да бъдат идентифицирани.
4. Когато се прилага кумулацията по член 84, член 86, параграф 1 или член 86, параграфи 5 и 6, износителят на продукта, за производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, разчита на изявлението за произход, представено от неговия доставчик. В тези случаи изявление за произход, изготвено от износителя, съдържа в зависимост от случая надписа „EU cumulation“, „regional cumulation“ или „Cumul UE“, „cumul regional“.
5. Когато се прилага кумулацията по член 85, износителят на продукта, за производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от неговия доставчик и издадено в съответствие с разпоредбите на правилата за произход по ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, в зависимост от случая. В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“ или „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“.
6. Когато се прилага разширената кумулация по член 86, параграфи 7 и 8, износителят на продукта, за производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена разширена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от неговия доставчик и издадено в съответствие с разпоредбите на съответното споразумение за свободна търговия между Европейския съюз и въпросната страна.
В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „extended cumulation with country x“ или „cumul étendu avec le pays x“.
Член 96
1. Изявление за произход се изготвя за всяка пратка.
2. Изявлението за произход е валидно за срок от дванадесет месеца от датата на изготвянето му от износителя.
3. Едно единствено изявление за произход може да обхване няколко пратки, ако стоките отговарят на следните условия:
а)
те са продукти в демонтирано или немонтирано състояние по смисъла на Общо правило 2, буква а) от Хармонизираната система;
б)
те са включени в раздел XVI или XVII или в позиция 7308 или 9406 от Хармонизираната система, и
в)
те са предназначени за внос чрез поредица от доставки.
Подраздел 6
Процедури при допускане за свободно обращение в Европейския съюз
Член 97
1. В митническата декларация за допускане за свободно обращение се включва позоваване на изявлението за произход. Изявлението за произход се държи на разположение на митническите органи, които могат да поискат то да им бъде предоставено за проверката на декларацията. Тези органи могат да изискат превод на изявлението на официалния език или на един от официалните езици на съответната държава-членка.
2. Ако деклараторът поиска да приложи схемата без да притежава изявление за произход при приемането на митническата декларация за допускане за свободно обращение, тази декларация се счита за непълна по смисъла на член 253, параграф 1 и се третира като такава.
3. Преди да декларира стоките за допускане за свободно обращение деклараторът взема необходимите мерки, за да се увери, че стоките спазват правилата на настоящия раздел, по-специално като провери:
i)
в базата данни, посочена в член 69, параграф 3, дали износителят е регистриран за целите на изготвянето на изявления за произход, освен когато общата стойност на продуктите с произход в пратката не надвишава 6 000 EUR, и
ii)
дали изявлението за произход е изготвено в съответствие с приложение 13г.
Член 97а
1. Следните продукти са освободени от задължението за изготвяне и представяне на изявление за произход:
а)
продукти, изпращани като малки пратки от частни лица до частни лица, чиято обща стойност не надвишава 500 EUR;
б)
продукти, явяващи се част от личния багаж на пътници, чиято обща стойност не надвишава 1 200 EUR.
2. Продуктите, посочени в параграф 1, трябва да отговарят на следните условия:
а)
те не се внасят с цел търговия;
б)
те са били декларирани като отговарящи на условията за ползване на схемата;
в)
няма основание за съмнение във верността на декларация, посочена в буква б).
3. За целите на параграф 2, буква а) вносът не се счита за внос с цел търговия, ако са изпълнени следните условия:
а)
вносът е инцидентен;
б)
вносът се състои изцяло от продукти за лично ползване на получателите или пътниците или техните семейства;
в)
от естеството и количеството на продуктите е видно, че те не се внасят с търговска цел.
Член 97б
1. Установяването на дребни несъответствия между данните в изявлението за произход и тези, посочени в документите, представени пред митническите органи с цел извършване на формалностите по вноса на продуктите, ipso facto не прави изявлението за произход недействително, ако бъде надлежно установено, че посоченият документ съответства на въпросните продукти.
2. Очевидните технически грешки като печатни грешки в изявлението за произход не водят до отхвърляне на посочения документ, ако тези грешки са от естество, което не поражда съмнения относно верността на заявленията, направени в посочения документ.
3. Изявленията за произход, представени на митническите органи в държавата вносител след срока на валидност, посочен в член 96, могат да бъдат приети с цел преференциално третиране, когато закъснението при представянето на тези документи след крайния срок се дължи на изключителни обстоятелства. В други случаи на закъсняло представяне митническите органи на държавата вносител могат да приемат изявленията за произход, ако продуктите са им били представени преди посочения краен срок.
Член 97в
1. Процедурата, посочена в член 96, параграф 3, се прилага за период, определен от митническите органи на държавата-членка.
2. Митническите органи на държавите-членки на внос, които извършват надзор върху последователни допускания за свободно обращение, проверяват дали последователните пратки са част от продуктите в демонтирано или немонтирано състояние, за които е било изготвено изявлението за произход.
Член 97г
1. Ако продуктите все още не са били допуснати за свободно обращение, изявлението за произход може да бъде заместено с едно или повече заместващи изявления за произход, изготвени от държателя на стоките, за да могат всички или някои от продуктите да бъдат изпратени на друго място в митническата територия на Общността или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция. Не е необходимо държателите на стоките да са регистрирани износители, за да имат право да изготвят заместващи изявления за произход.
2. Когато изявлението за произход е заместващо, в оригиналното изявление за произход се посочва следното:
а)
данните от заместващото(ите) изявление(я) за произход;
б)
имената и адресите на изпращача;
в)
получателят(ите) в Европейския съюз.
Върху оригиналното изявление за произход се обозначава „Replaced“ или „Remplacée“ в зависимост от случая.
3. В заместващото изявление за произход се посочва следното:
а)
всички данни на продуктите с променено местоназначение;
б)
датата, на която е изготвено оригиналното изявление за произход;
в)
всички необходими данни, посочени в приложение 13г;
г)
името и адреса на изпращача на продуктите в Европейския съюз;
д)
името и адреса на получателя на продуктите в Европейския съюз, Норвегия, Швейцария или Турция;
е)
датата и мястото на извършване на заместването.
Лицето, изготвящо заместващото изявление за произход, може да приложи към него копие на първоначалното изявление за произход.
4. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към изявленията, заместващи изявления за произход, които сами по себе си са заместващи изявления за произход. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към заместващите изявления за произход, изготвени от изпращачи на продукти в Норвегия, Швейцария или Турция.
5. За продуктите, ползващи се от тарифните преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, заместването по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Европейския съюз. Когато съответният продукт е придобил статут на продукт с произход чрез регионална кумулация, заместващо изявление за произход може да бъде изготвено само при изпращане на продукти за Норвегия, Швейцария или Турция, в случай че посочените държави прилагат същите правила за регионална кумулация като Европейския съюз.
6. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към изявленията, заместващи изявления за произход при разделяне на пратки, извършено в съответствие с член 74.
Член 97д
1. При наличие на съмнения относно статута на продукти с произход на продуктите митническите органи могат да поискат от декларатора да представи в разумен срок, определен от тях, всяко налично доказателство, позволяващо да се провери точността на означението за произход в декларацията или спазването на условията по член 74.
2. Митническите органи могат да преустановят прилагането на преференциалната тарифна мярка по време на процедурата по проверка, изложена в член 97з, в случай че:
а)
предоставената от декларатора информация е недостатъчна за потвърждаване на статута на продукти с произход на продуктите или на спазването на условията, заложени в член 73 или член 74,
б)
деклараторът не отговори в срока, предвиден за представяне на посочената в параграф 1 информация.
3. До получаването на информацията по параграф 1, поискана от декларатора, или на резултатите от процедурата за проверка по параграф 2 на вносителя се предлага освобождаване на продуктите при спазване на всички предпазни мерки, счетени за необходими.
Член 97е
1. Митническите органи на държавата-членка на внос отказват право на ползване на схемата без да са длъжни да искат допълнителни доказателства или да изпращат искане за проверка до държавата бенефициер, в случай че:
а)
стоките не са същите като посочените в изявлението за произход;
б)
деклараторът не подаде изявление за произход за съответните продукти, когато такова се изисква;
в)
без да се засягат разпоредбите на член 90, буква б) и член 97г, параграф 1 притежаваното от декларатора изявление за произход не е било изготвено от регистриран износител в държавата бенефициер;
г)
изявлението за произход не е изготвено в съответствие с приложение 13г;
д)
не са спазени условията по член 74.
2. Митническите органи на държавата-членка на внос отказват право на ползване на схемата след изпращане на искане за проверка по смисъла на член 97з към компетентните органи на държавата бенефициер, когато митническите органи на държавата-членка на внос:
а)
са получили отговор, според който износителят няма право да изготвя изявление за произход;
б)
са получили отговор, според който съответните продукти не са с произход от държава бенефициер или не са спазени условията по член 73;
в)
са имали основателни съмнения във валидността на изявлението за произход, или в точността на информацията, представена от декларатора по отношение на действителния произход на въпросните продукти, когато са отправили искане за проверка, и
i)
не са получили отговор в срока, отпуснат в съответствие с член 97з, или
ii)
са получили отговор, който не съответства в достатъчна степен на въпросите, повдигнати в искането.
Подраздел 7
Контрол на произхода
Член 97ж
1. С цел да осигуряват спазване на правилата относно статута на продукти с произход на продуктите компетентните органи на държавата бенефициер извършват:
а)
проверки на статута на продукти с произход на продуктите по искане на митническите органи на държавите-членки;
б)
редовни проверки на износителите по своя собствена инициатива.
Доколкото Норвегия, Швейцария и Турция са сключили споразумение с Европейския съюз, в което се заявява, че ще си предоставят взаимно необходимата подкрепа по въпроси, свързани с административното сътрудничество, алинея първа се прилага mutatis mutandis към искания, изпратени до органите на Норвегия, Швейцария и Турция за проверка на заместващите изявления за произход, изготвени на тяхна територия, с цел от посочените органи да бъде поискано по-нататъшно сътрудничество с компетентните органи на държавата бенефициер.
Разширената кумулация по член 86, параграфи 7 и 8 се допуска единствено ако държава, с която Европейският съюз има действащо споразумение за свободна търговия, се е съгласила да оказва подкрепа на държавата бенефициер по въпроси, свързани с административното сътрудничество, така, както би оказвала подобна подкрепа на митническите органи на държавите-членки съгласно съответните разпоредби на въпросното споразумение за свободна търговия.
2. Проверките, посочени в параграф 1, буква б), имат за цел да гарантират че износителите спазват непрекъснато своите задължения. Те се извършват през определен период от време въз основа на подходящи критерии за анализ на риска. За тази цел компетентните органи на държавите бенефициери изискват от износителите да представят копия или списък на изявленията за произход, които са изготвили.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери имат право да изискват всички доказателства и да провеждат всички проверки на счетоводната документация на износителите, и, когато е необходимо, на тази на производителите - техни доставчици, или всякакви други проверки, които сметнат за целесъобразни.
Член 97з
1. Последващите проверки на изявленията за произход се извършват чрез случаен подбор или когато митническите учреждения на държавите-членки имат основателни причини да се съмняват в тяхната автентичност, в статута на продукти с произход на въпросните продукти или в изпълнението на другите изисквания по настоящия раздел.
Когато митническите органи на държава-членка поискат сътрудничеството на компетентните органи на държава бенефициер за извършване на проверка на валидността на изявленията за произход, статута на продукти с произход на продуктите или и на двете, те посочват в своето искане, когато е целесъобразно, причините, поради които имат основателни съмнения във валидността на изявлението за произход или в статута на продукти с произход на продуктите.
В подкрепа на искането за проверка може да бъде изпратено копие на изявлението за произход и всяка допълнителна информация или документи, от които може да се направи заключение, че представената в изявлението информация е неточна.
Държавата-членка, отправяща искането, определя 6-месечен първоначален срок за съобщаване на резултатите от проверката с начало от датата на искането за проверка, с изключение на исканията, изпращани до Норвегия, Швейцария или Турция за целите на проверка на заместващо изявление за произход, изготвено на техните територии въз основа на изявление за произход, изготвено в държава бенефициер, за които този срок се удължава на осем месеца.
2. Ако в случай на основателно съмнение не се получи отговор в рамките на предвидения в параграф 1 срок или ако полученият отговор не съдържа достатъчно информация за определяне на действителния произход на продуктите, до компетентните органи се изпраща второ съобщение. В посоченото съобщение се определя нов срок, не по-дълъг от 6 месеца.
Подраздел 8
Други разпоредби
Член 97и
1. Подраздели 5, 6 и 7 се прилагат mutatis mutandis за:
а)
износ от Европейския съюз за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация;
б)
износ от една държава бенефициер за друга за целите на регионалната кумулация, както е предвидено в член 86, параграфи 1 и 5.
2. Митническите органи на дадена държава-членка считат за регистриран износител за целите на схемата всеки износител от Европейския съюз, при подадено от него искане, ако отговаря на следните условия:
а)
има EORI номер в съответствие с членове 4к-4у;
б)
притежава статут на „одобрен износител“ по преференциален режим;
в)
в своето искане, отправено до митническите органи на държавата-членка, той представя следните данни, посочени във формуляра, образец на който се съдържа в приложение 13в:
i)
данните, посочени в клетки 1 и 4;
ii)
задълженията, посочени в клетка 5.
Член 97й
1. Подраздели 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis при определяне на това дали продуктите могат да бъдат считани за продукти с произход от държава бенефициер, когато се изнасят за Сеута или Мелиля, или за продукти с произход в Сеута или Мелиля, когато се изнасят за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.
2. Подраздели 5, 6 и 7 се прилагат mutatis mutandis за продукти, изнасяни от държава бенефициер за Сеута или Мелиля и за продукти, изнасяни от Сеута или Мелиля за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.
3. За прилагането подраздели 1, 2, 3, 5, 6 и 7 в Сеута и Мелиля са отговорни испанските митнически органи.
4. За целите на параграфи 1 и 2 Сеута и Мелиля се считат за една територия.“
2.
В част I, дял IV, глава 2 се вмъква следният раздел 1А:
„Раздел 1А
Процедури и методи на административно сътрудничество, приложими до влизането в сила на системата за регистрирани износители
Подраздел 1
Общи принципи
Член 97к
1. Всяка държава бенефициер спазва или осигурява спазването на:
а)
правилата за произход на продуктите за износ, посочени в раздел 1;
б)
правилата за попълване и издаване на сертификати за произход форма А, образец на които се съдържа в приложение 17;
в)
разпоредбите за употреба на декларации върху фактура, образец на които се съдържа в приложение 18;
г)
разпоредбите относно методите на административно сътрудничество по член 97т;
д)
разпоредбите относно предоставянето на дерогации по член 89.
2. Компетентните органи на държавите бенефициери сътрудничат на Комисията или държавите-членки по-специално чрез следното:
а)
оказване на необходимата подкрепа при искане от страна на Комисията за осъществяване на мониторинг на правилното управление на схемата в съответната държава, включително посещения за проверки на място на Комисията или на митническите органи на държавите-членки;
б)
без да се засягат разпоредбите на членове 97т и 97у, извършване на проверка на статута на продукти с произход на продуктите и на спазването на другите условия, изложени в настоящия раздел, включително посещения на място при искане от страна на Комисията или на митническите органи на държавите-членки по време на разследванията на произхода.
3. Когато в дадена държава бенефициер е определен компетентен орган за издаване на сертификати за произход форма А, извършват се проверки на документални доказателства за произход и се издават сертификати за произход форма А за износ в Европейския съюз, се счита, че посочената държава бенефициер приема условията по параграф 1.
4. Когато дадена държава или територия е допусната или е допусната отново като държава бенефициер по отношение на продукти, посочени в Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета, стоките с произход от тази държава или територия могат да се ползват от общата система за преференции, при условие че те са били изнесени от държавата или територията бенефициер на датата или след датата, посочена в член 97т.
5. Доказателството за произход е валидно 10 месеца от датата на издаване в държавата износител и се представя в посочения срок на митническите органи на държавата вносител.
Подраздел 2
Процедури при износ в държавата бенефициер
Член 97л
1. Сертификати за произход форма А, образец на които се съдържа в приложение 17, се издават по писмено искане на износителя или негов упълномощен представител, придружено от всякакви други подходящи документи, доказващи, че продуктите за износ отговарят на изискванията за издаване на сертификат за произход форма А.
2. Сертификатът се предоставя на износителя веднага след като износът е бил осъществен или гарантиран. Въпреки това сертификат за произход форма А може по изключение да бъде издаден след износа на продуктите, за които се отнася, при условие че:
а)
той не е бил издаден по време на износа поради грешки или неволни пропуски или особени обстоятелства; или
б)
е доказано по удовлетворителен за компетентните правителствени органи начин, че сертификатът за произход форма А е бил издаден, но не е бил приет при вноса по технически причини.
3. Компетентните правителствени органи могат да издадат сертификат със задна дата единствено след като проверят дали информацията, представена в заявлението на износителя, отговаря на тази в съответните документи за износа и дали при износа на въпросните продукти не е бил издаден сертификат за произход форма А, който отговаря на разпоредбите на настоящия раздел. Клетка 4 от сертификатите за произход форма А, издадени със задна дата, трябва да съдържа вписването „Issued retrospectively“ или „Délivré à posteriori“.
4. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификат за произход форма А, износителят може да се обърне към компетентните правителствени органи, които са го издали, с искане да бъде издаден дубликат въз основа на документите за износ, с които те разполагат. В клетка 4 от дубликата на форма А, издаден по този начин, трябва да бъде вписана думата „Duplicate“ или „Duplicata“, заедно с датата на издаване и серийния номер на оригиналния сертификат. Дубликатът влиза в сила от датата на издаване на оригинала.
5. За да проверят дали продуктът, за който е подадено искане за сертификат за произход форма А, отговаря на съответните правила за произход, компетентните правителствени органи имат правото да изискат всички документални доказателства или да извършат всякакви проверки, които сметнат за целесъобразни.
6. Попълването на клетка 2 от сертификата за произход форма А не е задължително. В клетка 12 се съдържат думите „Европейски съюз“ или името на една от държавите-членки. Датата на издаване на сертификата за произход форма А се посочва в клетка 11. Подписът, който се нанася в тази клетка, предназначена за компетентните правителствени органи, издаващи сертификата, както и подписът на упълномощеното от износителя подписващо лице в клетка 12, е собственоръчен.
Член 97м
1. Декларация върху фактура може да бъде изготвена от всеки износител за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност не надвишава 6 000 EUR и при условие, че административното сътрудничество по член 97к, параграф 2 се прилага към посочената процедура.
2. Износителят, който изготвя декларация върху фактура, има готовност да представи по всяко време, по искане на митническите или други компетентни правителствени органи на държавата износител, всички необходими документи, доказващи статута на продукти с произход на въпросните продукти.
3. Декларацията върху фактура се изготвя от износителя на английски или френски език чрез напечатване на пишеща машина, полагане на печат или чрез отпечатване върху фактурата, известието за доставка или друг търговски документ, на декларацията, текстът на която се съдържа в приложение 18. Ако декларацията се изготвя на ръка, тя се изписва с мастило с печатни букви. Декларациите върху фактурата носят оригиналния подпис на износителя, положен собственоръчно.
4. Използването на декларация върху фактура подлежи на следните условия:
а)
за всяка пратка се изготвя една декларация върху фактура;
б)
ако стоките, които се съдържат в пратката, вече са били подложени на проверка в държавата износител по отношение на определението за „продукти с произход“, износителят може да се позове на тази проверка в декларацията върху фактура.
5. Когато се прилага кумулацията по членове 84, 85 или 86, компетентните правителствени органи на държавата бенефициер, призовани да издадат сертификат за произход форма А за продукти, за производството на които са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, се позовават на следното:
-
при двустранна кумулация - на доказателството за произход, предоставено от доставчика на износителя и издадено в съответствие с разпоредбите на подраздел 5;
-
при кумулация с Норвегия, Швейцария или Турция - на доказателството за произход, представено от доставчика на износителя и издадено в съответствие с правилата за произход по ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, в зависимост от случая;
-
при регионална кумулация - на доказателството за произход, представено от доставчика на износителя, а именно сертификат за произход форма А, образец на който се съдържа в приложение 17 или, в зависимост от случая, на декларация върху фактура, текстът на която се съдържа в приложение 18;
-
при разширена кумулация - на доказателството за произход, представено от доставчика на износителя и издадено в съответствие с разпоредбите на съответното споразумение за свободна търговия между Европейския съюз и въпросната държава.
В случаите по първа алинея, първо, второ, трето и четвърто тире в клетка 4 от сертификата за произход форма А се съдържа, в зависимост от случая, надписа „EU cumulation“, „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“, „regional cumulation“, „extended cumulation with country x“ или „Cumul UE“, „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“, „cumul regional“, „cumul étendu avec le pays x“.
Подраздел 3
Процедури при допускане за свободно обращение в Европейския съюз
Член 97н
1. Сертификатите за произход форма A или декларациите върху фактура се представят пред митническите органи на държавата-членка на вноса в съответствие с процедурите за митническо деклариране.
2. Доказателствата за произход, представени на митническите органи в държавата вносител след срока на валидност, посочен в член 97к, параграф 5, могат да бъдат приети с цел преференциално третиране, когато закъснението при представянето на тези документи след крайната дата се дължи на изключителни обстоятелства. В други случаи на закъсняло представяне митническите органи на държавата вносител могат да приемат доказателствата за произход, ако продуктите са им били представени преди посочения краен срок.
Член 97о
1. Когато по искане на вносителя и при условията, определени от митническите органи на държавата-членка вносител, чрез поредица от доставки се внасят продукти в демонтирано или немонтирано състояние по смисъла на Общо правило 2, буква а) за тълкуване на Хармонизираната система и включени в раздел XVI или XVII, или в позиция 7308 или 9406 от Хармонизираната система, на митническите органи може да се представи само едно доказателство за произход за такива продукти - при вноса на първата доставка.
2. По искане на вносителя и като се вземат предвид условията, определени от митническите органи на държавата-членка вносител, на митническите органи може да се представи само едно доказателство за произход - при вноса на първата доставка, ако стоките:
а)
се внасят в рамките на чести и постоянни търговски потоци със значителна търговска стойност;
б)
са предмет на същия договор за продажба, като страните по договора са установени в държавата износител или в държавата(ите)-членка(и);
в)
са класирани в същия код (осем цифри) по Комбинираната номенклатура;
г)
идват изключително от същия износител, предназначени са за същия вносител и формалностите за въвеждане им се извършват в същото митническо учреждение в същата държава-членка.
Тази процедура се прилага за период, определен от компетентните митнически органи.
Член 97п
1. Когато продуктите с произход са поставени под контрола на митническо учреждение на една единствена държава-членка, е възможно оригиналното доказателство за произход да бъде заместено с един или повече сертификати за произход форма А с цел изпращането на всички или на някои от тези продукти на друго място в територията на Европейския съюз или, когато е приложимо, за Норвегия, Швейцария или Турция.
2. Заместващите сертификати за произход форма А се издават от митническото учреждение, под чийто контрол са поставени продуктите. Заместващият сертификат се изготвя въз основа на писмено искане от страна на реекспортьора.
3. В горната дясна клетка на заместващия сертификат се посочва името на междинната държава, в която е издаден. Клетка 4 съдържа думите „Replacement certificate“ или „Certificat de remplacement“, както и датата на издаване на оригиналния сертификат за произход и неговия сериен номер. Името на реекспортьора се посочва в клетка 1. Името на крайния получател може да се посочи в клетка 2. Всички данни за реекспортираните продукти от оригиналния сертификат се въвеждат в клетки 3-9, а отпратките към фактурата на реекспортьора се посочват в клетка 10.
4. Митническите органи, издавали заместващия сертификат, заверяват клетка 11. Отговорността на органите се ограничава до издаването на заместващия сертификат. Данните от клетка 12 относно държавата на произход и получаващата държава се вземат от оригиналния сертификат. Тази клетка се подписва от реекспортьора. Реекспортьорът, който добросъвестно подписва тази клетка, не е отговорен за точността на данните, вписани в оригиналния сертификат.
5. Митническото учреждение, получило искане да извърши операцията по параграф 1, отбелязва върху оригиналния сертификат теглото, броя и естеството на изпращаните продукти и посочва поредните номера на съответния/ите заместващ/и сертификат/и. То съхранява оригиналния сертификат за срок от поне три години. Към заместващия сертификат може да бъде приложено фотокопие на оригиналния сертификат.
6. За продуктите, ползващи се от тарифните преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, процедурата по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Европейския съюз. Когато съответният продукт е придобил статут на продукт с произход чрез регионална кумулация, заместващият сертификат може да бъде изготвен само при изпращане на продукти за Норвегия, Швейцария или Турция, в случай че посочените държави прилагат същите правила за регионална кумулация като Европейския съюз.
Член 97р
1. Продуктите, изпращани като малки пратки от частни лица до частни лица или явяващи се част от личния багаж на пътници, се приемат за продукти с произход, които могат да ползват тарифните преференции, посочени в член 66, без да се изисква представяне на сертификат за произход форма А или декларация върху фактура, при условие че:
а)
тези продукти:
i)
не се внасят с цел търговия;
ii)
са били декларирани като отговарящи на изискваните условия за ползване на схемата;
б)
няма основание за съмнение във верността на декларация, посочена в буква а), подточка ii).
2. Вносът не се счита за внос с търговски характер, ако са спазени всички от следните условия:
а)
вносът е инцидентен;
б)
вносът се състои изцяло от продукти за лично ползване на получателите или пътниците или техните семейства;
в)
от естеството и количеството на продуктите е видно, че те не се внасят с търговска цел.
3. Общата стойност на продуктите, посочени в параграф 2, не надвишава 500 EUR за малки пратки или 1 200 EUR за продукти, които са част от личния багаж на пътниците.
Член 97с
1. Установяването на дребни несъответствия между заявленията, направени в сертификата за произход форма А или декларацията върху фактура, и тези, направени в документите, представени в митническото учреждение с цел извършване на формалностите по вноса на продуктите, ipso facto не прави сертификата или декларацията недействителен/а, ако бъде надлежно установено, че посоченият документ съответства на представените продукти.
2. Очевидните технически грешки в сертификата за произход форма А, сертификата за движение EUR.1 или декларацията върху фактура не водят до отхвърляне на този документ, ако тези грешки са от естество, което не поражда съмнения относно верността на заявленията, направени в посочения документ.
Подраздел 4
Методи на административно сътрудничество
Член 97т
1. Държавите бенефициери информират Комисията за имената и адресите на правителствените органи, разположени на тяхна територия, които притежават правомощия да издават сертификати за произход форма А, и представят образците от печатите, използвани от тези органи, както и имената и адресите на съответните правителствени органи, отговорни за контрола над сертификатите за произход форма А и декларациите върху фактура.
Комисията изпраща тази информация на митническите органи на държавите-членки. Когато тази информация се предоставя под формата на изменение на предходна информация, Комисията посочва датата на влизане в сила на новите печати съгласно инструкциите, дадени от компетентните правителствени органи на държавата бенефициер. Посочената информация е за официално ползване; когато обаче стоките се допускат за свободно обръщение, въпросните митнически органи могат да позволят на вносителя или на неговия надлежно упълномощен представител да се запознае с образците на печатите.
Държавите бенефициери, които вече са предоставили информацията, изисквана по силата на първа алинея, не са длъжни да я представят отново, освен ако в нея е настъпила промяна.
2. За целите на член 97к, параграф 4 Комисията ще публикува в Официален вестник на Европейските общности (серия С) датата, на която дадена държава или територия, допусната или допусната отново като държава бенефициер по отношение на продукти, посочени в Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета, е изпълнила задълженията си по параграф 1.
3. Комисията ще изпрати на държавите бенефициери образци на печатите, използвани от митническите органи на държавите-членки за издаване на сертификати за движение EUR.1 по искане на компетентните органи на държавите бенефициери.
Член 97у
1. Последващите проверки на сертификатите за произход форма А и декларациите върху фактура се извършват чрез случаен подбор или когато митническите учреждения на държавите-членки имат основателни причини да се съмняват в автентичността на тези документи, в статута на продукти с произход на въпросните продукти или в изпълнението на другите изисквания на настоящия раздел.
2. Когато отправят искане за последваща проверка митническите органи на държавите-членки връщат сертификата за произход форма А и фактурата, ако същата е била представена, декларацията върху фактура или копие от тези документи, на компетентните правителствени органи на държавата бенефициер износител, като при необходимост посочват причините за искането. Всички документи и всяка информация, от които може да се направи заключение, че представената в доказателството за произход информация е неточна, се изпращат в подкрепа на искането за проверка.
Ако митническите органи на държавите-членки решат да преустановят предоставянето на тарифни преференции до излизане на резултатите от проверката, на вносителя се предлага освобождаване на продуктите при спазване на счетените за необходими предпазни мерки.
3. Когато е отправено искане за последваща проверка, тази проверка се извършва и резултатите от нея се съобщават на митническите органи на държавите-членки най-късно в срок от шест месеца или, за искания, изпратени до Норвегия, Швейцария или Турция за целите на проверка на заместващите доказателства за произход, изготвени на тяхна територия въз основа на сертификат за произход форма А или декларация върху фактура, изготвена в държава бенефициер, в срок най-късно до осем месеца от датата на изпращане на искането. Резултатите трябва да позволяват да се установи дали въпросното доказателство за произход се отнася за действително изнесените продукти и дали тези продукти могат да се считат за продукти с произход от държавата бенефициер.
4. В случай на сертификати за произход форма А, издадени в контекста на двустранна кумулация, отговорът включва копие(я) на сертификата(ите) за движение EUR.1 или, когато е необходимо, съответстващата(ите) декларация(и) върху фактура.
5. Когато в случай на основателни съмнения няма отговор в шест месечния срок, определен в параграф 3, или ако отговорът не съдържа достатъчно информация, за да се определи автентичността на въпросния документ или действителния произход на продуктите, до компетентните органи се изпраща второ съобщение. Ако след второто съобщение резултатите от проверката не са съобщени на поискалите проверката органи в срок от четири месеца от датата на изпращане на второто съобщение или ако тези резултати не позволяват да се определи автентичността на въпросния документ или действителния произход на продуктите, поискалите проверката органи, отказват предоставянето на тарифните преференции, освен при изключителни обстоятелства.
6. Когато от процедурата за проверка или от друга налична информация е видно, че правилата за произход са били нарушени, държавата бенефициер износител незабавно провежда по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите-членки необходимото разследване или урежда провеждането на такова разследване с цел спешно да установи и предотврати такива нарушения. За тази цел Комисията или митническите органи на държавите-членки могат да участват в разследването.
7. За целите на последващата проверка на сертификати за произход форма A износителите съхраняват всички необходими документи, които доказват статута на продукти с произход на съответните продукти, а компетентните правителствени органи на държавата бенефициер износител съхраняват копия от сертификатите, както и на други документи по износа, отнасящи се до тях. Посочените документи се съхраняват за срок от най-малко три години от края на годината на издаване на сертификата за произход форма А.
Член 97ф
1. Членове 97т и 97у се прилагат и между държавите от една и съща регионална група за целите на представяне на информация на Комисията или на митническите органи на държавите-членки и за последващата проверка на сертификатите за произход форма А или декларациите върху фактура, издадени в съответствие с правилата за регионалната кумулация на произход.
2. За целите на членове 85, 97м и 97п споразумението, сключено между Европейския съюз, Норвегия, Швейцария и Турция включва inter alia задължение страните да оказват една на друга необходимата подкрепа по въпроси, свързани с административното сътрудничество.
За целите на член 86, параграфи 7 и 8 и член 97к държавата, с която Европейският съюз е сключил действащо споразумение за свободна търговия и която се е съгласила да участва в разширена кумулация с държава бенефициер, се съгласява също така да оказва на последната подкрепа по въпроси, свързани с административното сътрудничество, така, както би оказвала подобна подкрепа на митническите органи на държавите-членки в съответствие със съответните разпоредби на въпросното споразумение за свободна търговия.
Подраздел 5
Процедури за целите на двустранната кумулация
Член 97х
1. Доказателство за статута на продукти с произход на продукти от Европейския съюз се осигурява чрез:
а)
представяне на сертификат за движение EUR.1, образец на който се съдържа в приложение 21; или
б)
представяне на декларация върху фактура, текстът на която се съдържа в приложение 18. Декларацията върху фактура се изготвя от всеки износител за пратки, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност не надвишава 6 000 EUR, или от одобрен износител от Европейския съюз.
2. Износителят или неговият упълномощен представител вписват „GSP beneficiary countries“ и „EU“ или „Pays bénéficiaires du SPG“ и „UE“ в клетка 2 от сертификата за движение EUR.1.
3. Разпоредбите на настоящия раздел относно издаването, използването и последващата проверка на сертификатите за произход форма A, се прилагат mutatis mutandis и към сертификатите за движение EUR.1, както и към декларациите върху фактура, с изключение на разпоредбите относно издаването на последните.
4. Митническите органи на държавите-членки могат да упълномощят всеки износител, наричан по-долу „одобрен износител“, който често транспортира продукти с произход от Европейския съюз в рамките на двустранната кумулация, да изготвя декларации върху фактура независимо от стойността на съответните продукти, когато посоченият износител представя по удовлетворителен за митническите органи начин всички гаранции, необходими за проверка на:
а)
статута на продукти с произход на продуктите, и
б)
изпълнението на другите изисквания, приложими в посочената държава-членка.
5. Митническите органи могат да предоставят статут на одобрен износител при условията, които те считат за необходими. Митническите органи дават на одобрения износител номер на митническото разрешение, който се поставя върху декларацията върху фактура.
6. Митническите органи наблюдават използването на разрешението от одобрения износител. Митническите органи могат да оттеглят разрешението по всяко време.
Те оттеглят разрешението във всеки от следните случаи:
а)
одобреният износител е престанал да представя гаранциите, посочени в параграф 4;
б)
одобреният износител не изпълнява условията, посочени в параграф 5;
в)
одобреният износител използва разрешението по друг неправилен начин.
7. От одобрения износител не се изисква да подписва декларации върху фактура, при условие че се е ангажирал писмено пред митническите органи да поеме пълната отговорност за всяка декларация върху фактура, която го идентифицира, все едно е подписана собственоръчно от него.
Подраздел 6
Сеута и Мелиля
Член 97ц
Разпоредбите на настоящия раздел относно издаването, използването и последващата проверка на доказателствата за произход, се прилагат mutatis mutandis към продуктите, изнесени от държава бенефициер за Сеута и Мелиля, както и за продукти, изнесени от Сеута и Мелиля за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.
Сеута и Мелиля се разглеждат като една територия.
Испанските митнически органи отговарят за прилагането на настоящия раздел в Сеута и Мелиля.“
3.
В част I, дял IV, глава 2, раздел 2 преди подраздел 1 се вмъква следният член 97ч:
„Член 97ч
1. За целите на настоящия раздел:
а)
„производство“ означава всеки вид обработка или преработка, включително сглобяване;
б)
„материал“ означава всяка съставка, суровина, компонент или част и т.н., използвани при производството на продукта;
в)
„продукт“ означава продуктът, който се произвежда, дори когато той е предназначен за последващо използване в друга производствена операция;
г)
„стоки“ означава както материалите, така и продуктите;
д)
„митническа стойност“ означава стойността, определена в съответствие със Споразумението от 1994 г. за прилагане на член VII от Общото споразумение за митата и търговията (Споразумение на СТО за определяне на митническата стойност);
е)
„цена франко - завод“ в списъка от приложение 15 означава цената франко - завод, платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали, от която са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт.
Когато действително платената цена не отразява всички разходи, свързани с производството на продукта, които действително са възникнали в държавата бенефициер, цената франко - завод означава сборът от всички тези разходи, от който са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;
ж)
„стойност на материалите“ в списъка от приложение 15 означава митническата стойност на използваните материали без произход в момента на вноса или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в Европейския съюз или в държавата бенефициер по смисъла на член 98, параграф 1. Когато стойността на използваните материали с произход трябва да бъде установена, настоящата алинея се прилага mutatis mutandis;
з)
„глави“, „позиции“ и „подпозиции“ означава главите, позициите и подпозициите (четири или шестцифрени кодове), използвани в номенклатурата, съставляваща Хармонизираната система;
и)
„класиран“ се отнася за класирането на продукт или материал в дадена позиция или подпозиция по Хармонизираната система;
й)
„пратка“ означава продукти, които или:
-
са изпратени едновременно от един износител до един получател, или
-
са обхванати от един единствен транспортен документ, който обхваща техния превоз от износителя до получателя, или, в отсъствието на такъв документ, от само една фактура.
2. За целите на параграф 1, буква е) когато последната обработка или преработка е била възложена за подизпълнение на производител, терминът „производител“, посочен в параграф 1, буква е), първа алинея, може да се отнася за предприятието, което е наело подизпълнителя.“
4.
В член 99 се вмъква следната буква г)а:
„г)
а продуктите от заклани животни, родени и отгледани там;“.
5.
Член 101, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
операциите по оцветяване или ароматизиране на захар или оформянето на бучки; частичното или цялостното смилане на кристална захар;“;
б)
буква м) се заменя със следното:
„м)
простото смесване на стоки, независимо от това дали са от различни видове; смесването на захар с друг материал;“;
в)
вмъква се следната буква м)а:
„м)а
простото добавяне на вода или разреждане или дехидратиране или денатуриране на продукти;“.
6.
Вмъква се приложение 13а, посочено в приложение I към настоящия регламент.
7.
Вмъква се приложение 13б, посочено в приложение II към настоящия регламент.
8.
Вмъква се приложение 13в, посочено в приложение III към настоящия регламент.
9.
Вмъква се приложение 13г, посочено в приложение IV към настоящия регламент.
10.
В бележки 1 и 3.1 от приложение 14 изразът „членове 69 и 100“ се заменя с „член 100“.
11.
Приложение 17 се изменя в съответствие с приложение V към настоящия регламент.
12.
Приложение 18 се заменя с текста, изложен в приложение VI към настоящия регламент.
Член 2
Държавите бенефициери изпращат на Комисията известие за поетите от тях задължения в съответствие с член 68, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2454/93, изменен с настоящия регламент, и информацията, изисквана по член 69 от посочения регламент, най-малко три месеца преди действителното прилагане на тяхна територия на системата за регистрирани износители.
Най-късно на 1 юли 2016 г. и 1 юли 2019 г. Комисията ще прегледа състоянието на готовност на държавите бенефициери да прилагат системата за регистрирани износители. Комисията ще предложи необходимите корекции.
Член 3
1. Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от 1 януари 2011 г.
3. При условията на параграф 4 от настоящия член точка 1, доколкото е свързана с членове 68-71, членове 90-97и и член 97й, параграф 2, и точки 8 и 9 от член 1 се прилага от 1 януари 2017 г.
4. Държавите бенефициери, които не са в състояние да въведат в приложение системата за регистрирани износители на датата, определена в параграф 3, и които отправят писмено искане до Комисията преди 1 юли 2016 г., или по отношение на които Комисията е предложила корекции в съответствие с член 2, параграф 2, могат да продължат да прилагат разпоредбите на дял IV, глава 2, раздел 1А и приложения 17 и 18 към Регламент (ЕО) № 2454/93, изменен с настоящия регламент, до 1 януари 2020 г.
5. Член 1, точка 2 се прилага до датата, определена в параграф 3 или, за държавите бенефициери, посочени в параграф 4, до датата, определена в параграф 4.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2010 година.
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1063/2010
af 18. november 2010
om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), særlig artikel 247, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 af 22. juli 2008 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. januar 2009 til 31. december 2011 og om ændring af forordning (EF) nr. 552/97, (EF) nr. 1933/2006 og af Kommissionens forordning (EF) nr. 1100/2006 og (EF) nr. 964/2007 (2) indrømmer Den Europæiske Union handelspræferencer til udviklingslande inden for rammerne af sit arrangement med generelle toldpræferencer (»GSP« eller »arrangementet«). I overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i nævnte forordning er de oprindelsesregler, der vedrører definitionen af begrebet varer med oprindelsesstatus og de hertil knyttede procedurer og metoder for administrativt samarbejde, dem, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 2454/93 (3).
(2)
Den 16. marts 2005 vedtog Kommissionen efter en omfattende debat, der var indledt ved dens grønbog af 18. december 2003 om fremtiden for oprindelsesreglerne i præferencehandelsordningerne (4), en meddelelse med titlen »Oprindelsesreglerne i præferencehandelsordninger - Fremtidige retningslinjer« (5) (»meddelelsen«). I meddelelsen gøres der rede for en ny tilgang til oprindelsesregler i alle præferencehandelsordninger, der omfatter Den Europæiske Union, og navnlig i udviklingsfokuserede ordninger som f.eks. GSP.
(3)
I forbindelse med Doha-udviklingsdagsordenen er det erkendt, at det er nødvendigt at sikre en bedre integration af udviklingslandene i verdensøkonomien, især gennem bedre adgang til de udviklede landes markeder.
Med henblik herpå bør præferenceoprindelsesreglerne forenkles og i de tilfælde, hvor det er hensigtsmæssigt, gøres mindre strenge, således at produkter, der har oprindelse i præferenceberettigede lande, rent faktisk kan få fordel af de præferencer, der indrømmes.
(4)
For at sikre, at præferencerne reelt gavner dem, der har behov for dem, og for at beskytte Den Europæiske Unions egne indtægter, bør ændringerne af præferenceoprindelsesreglerne ledsages af en tilpasning af procedurerne for forvaltningen heraf.
(5)
Kommissionens konsekvensanalyse af denne forordning viser, at GSP-oprindelsesreglerne opfattes som værende for komplekse og restriktive. Den viser endvidere, at den faktiske anvendelse af de præferencer, der indrømmes, er lav for visse produkter, navnlig dem, der er af størst interesse for de mindst udviklede lande, og at oprindelsesreglerne er en af årsagerne hertil.
(6)
Konsekvensanalysen viste, at det er muligt at opnå en forenkling og fremme udviklingen ved at anvende et enkelt kriterium for alle produkter til fastlæggelsen af oprindelsen for varer, som ikke er fuldt ud fremstillet i et præferenceberettiget land, på grundlag af den merværdi, der er tilført i det pågældende præferenceberettigede land, og under iagttagelse af en tilstrækkelig høj forarbejdningstærskel. Analysen viste imidlertid ikke, at det er absolut nødvendigt med kun én metode for at opnå en forenkling eller fremme udviklingen. Desuden er der ifølge tilbagemeldingerne fra de berørte parter en række sektorer, hvor merværdikriteriet ikke er velegnet eller ikke bør anvendes som det eneste kriterium, som f.eks. sektorerne for landbrugsprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter, fiskerivarer, kemikalier, metaller, tekstilvarer og beklædningsgenstande og sko. Derfor bør der i sådanne sektorer anvendes andre enkle kriterier, som let kan forstås af de erhvervsdrivende og let kan kontrolleres af myndighederne, enten i stedet for merværdikriteriet eller som et alternativ hertil. Disse andre kriterier omfatter bl.a. et tilladt maksimalt indhold af materialer uden oprindelsesstatus, ændring af toldposition eller underposition, en specifik bearbejdning eller forarbejdning og anvendelse af fuldt ud fremstillede materialer. Af hensyn til forenklingen er det dog nødvendigt, at antallet af forskellige regler reduceres til et minimum. Derfor bør oprindelsesreglerne i videst muligt omfang snarere baseres på de enkelte sektorer end på de enkelte produkter.
(7)
Oprindelsesreglerne bør afspejle de specifikke sektorers kendetegn, men bør også give de præferenceberettigede lande en reel mulighed for at få adgang til den toldpræferencebehandling, der indrømmes. I de tilfælde, hvor det er hensigtsmæssigt, bør reglerne desuden afspejle de præferenceberettigede landes forskellige industrielle kapacitet. For at fremme den industrielle udvikling i de mindst udviklede lande, hvor reglen er baseret på overholdelsen af kravet om et maksimalt indhold af materialer uden oprindelsesstatus, bør den tærskel, der gælder for sådanne materialer, til enhver tid være så høj som muligt og samtidig sikre, at de behandlinger, der finder sted i disse lande, er virkelige og økonomisk berettigede. Et maksimalt indhold af materialer uden oprindelsesstatus på op til 70 % eller enhver regel, der indebærer en tilsvarende lempelse for produkter med oprindelse i de mindst udviklede lande, skulle føre til større eksport fra disse lande.
(8)
For at sikre, at den bearbejdning eller forarbejdning, som finder sted i et præferenceberettiget land, er en virkelig, økonomisk berettiget behandling, som vil give det pågældende land et reelt økonomisk udbytte, er det hensigtsmæssigt at fastlægge en liste over utilstrækkelige bearbejdninger eller forarbejdninger, der under ingen omstændigheder giver oprindelsesstatus. Denne liste vil muligvis i vid udstrækning svare til den hidtidige liste. Der bør dog foretages visse tilpasninger. F.eks. bør der, således at man undgår omlægninger i samhandelen og fordrejninger på sukkermarkedet, og i overensstemmelse med de bestemmelser, der allerede er vedtaget som led i oprindelsesreglerne for andre præferencehandelsordninger, fastlægges en ny regel, som udelukker blanding af sukker med ethvert andet materiale
(9)
Der bør sikres en vis grad af fleksibilitet i de sektorer, hvor merværdikriteriet ikke finder anvendelse, ligesom nu, hvor det er tilladt at anvende en begrænset andel materialer, som ikke opfylder reglerne. Omfanget af en sådan anvendelse bør imidlertid præciseres for produkter, der fremstilles med anvendelse af fuldt ud fremstillede materialer. For at muliggøre yderligere fleksibilitet med hensyn til kildematerialer bør den tilladte andel af de pågældende materialer desuden forhøjes, undtagen for visse følsomme produkters vedkommende, fra 10 % til 15 % af det færdige produkts pris ab fabrik. Disse følsomme produkter omfatter bl.a. produkter, som henhører under kapitel 2 og kapitel 4 til 24 i det harmoniserede system, bortset fra forarbejdede fiskerivarer henhørende under kapitel 16 i den forordning, for hvilke tolerancerne udtrykt i vægt synes at være mere hensigtsmæssige, og produkter, der henhører under kapitel 50 til 63 i det harmoniserede system, som fortsat bør være underlagt specifikke toleranceregler, der, alt efter hvilket tilfælde, der er tale om, er baseret på enten vægt eller værdi og varierer efter produkt.
(10)
Oprindelseskumulation er en vigtig facilitet, som giver lande, der har identiske oprindelsesregler, mulighed for at arbejde sammen med henblik på fremstilling af produkter, som kan opnå toldpræferencebehandling. De gældende betingelser for regional oprindelseskumulation, som er en form for kumulation, der i øjeblikket fungerer inden for tre regionale sammenslutninger af lande, har vist sig at være komplekse og for strenge. De bør derfor forenkles og gøres mindre strenge, ved at den gældende værdibetingelse afskaffes. Desuden bør de nuværende kumulationsmuligheder mellem lande i samme regionale sammenslutning opretholdes til trods for den differentiering, der ved denne forordning indføres i oprindelsesreglerne i visse tilfælde mellem de mindst udviklede lande og andre præferenceberettigede lande. En sådan kumulation bør kun tillades, hvis hvert land, når det sender materialer til et andet land i sammenslutningen med henblik på regional kumulation, anvender den oprindelsesregel, der gælder for det i dets handelsforbindelser med Den Europæiske Union. For at sikre, at der ikke opstår handelsfordrejninger mellem lande, som har forskellige toldpræferenceniveauer, bør der imidlertid fastlægges bestemmelser for at udelukke visse følsomme produkter fra regional kumulation.
(11)
Kommissionen anførte i sin meddelelse, at den var parat til at undersøge alle anmodninger om oprettelse af nye, sammensluttede eller bredere grupper, forudsat at der findes økonomisk komplementaritet og tages hensyn til forskelle i de gældende præferenceordninger for de forskellige lande og den dermed forbundne risiko for toldsvig, samt at der oprettes de nødvendige strukturer og procedurer for administrativt samarbejde til forvaltning og kontrol af oprindelse. I overensstemmelse hermed bør der fastlægges bestemmelser om oprindelseskumulation mellem de lande i de regionale kumulationssammenslutninger I og III, som opfylder de nødvendige betingelser. Efter anmodning fra Mercosur bør der oprettes en ny regional kumulationssammenslutning, der skal kaldes sammenslutning IV og omfatte Argentina, Brasilien, Paraguay og Uruguay. Anvendelsen af regional kumulation mellem nævnte lande bør være betinget af, at de opfylder de nødvendige krav.
(12)
De præferenceberettigede lande bør også kunne anvende kumulation med lande, som er partnerlande i frihandelsaftaler, der er indgået med EU. Denne nye form for kumulation - den såkaldte udvidede kumulation - bør være en envejskumulation, dvs. at det kun vil være tilladt at anvende materialer i præferenceberettigede lande, og at tilladelsen bør gives efter en grundig undersøgelse af en anmodning, som det pågældende præferenceberettigede land indgiver. Varer, som henhører under kapitel 1 til 24 i det harmoniserede system, bør på grund af deres følsomme karakter være udelukket fra denne form for kumulation.
(13)
De præferenceberettigede lande har siden 2001 haft tilladelse til at kumulere oprindelse med varer, der henhører under kapitel 25 til 97 i det harmoniserede system og har oprindelse i Norge og Schweiz. Denne kumulation bør fortsat være tilladt og bør udvides til også at omfatte Tyrkiet, forudsat at Norge, Schweiz og Tyrkiet anvender samme definition af oprindelsesbegrebet som Den Europæiske Union og på basis af gensidighed indrømmer tilsvarende behandling for de produkter, de indfører, og som er fremstillet med anvendelse af materialer med oprindelse i Den Europæiske Union. Der bør med henblik herpå indgås en aftale i form af brevveksling eller enhver anden form for hensigtsmæssig aftale mellem parterne, hvori de også forpligter sig til at yde medlemsstaterne og hinanden den nødvendige bistand i spørgsmål om administrativt samarbejde.
(14)
Regional kumulation bør imidlertid ikke omfatte visse materialer, hvor den toldpræference, der er til rådighed i Den Europæiske Union, ikke er den samme for alle de lande, der er involveret i kumulationen, og de pågældende materialer i kraft af kumulation ville nyde fordel af en gunstigere toldbehandling end den, de ville være omfattet af, hvis de blev udført direkte til Den Europæiske Union. Hvis sådanne situationer ikke løses gennem en udelukkelse af materialer, vil der kunne opstå toldsvig eller handelsfordrejninger, ved at der kun udføres varer til Den Europæiske Union fra de lande, som nyder fordel af den gunstigste toldpræference.
(15)
Der skal i et særskilt bilag opføres en liste over materialer, som er udelukket fra regional kumulation. Dette bilag kan ændres, ikke alene når der opstår sådanne nye situationer, men også for at omfatte tilfælde, hvor sådanne situationer vil opstå som følge af gennemførelsen af kumulation mellem lande i de regionale kumulationssammenslutninger I og III.
Oprindelseskumulation mellem lande i de regionale kumulationssammenslutninger I og III og udvidet kumulation bør være underlagt specifikke betingelser; Kommissionen bør kontrollere, at disse betingelser er opfyldt, før det overvejes at indrømme kumulation i overensstemmelse med udvalgsproceduren og på grundlag af relevante hensyn. Af samme årsager bør Kommissionen i de tilfælde, hvor der er tilladt en sådan kumulation, men det efterfølgende fastslås, at anvendelsen af kumulationen ikke længere opfylder betingelserne eller fører til uberettigede resultater, f.eks. hvis den medfører handelsfordrejninger eller toldsvig, til enhver tid kunne tilbagetrække tilladelsen til at anvende sådanne former for kumulation.
(16)
I de gældende oprindelsesregler er visse bestemmelser vedrørende fiskefartøjer, der fanger fisk uden for søterritorier, så komplekse, at det ikke står i rimeligt forhold til deres formål, og er følgelig vanskelige både at anvende og at kontrollere. De bør derfor forenkles.
I de gældende bestemmelser kræves der bevis for direkte transport til Den Europæiske Union, hvilket ofte er vanskeligt at opnå. På grund af dette krav kan visse varer, som ledsages af et gyldigt oprindelsesbevis, i praksis ikke opnå præferencebehandling. Derfor er det hensigtsmæssigt at indføre en ny, enklere og mere fleksibel regel, som fokuserer på det mål, at de varer, der frembydes for toldmyndighederne på grundlag af en angivelse til overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union, er de samme som dem, der er afsendt fra det præferenceberettigede udførselsland og ikke på nogen måde er blevet ændret eller omdannet undervejs.
(17)
I øjeblikket bekræfter myndighederne i de præferenceberettigede lande produkternes oprindelse, og importørerne skal i de tilfælde, hvor den angivne oprindelse viser sig at være ukorrekt, ofte ikke betale afgifter, fordi de har handlet i god tro, og de kompetente myndigheder har begået en fejl. Som følge heraf taber Den Europæiske Union egne indtægter, og det er i sidste ende skatteyderne i Den Europæiske Union, som bærer byrden. Eftersom det er eksportørerne, der bedst ved, hvilken oprindelse deres produkter har, er det hensigtsmæssigt at kræve, at eksportørerne direkte forsyner deres kunder med udtalelser om oprindelse.
(18)
Eksportørerne bør være registreret hos de kompetente myndigheder i de præferenceberettigede lande for at lette en målrettet efterfølgende kontrol. Med henblik herpå bør hvert enkelt præferenceberettigede land oprette en elektronisk fortegnelse over registrerede eksportører, og det pågældende lands kompetente statslige myndigheder bør fremsende oplysningerne deri til Kommissionen. På grundlag heraf bør Kommissionen oprette en central database over registrerede eksportører til brug for myndighederne og de erhvervsdrivende i Den Europæiske Union, i hvilken de erhvervsdrivende bør kunne kontrollere, om deres leverandør er en registreret eksportør i det pågældende præferenceberettigede land, før de angiver varer til overgang til fri omsætning. På samme måde bør EU-erhvervsdrivende, der foretager udførsler med henblik på bilateral oprindelseskumulation, være registreret hos de kompetente myndigheder i medlemsstaterne.
(19)
Offentliggørelsen af eksportørernes numre og ikke-fortrolige registreringsdata bør gøre det muligt for andre parter at konsultere disse data for at øge gennemsigtigheden og informationen til berørte parter. Under hensyntagen til konsekvenserne af offentliggørelse bør en sådan dog kun finde sted, hvis eksportøren frit har givet sin udtrykkelige og skriftlige godkendelse af offentliggørelsen.
(20)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6) finder anvendelse på medlemsstaternes behandling af personoplysninger. Principperne i direktiv 95/46/EF bør i fornødent omfang præciseres eller suppleres i denne forordning.
(21)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7) finder anvendelse på Kommissionens behandling af personoplysninger. Principperne i forordning (EF) nr. 45/2001 bør i fornødent omfang præciseres eller suppleres i denne forordning.
(22)
I henhold til artikel 28 i direktiv 95/46/EF skal de nationale tilsynsmyndigheder overvåge lovligheden af medlemsstaternes behandling af personoplysninger, mens den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse i henhold til artikel 46 i forordning (EF) nr. 45/2001 skal overvåge EU-institutionernes og -organernes aktiviteter i forbindelse med behandling af personoplysninger. Den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse og de nationale tilsynsmyndigheder, der hver især handler inden for deres respektive beføjelser, bør samarbejde aktivt og sikre et samordnet tilsyn med behandling, der finder sted i henhold til denne forordning.
(23)
Ved indførelsen af systemet med registrerede eksportører skal der tages hensyn til de præferenceberettigede landes kapacitet til at oprette og forvalte registreringssystemet samt Kommissionens kapacitet til at oprette den nødvendige centrale database. Med henblik herpå mangler Kommissionen endnu at fastlægge systemets brugerkrav og tekniske specifikationer. Når den centrale databases detaljerede struktur er fastlagt, vil de præcise virkninger af systemet med registrerede eksportører, navnlig hvad angår adgang til data og databeskyttelse, blive vurderet, og der vil blive foretaget de nødvendige justeringer af de relevante bestemmelser. Gennemførelsen af systemet bør derfor udskydes indtil den 1. januar 2017, således at udviklingsfasen kan finde sted, når brugerkravene og de tekniske specifikationer er fastlagt og der er gennemført de eventuelle juridiske justeringer, som skønnes nødvendige i lyset af systemets brugerkrav og tekniske specifikationer og deres konsekvenser med hensyn til databeskyttelse. Der bør desuden fastlægges en yderligere periode på tre år for de lande, som ikke kan overholde denne frist.
Indtil 2017 og derefter for de præferenceberettigede lande, som til den tid ikke er i stand til at anvende det nye system, bør der fastlægges overgangsbestemmelser vedrørende procedurerne og metoderne for administrativt samarbejde på grundlag af de bestemmelser, der hidtil har været gældende. Disse overgangsbestemmelser bør navnlig indeholde reglerne for, hvordan de kompetente myndigheder i det pågældende land skal udstede oprindelsesbeviser. Desuden bør de gældende regler strømlines gennem en tilpasning af deres struktur til de regler, der skal anvendes, når systemet med registrerede eksportører bliver operationelt, således at de bliver klarere, navnlig gennem en tydelig adskillelse af generelle principper, procedurer ved udførsel i et præferenceberettiget land, procedurer for overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union og metoder for administrativt samarbejde. Samtidig bør oprindelsescertifikat formular A ajourføres, især ved at erstatte de noter, der er knyttet til formularen, med 2007-udgaven af nævnte noter, eftersom den udgave tager hensyn til EU's seneste udvidelse og derfor indeholder en ajourført liste over de lande, som accepterer formular A i forbindelse med GSP.
(24)
Adgangen til arrangementet bør være betinget af, at de præferenceberettigede lande etablerer og opretholder administrative strukturer, som muliggør en effektiv forvaltning af arrangementet, og forpligter sig til at yde den nødvendige bistand, hvis Kommissionen anmoder herom med henblik på at overvåge, om arrangementet fungerer korrekt. Det er navnlig nødvendigt, at der findes et system for administrativt samarbejde mellem myndighederne i Den Europæiske Union og i de præferenceberettigede lande, som danner rammen for oprindelseskontrollen. Samtidig bør eksportørernes ansvar i forbindelse med deres udtalelse om oprindelse samt de administrative myndigheders rolle i forbindelse med forvaltningen af systemet klart anføres. Indholdet i udtalelserne om oprindelse bør specificeres, og det bør også præciseres, i hvilke tilfælde myndighederne i Den Europæiske Union kan afvise at godtage en udtalelse eller sende den til kontrol.
(25)
Definitionerne af og listen over tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i de gældende bestemmelser er fælles for GSP og toldpræferenceforanstaltninger, som vedtages unilateralt af Den Europæiske Union for visse lande eller territorier. Eftersom oprindelsesreglerne for sidstnævnte ordninger først vil blive revideret senere, bør de nuværende bestemmelser fortsat gælde for dem. Af hensyn til kohærensen med GSP og andre unilaterale præferencehandelsordninger er det imidlertid hensigtsmæssigt at afstemme definitionen af fuldt ud fremstillede produkter og listen over utilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, som er fastlagt i disse andre unilaterale ordninger, med dem, der gælder for GSP-oprindelsesreglerne.
(26)
Forordning (EF) nr. 2454/93 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(27)
I kraft af Kommissionens forordning (EF) nr. 1613/2000 (8), 1614/2000 (9) og 1615/2000 (10) har Fællesskabet indrømmet undtagelser fra GSP-oprindelsesreglerne for visse tekstilvarer med oprindelse i Laos, Cambodja og Nepal, som udløber den 31. december 2010. De enklere og mere udviklingsvenlige oprindelsesregler, der indføres ved denne forordning, vil gøre videreførelsen af disse undtagelser overflødig.
(28)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Toldkodeksudvalget -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EØF) nr. 2454/93 foretages følgende ændringer:
1)
I del I, afsnit IV, kapitel 2, affattes artikel 66 til 97 således:
»Afdeling 1
Den generelle præferenceordning
Underafdeling 1
Generelle bestemmelser
Artikel 66
I denne afdeling fastlægges reglerne vedrørende definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus«, procedurerne og metoderne for administrativt samarbejde i forbindelse hermed til brug for anvendelsen af arrangementet med generelle toldpræferencer (GSP), som Den Europæiske Union ved forordning (EF) nr. 732/2008 (11) har indrømmet udviklingslandene (»arrangementet«).
Artikel 67
1. I denne afdeling og afdeling 1A i dette kapitel forstås ved:
a) »præferenceberettiget land«: et land eller territorium, som er opført i forordning (EF) nr. 732/2008; udtrykket »præferenceberettiget land« omfatter også det pågældende lands eller territoriums søterritorium i den betydning, der er fastlagt i De Forenede Nationers havretskonvention (Montego Bay-konventionen af 10. december 1982), og må ikke gå ud over nævnte søterritoriums grænser
b) »fremstilling«: alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling
c) »materialer«: alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt
d) »produkt«: det produkt, der fremstilles, også når det senere er bestemt til anvendelse i en anden fremstillingsproces
e) »varer«: både materialer og produkter
f) »bilateral kumulation«: et system, som tillader, at produkter, der ifølge denne forordning har oprindelse i Den Europæiske Union, betragtes som materialer med oprindelsesstatus i et præferenceberettiget land, når de forarbejdes yderligere eller indgår i et produkt i det pågældende præferenceberettigede land
g) »kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet«: et system, som tillader, at produkter, der har oprindelse i Norge, Schweiz eller Tyrkiet, betragtes som materialer med oprindelsesstatus i et præferenceberettiget land, når de forarbejdes yderligere eller indgår i et produkt i det pågældende præferenceberettigede land og indføres i Den Europæiske Union
h) »regional kumulation«: et system, hvor produkter, som ifølge denne forordning har oprindelse i et land, som er medlem af en regional sammenslutning, betragtes som materialer med oprindelse i et andet land i samme regionale sammenslutning (eller et land i en anden regional sammenslutning, hvis der er mulighed for kumulation mellem sammenslutninger), når de forarbejdes yderligere eller indgår i et produkt fremstillet dér
i) »udvidet kumulation«: et system, der er betinget af Kommissionens tilladelse efter et præferenceberettiget lands indgivelse af en anmodning, hvorunder visse materialer, der har oprindelse i et land, med hvilket Den Europæiske Union har en frihandelsaftale i overensstemmelse med artikel XXIV i den gældende almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT), betragtes som materialer med oprindelse i det pågældende præferenceberettigede land, når de forarbejdes yderligere eller indgår i et produkt fremstillet i dette land
j) »fungible materialer«: materialer, som er af samme art og kommercielle kvalitet, har de samme tekniske og fysiske kendetegn, og som ikke kan skelnes fra hinanden, når de indgår i det færdige produkt
k) »regional sammenslutning«: sammenslutning af lande, mellem hvilke der anvendes regional kumulation
l) »toldværdi«: den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse)
m) »materialernes værdi« i listen i bilag 13a: toldværdien på indførselstidspunktet for de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne værdi ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i det præferenceberettigede land. Hvis det er nødvendigt at fastsætte værdien af de anvendte materialer med oprindelsesstatus, finder bestemmelserne i dette afsnit tilsvarende anvendelse
n) »prisen ab fabrik«: den pris, der betales for produktet ab fabrik til den producent, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer og alle andre omkostninger i tilknytning til fremstillingen af produktet, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt udføres
Hvis den faktiske pris ikke afspejler alle de omkostninger i tilknytning til fremstillingen af produktet, som faktisk er påløbet i det præferenceberettigede land, forstås ved pris ab fabrik summen af alle disse omkostninger, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt udføres
o) »maksimalt indhold af materialer uden oprindelsesstatus«: det maksimale indhold af materialer uden oprindelsesstatus, som er tilladt, hvis en fremstilling skal kunne betragtes som en bearbejdning eller forarbejdning, der er tilstrækkelig til at give et produkt oprindelsesstatus. Dette indhold kan udtrykkes som en procentdel af produktets pris ab fabrik eller som en procentdel af nettovægten af disse anvendte materialer henhørende under en nærmere angivet gruppe af kapitler, et kapitel, en position eller en underposition
p) »nettovægt«: varens vægt uden nogen form for emballagemateriale eller pakningsgenstand
q) »kapitler«, »positioner« og »underpositioner«: de kapitler, positioner og underpositioner (fire- eller sekscifrede koder), der anvendes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede system, med de ændringer, der følger af Toldsamarbejdsrådets henstilling af 26. juni 2004
r) »tariferet«: et produkts eller materiales tarifering under en bestemt position eller underposition i det harmoniserede system
s) »sending«: produkter, som enten
-
sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller
-
er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura
t) »eksportør«: en person, som udfører varer til Den Europæiske Union eller til et præferenceberettiget land, og som er i stand til at bevise varernes oprindelse, uanset om han er producenten deraf, og uanset om han selv opfylder udførselsformaliteterne
u) »registreret eksportør«: en eksportør, som er registreret hos de kompetente myndigheder i det pågældende præferenceberettigede land med henblik på at udfærdige udtalelser om oprindelse i forbindelse med udførsel inden for rammerne af arrangementet
v) »udtalelse om oprindelse«: en udtalelse, som udfærdiges af eksportøren, om at de produkter, som udtalelsen omfatter, opfylder arrangementets oprindelsesregler, således at enten den person, der angiver varerne til overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union, kan anmode om toldpræferencebehandling, eller den erhvervsdrivende i et præferenceberettiget land, som indfører materialer til yderligere forarbejdning inden for rammerne af kumulationsreglerne, kan bevise de pågældende varers oprindelsesstatus.
2. I forbindelse med stk. 1, litra n), henviser udtrykket »producent« i stk. 1, litra n), første afsnit, i de tilfælde, hvor den sidste bearbejdning eller forarbejdning er overdraget i underentreprise til en producent, til den virksomhed, som har ansat underleverandøren.
Artikel 68
1. For at sikre at arrangementet anvendes korrekt, forpligter de præferenceberettigede lande sig til:
a)
at etablere og opretholde de administrative strukturer og systemer, der er nødvendige for i det pågældende land at gennemføre og forvalte de bestemmelser og procedurer, som er fastlagt i denne afdeling, herunder i givet fald de ordninger, der kræves til anvendelsen af kumulation
b)
at deres kompetente myndigheder samarbejder med Kommissionen og med medlemsstaternes toldmyndigheder.
2. Det i stk. 1, litra b), omhandlede samarbejde omfatter:
a)
enhver form for nødvendig bistand, som Kommissionen anmoder om for at overvåge, om arrangementet forvaltes korrekt i det pågældende land, herunder kontrolbesøg på stedet, som foretages af Kommissionen eller af medlemsstaternes toldmyndigheder
b)
kontrol af produkters oprindelsesstatus og af overholdelsen af de øvrige betingelser, der er fastlagt i denne afdeling, herunder kontrolbesøg på stedet, hvis Kommissionen eller medlemsstaternes myndigheder anmoder herom inden for rammerne af oprindelsesundersøgelser, jf. dog artikel 97g og 97h.
3. De præferenceberettigede lande skal over for Kommissionen tilkendegive, at de påtager sig de forpligtelser, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 69
1. De præferenceberettigede lande skal meddele Kommissionen navnene og adresserne på de myndigheder på deres territorium, som er:
a)
en del af de statslige myndigheder i det pågældende land eller handler under regeringens myndighed, og som har beføjelse til at registrere eksportører og til at fjerne dem fra fortegnelsen over registrerede eksportører
b)
en del af de statslige myndigheder i det pågældende land og beføjet til at yde bistand til Kommissionen og medlemsstaternes toldmyndigheder gennem det administrative samarbejde, der er omhandlet i denne afdeling.
2. De præferenceberettigede lande skal straks underrette Kommissionen om enhver ændring af de oplysninger, der skal meddeles efter stk. 1.
3. Kommissionen opretter en elektronisk database over registrerede eksportører på grundlag af de oplysninger, der indgives af de præferenceberettigede landes statslige myndigheder og af medlemsstaternes toldmyndigheder.
Kun Kommissionen har adgang til databasen og til de data, den indeholder. De myndigheder, der er omhandlet i første afsnit, sikrer, at de data, der meddeles Kommissionen, holdes ajour og er fuldstændige og nøjagtige.
De data, der behandles i den i første afsnit omhandlede database, gøres tilgængelige for offentligheden via internettet, dog med undtagelse af de fortrolige oplysninger, som er angivet i rubrik 2 og 3 i ansøgningen om at blive registreret eksportør, jf. artikel 92.
Personoplysninger, som behandles i den i første afsnit omhandlede database og af medlemsstaterne i henhold til denne afdeling, kan kun videregives eller stilles til rådighed for tredjelande eller internationale organisationer i overensstemmelse med artikel 9 i forordning (EF) nr. 45/2001.
4. Denne forordning påvirker på ingen måde beskyttelsesniveauet for fysiske personer med hensyn til behandling af personoplysninger i henhold til EU-retten og national ret, og den ændrer navnlig ikke hverken medlemsstaternes forpligtelser vedrørende deres behandling af personoplysninger efter direktiv 95/46/EF eller EU-institutionernes eller -organernes forpligtelser vedrørende deres behandling af personoplysninger efter forordning (EF) nr. 45/2001 som led i udøvelsen af deres ansvar.
Eksportørernes identifikations- og registreringsoplysninger, som anføres under nr. 1, 3 (vedrørende aktivitetsbeskrivelse), 4 og 5 i bilag 13c, må kun offentliggøres af Kommissionen på internettet, hvis eksportørerne frit har givet deres forudgående udtrykkelige og skriftlige godkendelse.
Eksportørerne skal gøres bekendt med de oplysninger, der er fastlagt i artikel 11 i forordning (EF) nr. 45/2001.
Personers rettigheder med hensyn til deres registreringsoplysninger, der er anført i bilag 13c og behandles i nationale systemer, skal udøves efter lovgivningen i den medlemsstat, hvor deres personoplysninger er oplagret i henhold til direktiv 95/46/EF.
Personers rettigheder med hensyn til behandlingen af personoplysninger i den i stk. 3 omhandlede database udøves i henhold til forordning (EF) nr. 45/2001.
Medlemsstaternes tilsynsmyndigheder for databeskyttelse og den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse, der hver især handler inden for rammerne af deres respektive beføjelser, samarbejder aktivt og sørger for et koordineret tilsyn med den i stk. 3 omhandlede database.
Artikel 70
1. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven) listen over præferenceberettigede lande og den dato, fra hvilken de anses for at opfylde betingelserne i artikel 68 og 69. Kommissionen ajourfører denne liste, når et nyt præferenceberettiget land opfylder samme betingelser.
2. Produkter med oprindelsesstatus i den betydning, der gælder i denne afdeling, i et præferenceberettiget land er ved overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union kun omfattet af arrangementet, hvis de er udført på eller efter den dato, der er angivet i den i stk. 1 omhandlede liste.
3. Det præferenceberettigede land anses for at opfylde betingelserne i artikel 68 og 69 den dato, hvor det har tilkendegivet, at det påtager sig de forpligtelser, der er omhandlet i artikel 68, stk. 1, og foretaget den meddelelse, der er omhandlet i artikel 69, stk. 1.
Artikel 71
Hvis et præferenceberettiget lands kompetente myndigheder ikke overholder artikel 68, stk. 1, artikel 69, stk. 2, artikel 91, 92, 93 eller 97g eller systematisk ikke overholder artikel 97h, stk. 2, kan det i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EF) nr. 732/2008 medføre midlertidig tilbagetrækning af præferencerne under arrangementet for det pågældende land.
Underafdeling 2
Definition af begrebet produkter med oprindelsesstatus
Artikel 72
Nedenstående produkter anses for at have oprindelse i et præferenceberettiget land:
a)
produkter, der fuldt ud er fremstillet i det pågældende land, jf. artikel 75
b)
produkter, der er fremstillet i det pågældende præferenceberettigede land, og som indeholder materialer, der ikke er fuldt ud er fremstillet i det pågældende land, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i den i artikel 76 fastlagte betydning.
Artikel 73
1. Betingelserne i denne underafdeling vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal være opfyldt i det pågældende præferenceberettigede land.
2. Hvis produkter med oprindelsesstatus, der er udført fra det præferenceberettigede land til et andet land, genindføres dertil, anses de som produkter uden oprindelsesstatus, medmindre det over for de kompetente myndigheder kan godtgøres:
a)
at de genindførte produkter er de samme som dem, der blev udført, og
b)
at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, mens de befandt sig i det pågældende land eller blev udført.
Artikel 74
1. De produkter, som angives til overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union, skal være de samme som dem, der er udført fra det præferenceberettigede land, i hvilket de anses for at have oprindelse. De må ikke være ændret, omdannet på nogen måde eller være gjort til genstand for andre behandlinger end behandlinger, som har til formål at bevare dem i god stand, før de angives til overgang til fri omsætning. Oplagring af produkter eller sendinger og deling af sendinger kan finde sted, hvis det sker under eksportørens eller en efterfølgende vareihændehavers ansvar, og produkterne forbliver under toldtilsyn i transitlandet eller transitlandene.
2. Stk. 1 anses for overholdt, medmindre toldmyndighederne har grund til at tro, at det modsatte er tilfældet; i så tilfælde kan toldmyndighederne anmode klarereren om at godtgøre overholdelsen, hvilket kan gøres ved hjælp af ethvert middel, bl.a. kontraktmæssige transportdokumenter som f.eks. konnossementer eller faktuelle eller konkrete beviser på grundlag af mærkning eller nummerering af kolli eller enhver form for bevis med tilknytning til selve varerne.
3. Stk. 1 og 2 anvendes tilsvarende, når der anvendes kumulation i henhold til artikel 84, 85 eller 86.
Artikel 75
1. Som produkter, der er fuldt ud fremstillet i et præferenceberettiget land, anses følgende:
a)
mineralske produkter, som er udvundet af dets jord eller havbund
b)
planter og vegetabilske produkter, der er dyrket eller høstet dér
c)
levende dyr, som er født og opdrættet dér
d)
produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér
e)
produkter fra slagtede dyr, som er født og opdrættet dér
f)
produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér
g)
akvakulturprodukter i de tilfælde, hvor de pågældende fisk, krebsdyr og bløddyr er født og opdrættet dér
h)
produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af dets fartøjer uden for noget søterritorium
i)
produkter, som er fremstillet på dets fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra h) nævnte produkter
j)
brugte genstande, som indsamles dér og kun kan anvendes til genindvinding af råmaterialer
k)
affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér
l)
produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for noget søterritorium, for så vidt det har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund
m)
varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a) til l) nævnte produkter.
2. Udtrykket »dets fartøjer« og »dets fabriksskibe« i stk. 1, litra h) og i), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe, som opfylder alle nedenstående krav:
a)
de er registreret i det præferenceberettigede land eller i en medlemsstat
b)
de fører et præferenceberettiget lands eller en medlemsstats flag
c)
de opfylder en af de følgende betingelser:
i)
de ejes for mindst 50 %'s vedkommende af statsborgere i det præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne eller
ii)
de ejes af selskaber,
-
hvis hovedkontor og vigtigste forretningssted er i det præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne og
-
som for mindst 50 %'s vedkommende ejes af det præferenceberettigede land eller medlemsstater eller af offentlige institutioner eller statsborgere i det præferenceberettigede land eller medlemsstaterne.
3. Betingelserne i stk. 2 kan hver især være opfyldt i medlemsstaterne eller i forskellige præferenceberettigede lande, for så vidt alle de præferenceberettigede lande kan anvende regional kumulation i henhold til artikel 86, stk. 1 og 5. I så tilfælde anses produkterne for at have oprindelse i det præferenceberettigede land, under hvis flag fartøjet eller fabriksskibet sejler, jf. stk. 2, litra b).
Første afsnit finder kun anvendelse, hvis bestemmelserne i artikel 86, stk. 2, litra b) og c), er opfyldt.
Artikel 76
1. De produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet i det pågældende præferenceberettigede land, jf. artikel 75, anses for at have oprindelse dér, såfremt betingelserne i listen i bilag 13a for de pågældende varer er opfyldt, jf. dog artikel 78 og 79.
2. Hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus i et land i overensstemmelse med stk. 1, forarbejdes yderligere i det pågældende land og anvendes som materiale i fremstillingen af et andet produkt, tages der ikke hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.
Artikel 77
1. Det skal for hvert enkelt produkt fastslås, om kravene i artikel 76, stk. 1, er opfyldt.
I de tilfælde, hvor den relevante regel er baseret på overholdelsen af et maksimalt indhold af materialer uden oprindelsesstatus, kan værdien af materialerne uden oprindelsesstatus dog for at tage hensyn til udsving i omkostninger og valutakurser beregnes på et gennemsnitligt grundlag som anført i stk. 2.
2. I det tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, beregnes der en gennemsnitlig pris ab fabrik for produktet og en gennemsnitlig værdi for de anvendte materialer uden oprindelsesstatus på grundlag af henholdsvis summen af de priser ab fabrik, der er opkrævet for alt salg af produkterne i løbet af det foregående regnskabsår, og summen af værdien af alle de materialer uden oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen af produkter i løbet af det foregående regnskabsår, som fastlagt af udførselslandet, eller, hvis der ikke foreligger tal for et fuldt regnskabsår, en kortere periode, som dog ikke må være på under tre måneder.
3. De eksportører, som har valgt at anvende beregninger på et gennemsnitligt grundlag, skal konsekvent anvende denne metode i året efter referenceregnskabsåret eller i givet fald året efter den kortere referenceperiode. De kan ophøre med at anvende denne metode, hvis de i løbet af et givet regnskabsår eller en kortere repræsentativ periode på ikke under tre måneder konstaterer, at de udsving i omkostninger eller valutakurser, som gjorde det berettiget at anvende metoden, er ophørt.
4. De gennemsnit, der er anført i stk. 2, skal anvendes som henholdsvis prisen ab fabrik og værdien for materialer uden oprindelsesstatus, således at det kan fastlås, om kravet om det maksimale indhold af materialer uden oprindelsesstatus er opfyldt.
Artikel 78
1. Med forbehold af stk. 3 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus, uanset om betingelserne i artikel 76 er opfyldt:
a)
behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring
b)
adskillelse og samling af kolli
c)
vask, rensning, afstøvning, fjernelse af oxidlag, olie, maling eller andre belægninger
d)
strygning eller presning af tekstiler og tekstilvarer
e)
enkel maling og polering
f)
afskalning og hel eller delvis slibning af ris; polering og glasering af korn og ris
g)
farvning af eller tilsætning af smagsstoffer til sukker eller formning af sukker i stykker; hel eller delvis formaling af krystalsukker
h)
skrælning, udstening og afskalning/udbælgning af frugter, nødder og grøntsager
i)
hvæsning, enkel slibning eller enkel tilskæring
j)
sigtning, sortering, klassificering, tilpasning; (herunder samling i sæt)
k)
enkel aftapning på flasker, påfyldning af dåser, flakoner, anbringelse i sække, kasser, æsker, på bræt, plader eller bakker samt alle andre enkle emballeringsarbejder
l)
anbringelse eller trykning af mærker, etiketter, logoer og andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage
m)
enkel blanding af produkter, også af forskellig art; blanding af sukker med ethvert materiale
n)
enkel tilsætning af vand eller fortynding eller dehydrering eller denaturering af produkter
o)
enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt eller adskillelse af produkter i dele
p)
kombination af to eller flere af de i litra a) til o) nævnte processer
q)
slagtning af dyr.
2. I forbindelse med stk. 1 anses behandlinger for at være enkle, når der hverken kræves særlige færdigheder eller maskiner, apparater eller redskaber, som er specielt fremstillet eller installeret til gennemførelsen deraf.
3. Alle de bearbejdninger eller forarbejdninger, der udføres i et præferenceberettiget land på et givet produkt, skal tages i betragtning, når det skal bestemmes, om den bearbejdning eller forarbejdning, som det pågældende produkt har undergået, skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.
Artikel 79
1. Uanset artikel 76 og med forbehold af stk. 2 og 3 i denne artikel kan materialer uden oprindelsesstatus, som ifølge betingelserne i listen i bilag 13a ikke må anvendes til fremstilling af et givet produkt, dog anvendes, hvis deres samlede værdi eller den nettovægt, produktet vurderes at have, ikke overstiger:
a)
15 % af produktets vægt for produkter henhørende under kapitel 2 og kapitel 4 til 24 i det harmoniserede system, bortset fra forarbejdede fiskerivarer henhørende under kapitel 16
b)
15 % af produktets pris ab fabrik for andre produkter, bortset fra produkter henhørende under kapitel 50 til 63 i det harmoniserede system, for hvilke de tolerancer, der er anført i note 6 og 7 i del I i bilag 13a, finder anvendelse.
2. Stk. 1 tillader ikke, at nogen af procenttallene for det maksimale indhold af materialer uden oprindelsesstatus, der er fastlagt i listen i bilag 13a, overskrides.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på produkter, der er fuldt ud fremstillet i et præferenceberettiget land i den i artikel 75 fastlagte betydning. Den tolerance, der er fastlagt i nævnte stykker, gælder ikke desto mindre for summen af de materialer, der anvendes til fremstillingen af et produkt, og for hvilke det i henhold til listen i bilag 13a for det pågældende produkt kræves, at de pågældende materialer skal være fuldt ud fremstillet, jf. dog artikel 78 og artikel 80, stk. 2.
Artikel 80
1. Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i denne afdeling er det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede system.
2. Når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert enkelt produkt i betragtning ved anvendelsen af bestemmelserne i denne afdeling.
3. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige tariferingsbestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.
Artikel 81
Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris ab fabrik, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.
Artikel 82
Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus.
Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.
Artikel 83
Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:
a)
elektrisk energi og brændsel
b)
anlæg og udstyr
c)
maskiner og værktøj
d)
andre varer, som ikke indgår og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.
Underafdeling 3
Kumulation
Artikel 84
Ved bilateral kumulation kan produkter med oprindelse i Den Europæiske Union betragtes som materialer med oprindelse i et præferenceberettiget land, når de indarbejdes i et produkt, som fremstilles i dette land, forudsat at den dér foretagne bearbejdning eller forarbejdning er mere vidtgående end de behandlinger, der er beskrevet i artikel 78, stk. 1.
Artikel 85
1. I det omfang Norge, Schweiz og Tyrkiet indrømmer generelle toldpræferencer for produkter med oprindelse i de præferenceberettigede lande og anvender en tilsvarende definition af produkter med oprindelsesstatus som den, der er fastlagt i nærværende afdeling, kan produkter med oprindelse i Norge, Schweiz eller Tyrkiet ved kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet betragtes som materialer med oprindelse i et præferenceberettiget land, forudsat at den dér foretagne bearbejdning eller forarbejdning er mere vidtgående end de behandlinger, der er beskrevet i artikel 78, stk. 1.
2. Stk. 1 finder anvendelse på betingelse af, at Tyrkiet, Norge og Schweiz ud fra gensidighedsprincippet indrømmer samme behandling for de produkter med oprindelse i præferenceberettigede lande, i hvilke der indgår materialer med oprindelse i Den Europæiske Union.
3. Stk. 1 finder ikke anvendelse på produkter, der henhører under kapitel 1 til 24 i det harmoniserede system.
4. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven) den dato, fra hvilken de i stk. 1 og 2 fastsatte betingelser er opfyldt.
Artikel 86
1. Regional kumulation finder anvendelse på følgende fire særskilte regionale sammenslutninger:
a)
Sammenslutning I: Brunei, Cambodja, Filippinerne, Indonesien, Laos, Malaysia, Singapore, Thailand og Vietnam
b)
Sammenslutning II: Bolivia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama, Peru og Venezuela
c)
Sammenslutning III: Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverne, Nepal, Pakistan og Sri Lanka
d)
Sammenslutning IV: Argentina, Brasilien, Paraguay og Uruguay.
2. Regional kumulation mellem lande i samme sammenslutning finder kun anvendelse, når følgende betingelser er opfyldt:
a)
i forbindelse med regional kumulation mellem lande i en regional sammenslutning gælder de oprindelsesregler, der er fastlagt i denne afdeling. Hvis den kvalificerende behandling, der er fastlagt i del II i bilag 13a, ikke er den samme for alle de lande, der er involveret i en kumulation, fastlægges oprindelsen for produkter, der udføres fra et land til et andet land i den regionale sammenslutning med henblik på regional kumulation, på grundlag af den regel, der ville gælde, hvis produkterne blev udført til Den Europæiske Union
b)
landene i den regionale sammenslutning har forpligtet sig til:
i)
at opfylde og sikre overholdelsen af bestemmelserne i denne afdeling og
ii)
at gennemføre det administrative samarbejde, der er nødvendigt for at sikre, at bestemmelserne i denne afdeling gennemføres korrekt, både i forbindelse med Den Europæiske Union og mellem landene indbyrdes
c)
de i litra b) omhandlede forpligtelser er blevet bekræftet over for Kommissionen af sekretariatet for den pågældende regionale sammenslutning eller et andet kompetent fælles organ, der repræsenterer alle medlemmerne i den pågældende sammenslutning.
I de tilfælde, hvor landene i en regional sammenslutning allerede før den 1. januar 2011 har opfyldt betingelserne i litra b) og c) i første afsnit, kræves der ikke en ny bekræftelse af forpligtelserne.
3. De materialer, der er opført på listen i bilag 13b, er udelukket fra regional kumulation i henhold til stk. 2 i de tilfælde, hvor:
a)
den toldpræference, der finder anvendelse i Den Europæiske Union, ikke er den samme for alle de lande, som er involveret i kumulationen, og
b)
de pågældende materialer i kraft af kumulation ville nyde fordel af en gunstigere toldbehandling end den, de ville være omfattet af, hvis de blev udført direkte til Den Europæiske Union.
4. Der anvendes kun regional kumulation mellem lande i samme regionale sammenslutning på den betingelse, at den bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget i det præferenceberettigede land, hvor materialerne forarbejdes yderligere eller indarbejdes i et produkt, er mere vidtgående end de behandlinger, der er beskrevet i artikel 78, stk. 1, og i tilfælde af tekstilvarer også er mere vidtgående end de behandlinger, der er anført i bilag 16.
Hvis betingelsen i første afsnit ikke er opfyldt, har produkterne oprindelse i det land i den regionale sammenslutning, som tegner sig for den højeste andel af toldværdien af de anvendte materialer med oprindelse i andre lande i den regionale sammenslutning.
I de tilfælde hvor oprindelseslandet fastlægges i henhold til andet afsnit, anføres det pågældende land som oprindelsesland på det oprindelsesbevis, der udfærdiges af eksportøren af produktet til Den Europæiske Union eller, indtil systemet med registrerede eksportører anvendes, udstedes af myndighederne i det præferenceberettigede udførselsland.
5. Efter anmodning fra myndighederne i et præferenceberettiget land i sammenslutning I eller sammenslutning III kan Kommissionen tillade regional kumulation mellem disse sammenslutninger af lande, hvis Kommissionen finder det godtgjort, at hver enkelt af følgende betingelser er opfyldt:
a)
betingelserne i stk. 2, litra a), er opfyldt, og
b)
de lande, der skal involveres i en sådan regional kumulation, har forpligtet sig til og sammen har meddelt Kommissionen, at de forpligter sig til:
i)
at opfylde og sikre overholdelsen af bestemmelserne i denne afdeling og
ii)
at gennemføre det administrative samarbejde, der er nødvendigt for at sikre, at bestemmelserne i denne afdeling gennemføres korrekt, både i forbindelse med Den Europæiske Union og mellem landene indbyrdes.
Den i første afsnit omhandlede anmodning skal ledsages af bevis for, at betingelserne i samme afsnit er opfyldt. Den skal stiles til Kommissionen. Kommissionen træffer afgørelse om anmodningen under hensyntagen til alle elementer vedrørende kumulationen, som anses for relevante, herunder de materialer, der skal kumuleres.
6. I de tilfælde hvor produkter, der er fremstillet i et land i sammenslutning I eller sammenslutning III med anvendelse af materialer med oprindelse i et land, der tilhører den anden sammenslutning, skal udføres til Den Europæiske Union, fastlægges de pågældende produkters oprindelse således:
a)
Materialer med oprindelse i et land i en regional sammenslutning betragtes som materialer med oprindelse i et land i den anden regionale sammenslutning, når de indgår i et produkt, der er fremstillet dér, forudsat at den bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget i sidstnævnte præferenceberettigede land, er mere vidtgående end de behandlinger, der er beskrevet i artikel 78, stk. 1, og i tilfælde af tekstilvarer også er mere vidtgående end de behandlinger, der er anført i bilag 16.
b)
Hvis betingelsen i litra a) ikke er opfyldt, har produkterne oprindelse i det land, der deltager i kumulationen og som tegner sig for den højeste andel af toldværdien af de anvendte materialer med oprindelse i andre lande, som deltager i kumulationen.
I de tilfælde hvor oprindelseslandet fastlægges i henhold til første afsnit, litra b), anføres det pågældende land som oprindelsesland på det oprindelsesbevis, der udfærdiges af eksportøren af produktet til Den Europæiske Union eller, indtil systemet med registrerede eksportører anvendes, udstedes af myndighederne i det præferenceberettigede udførselsland.
7. Efter anmodning fra myndighederne i et præferenceberettiget land kan Kommissionen give tilladelse til udvidet kumulation mellem et præferenceberettiget land og et land, med hvilket Den Europæiske Union har en frihandelsaftale i overensstemmelse med artikel XXIV i den gældende almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT), forudsat at hver enkelt af følgende betingelser er opfyldt:
a)
de lande, der er involveret i kumulationen, har forpligtet sig til at overholde og sikre overholdelsen af bestemmelserne i denne afdeling og gennemføre det administrative samarbejde, der er nødvendigt for at sikre, at bestemmelserne i denne afdeling gennemføres korrekt, både i forbindelse med Den Europæiske Union og mellem landene indbyrdes
b)
det pågældende præferenceberettigede land har meddelt Kommissionen, at det påtager sig den i litra a) omhandlede forpligtelse.
Den i første afsnit omhandlede anmodning skal indeholde en liste over de materialer, kumulationen omfatter, og skal ledsages af bevis for, at betingelserne i første afsnit, litra a) og b), er opfyldt. Den skal stiles til Kommissionen. Hvis de pågældende materialer ændres, skal der indgives en ny anmodning.
Materialer henhørende under kapitel 1 til 24 i det harmoniserede system er udelukket fra udvidet kumulation.
8. I de tilfælde af udvidet kumulation, der er omhandlet i stk. 7, fastlægges de anvendte materialers oprindelse og de oprindelsesbeviser, der gælder, i overensstemmelse med reglerne i den relevante frihandelsaftale. For produkter, der skal udføres til Den Europæiske Union, fastlægges oprindelsen i overensstemmelse med de oprindelsesregler, der er fastlagt i denne afdeling.
For at det fremstillede produkt kan opnå oprindelsesstatus er det ikke nødvendigt, at de materialer, der har oprindelse i et land, med hvilket Den Europæiske Union har en frihandelsaftale, og som anvendes i et præferenceberettiget land ved fremstillingen af det produkt, der skal udføres til Den Europæiske Union, har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, forudsat at den bearbejdning eller forarbejdning, som foretages i det præferenceberettigede land, er mere vidtgående end de behandlinger, der er beskrevet i artikel 78, stk. 1.
9. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven) følgende:
a)
den dato, fra hvilken den i stk. 5 omhandlede kumulation mellem landene i sammenslutning I og sammenslutning III træder i kraft, hvilke lande der er involveret i den pågældende kumulation, og i givet fald listen over de materialer, i forbindelse med hvilke kumulationen anvendes
b)
den dato, fra hvilken den udvidede kumulation træder i kraft, hvilke lande der er involveret i den pågældende kumulation og listen over de materialer, i forbindelse med hvilke kumulationen anvendes.
Artikel 87
I de tilfælde hvor der anvendes bilateral kumulation eller kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet kombineret med regional kumulation, opnår det fremstillede produkt oprindelse i et af landene i den pågældende regionale sammenslutning i overensstemmelse med artikel 86, stk. 4, første og andet afsnit.
Artikel 88
1. Underafdeling 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse for:
a)
udførsel fra Den Europæiske Union til et præferenceberettiget land med henblik på bilateral kumulation
b)
udførsel fra et præferenceberettiget land til et andet præferenceberettiget land med henblik på regional kumulation efter bestemmelserne i artikel 86, stk. 1 og 5, jf. dog artikel 86, stk. 2, litra a), andet afsnit.
2. Hvis der anvendes fungible materialer med og uden oprindelsesstatus ved bearbejdningen eller forarbejdningen af et produkt, kan medlemsstaternes toldmyndigheder efter skriftlig anmodning fra de erhvervsdrivende tillade, at materialerne i Den Europæiske Union forvaltes efter metoden med regnskabsmæssig adskillelse med henblik på efterfølgende udførsel til et præferenceberettiget land inden for rammerne af bilateral kumulation, uden at materialerne opbevares i særskilte lagre.
3. Medlemsstaternes toldmyndigheder kan give tilladelse, jf. stk. 2, på de betingelser, de anser for at være hensigtsmæssige.
Der gives kun tilladelse, hvis det ved anvendelsen af den i stk. 2 anførte metode kan sikres, at antallet af fremstillede produkter, som kunne betragtes som »produkter med oprindelse i Den Europæiske Union«, til enhver tid er det samme som det antal, der ville være fremstillet, hvis der var opretholdt en fysisk adskillelse af lagrene
Hvis der gives tilladelse hertil, anvendes metoden, og anvendelsen af den registreres i overensstemmelse med de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, der gælder i Den Europæiske Union.
4. Indehaveren af tilladelsen til at anvende metoden, jf. stk. 2, udfærdiger eller anmoder, indtil systemet med registrerede eksportører anvendes, om oprindelsesbeviser for den mængde produkter, som kan anses for at have oprindelse i Den Europæiske Union. Efter anmodning fra medlemsstaternes toldmyndigheder skal indehaveren af tilladelsen fremlægge en redegørelse for, hvordan mængderne er forvaltet.
5. Medlemsstaternes toldmyndigheder overvåger brugen af den i stk. 2 omhandlede tilladelse.
De kan tilbagekalde tilladelsen, såfremt:
a)
indehaveren af tilladelsen på nogen som helst måde benytter tilladelsen på ukorrekt vis, eller
b)
indehaveren af tilladelsen ikke opfylder de øvrige betingelser i denne afdeling eller i afdeling 1A.
Underafdeling 4
Undtagelser
Artikel 89
1. På Kommissionens initiativ eller efter anmodning fra et præferenceberettiget land kan et præferenceberettiget land indrømmes en midlertidig undtagelse fra bestemmelserne i denne afdeling, når:
a)
interne eller eksterne faktorer i modsætning til tidligere forhindrer det i at overholde reglerne for opnåelse af oprindelsesstatus i henhold til artikel 72, eller
b)
det har brug for en forberedelsesperiode, inden det vil være i stand til at overholde reglerne for opnåelse af oprindelsesstatus i henhold til artikel 72.
2. Den midlertidige undtagelse skal kun gælde, indtil virkningerne af de interne eller eksterne faktorer, der begrunder den, er ophørt, eller indtil det præferenceberettigede land er i stand til at overholde reglerne.
3. En anmodning om undtagelse indgives skriftligt til Kommissionen. Den skal indeholde en begrundelse og behørig dokumentation for, hvorfor en undtagelse er påkrævet, jf. stk. 1.
4. Når der indrømmes en undtagelse, skal det pågældende præferenceberettigede land overholde ethvert krav om oplysninger, der skal forelægges Kommissionen vedrørende anvendelsen af undtagelsen og forvaltningen af de mængder, for hvilke undtagelsen er givet.
Underafdeling 5
Procedurer ved udførsel i det præferenceberettigede land
Artikel 90
Arrangementet anvendes i følgende tilfælde:
a)
når varer, der opfylder kravene i denne afdeling, udføres af en registreret eksportør i den i artikel 92 fastsatte betydning
b)
ved enhver sending af et eller flere kolli, der indeholder produkter med oprindelsesstatus, som udføres af en hvilken som helst eksportør, såfremt den samlede værdi af de forsendte produkter med oprindelsesstatus ikke overstiger 6 000 EUR.
Artikel 91
1. Det præferenceberettigede lands kompetente myndigheder opretter og ajourfører løbende en elektronisk fortegnelse over registrerede eksportører i landet. Fortegnelsen skal straks ajourføres, hvis en eksportør fjernes fra registeret i overensstemmelse med artikel 93, stk. 2.
2. Fortegnelsen skal indeholde følgende oplysninger:
a)
navn og fuldstændig adresse på det sted, hvor den registrerede eksportør er etableret/har bopæl, herunder identifikation af landet eller territoriet (ISO alfa 2 landekode)
b)
den registrerede eksportørs nummer
c)
de produkter, som planlægges udført inden for rammerne af arrangementet (vejledende liste med kapitler eller positioner i det harmoniserede system, alt efter hvad ansøgeren finder hensigtsmæssigt)
d)
fra og til hvilke datoer eksportøren er/var registreret
e)
årsagen til fjernelsen (anmodning fra registreret eksportør/fjernelse foretaget af de kompetente myndigheder). Denne oplysning er kun tilgængelig for kompetente myndigheder.
3. De præferenceberettigede landes kompetente myndigheder underretter Kommissionen om det nationale nummereringssystem, der anvendes til at identificere registrerede eksportører. Det pågældende nummer skal begynde med en ISO alfa 2 landekode.
Artikel 92
Eksportører skal for at blive registreret indgive en ansøgning til det præferenceberettigede lands kompetente myndigheder, jf. artikel 69, stk. 1, litra a), idet de til dette formål benytter modellen i bilag 13c. Eksportørerne giver ved udfyldelsen af formularen deres samtykke til, at de afgivne oplysninger lagres i Kommissionens database, og til, at ikke-fortrolige data offentliggøres på internettet.
Ansøgningen godtages kun af de kompetente myndigheder, hvis den er komplet.
Artikel 93
1. Registrerede eksportører, som ikke længere opfylder betingelserne for at udføre nogen varer under arrangementet, eller som ikke længere har til hensigt at udføre sådanne varer, skal underrette det præferenceberettigede lands kompetente myndigheder, som straks fjerner dem fra det pågældende lands fortegnelse over registrerede eksportører.
2. I de tilfælde hvor en registreret eksportør forsætligt eller uagtsomt har udfærdiget eller fået udfærdiget en udtalelse om oprindelse eller eventuelle støttedokumenter, som indeholder ukorrekte oplysninger, der fører til, at toldpræferencebehandlingen opnås uregelmæssigt eller svigagtigt, fjerner det præferenceberettigede lands kompetente myndigheder eksportøren fra det pågældende lands fortegnelse over registrerede eksportører, uden at dette berører det sanktionssystem, der gælder i det præferenceberettigede land.
3. En fjernelse fra fortegnelsen over registrerede eksportører har virkning for fremtiden, f.eks. med hensyn til udtalelser, der udfærdiges efter datoen for fjernelsen, uden at dette berører de eventuelle virkninger af uregelmæssigheder, som konstateres under igangværende kontrolforanstaltninger.
4. Eksportører, der af de kompetente myndigheder er fjernet fra fortegnelsen over registrerede eksportører i overensstemmelse med stk. 2, kan først blive genopført på fortegnelsen over registrerede eksportører, når de over for de kompetente myndigheder i det præferenceberettigede land har bevist, at de har afhjulpet den situation, der førte til fjernelsen.
Artikel 94
1. Eksportører skal, uanset om de er registrerede eller ej, opfylde følgende forpligtelser:
a)
de skal opretholde passende handelsmæssige regnskaber over produktion og forsyning af varer, der kan opnå præferencebehandling
b)
de skal opbevare enhver form for dokumentation for de materialer, der er anvendt ved fremstillingen
c)
de skal opbevare enhver form for tolddokumentation for de materialer, der er anvendt ved fremstillingen
d)
de skal i mindst tre år fra udgangen af det år, hvor udtalelsen om oprindelse blev udfærdiget, eller længere, hvis det kræves i henhold til national ret, opbevare fortegnelser over:
i)
de udtalelser om oprindelse, de har udfærdiget, og
ii)
deres materialer med og uden oprindelsesstatus samt produktions- og lagerregnskaber.
De fortegnelser, der er anført i første afsnit, litra d), kan være elektroniske, men skal gøre det muligt at spore de materialer, der er anvendt til fremstillingen af de udførte produkter, og bekræfte deres oprindelsesstatus.
2. De i stk. 1 omhandlede forpligtelser gælder også for leverandører, der forsyner eksportører med leverandørerklæringer, som bekræfter oprindelsesstatussen for de varer, de leverer.
Artikel 95
1. Eksportøren udfærdiger en udtalelse om oprindelse ved udførslen af de produkter, udtalelsen vedrører, hvis de pågældende varer kan anses for at have oprindelse i det pågældende præferenceberettigede land eller et andet præferenceberettiget land i overensstemmelse med artikel 86, stk. 4, andet afsnit, eller artikel 86, stk. 6, første afsnit, litra b).
2. Uanset stk. 1 kan der undtagelsesvis udfærdiges en udtalelse om oprindelse efter udførslen (»efterfølgende udtalelse«) på betingelse af, at den ikke forelægges i den medlemsstat, hvor varerne er angivet til overgang til fri omsætning, senere end to år efter udførslen.
3. Eksportøren skal forsyne sin kunde i Den Europæiske Union med udtalelsen om oprindelse, som skal indeholde de oplysninger, der er angivet i bilag 13d. En udtalelse om oprindelse skal udfærdiges på enten engelsk eller fransk.
Den kan udfærdiges på ethvert handelsdokument, som gør det muligt at identificere den pågældende eksportør og de pågældende varer.
4. Når der anvendes kumulation i henhold til artikel 84, artikel 86, stk. 1, eller artikel 86, stk. 5 og 6, benytter eksportøren af et produkt, til hvis fremstilling der er anvendt materialer med oprindelse i en part, med hvilken kumulation er tilladt, som grundlag den udtalelse om oprindelse, der udleveres af leverandøren af det pågældende produkt. I så tilfælde skal den udtalelse om oprindelse, eksportøren udfærdiger, alt efter tilfældet indeholde angivelsen »EU cumulation«, »regional cumulation« eller »Cumul UE«, »cumul regional«.
5. Når der anvendes kumulation i henhold til artikel 85, benytter eksportøren af et produkt, til hvis fremstilling der er anvendt materialer med oprindelse i en part, med hvilken kumulation er tilladt, som grundlag det oprindelsesbevis, der udleveres af leverandøren af det pågældende produkt, og som er udstedt i overensstemmelse med Norges, Schweiz' eller Tyrkiets GSP-oprindelsesregler, alt efter tilfældet. I så tilfælde skal den udtalelse om oprindelse, eksportøren udfærdiger, indeholde angivelsen »Norway cumulation«, »Switzerland cumulation«, »Turkey cumulation« eller »Cumul Norvège«, »Cumul Suisse«, »Cumul Turquie«.
6. Når der anvendes kumulation i henhold til artikel 86, stk. 7 og 8, benytter eksportøren af et produkt, til hvis fremstilling der er anvendt materialer med oprindelse i en part, med hvilken udvidet kumulation er tilladt, som grundlag det oprindelsesbevis, der udleveres af leverandøren af det pågældende produkt, og som er udstedt i overensstemmelse med bestemmelserne i den relevante frihandelsaftale mellem Den Europæiske Union og den pågældende part.
I så tilfælde skal den udtalelse om oprindelse, eksportøren udfærdiger, indeholde angivelsen »extended cumulation with country x« eller »cumul étendu avec le pays x«.
Artikel 96
1. Der udfærdiges en udtalelse om oprindelse for hver sending.
2. En udtalelse om oprindelse er gyldig i tolv måneder fra den dato, eksportøren udfærdigede den.
3. En enkelt udtalelse om oprindelse kan omfatte flere sendinger, hvis varerne opfylder følgende betingelser:
a)
produkterne er i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige tariferingsbestemmelser i det harmoniserede system
b)
de henhører under afsnit XVI eller XVII eller pos. 7308 eller 9406 i det harmoniserede system, og
c)
det er hensigten, at de skal indføres i form af delforsendelser.
Underafdeling 6
Procedurer ved overgang til fri omsætning i den Europæiske Union
Artikel 97
1. I toldangivelsen til overgang til fri omsætning skal der henvises til udtalelsen om oprindelse. Udtalelsen om oprindelse skal holdes til rådighed for toldmyndighederne, som kan kræve, at den forelægges til brug for kontrollen af angivelsen. Nævnte myndigheder kan også forlange en oversættelse af udtalelsen til det officielle sprog eller et af de officielle sprog i den berørte medlemsstat.
2. I de tilfælde hvor klarereren anmoder om, at arrangementet anvendes, uden at besidde en udtalelse om oprindelse på det tidspunkt, hvor toldmyndighederne godtager angivelsen til overgang til fri omsætning, anses angivelsen for at være ufuldstændig i den i artikel 253, stk. 1, fastsatte betydning og behandles i overensstemmelse hermed.
3. Før varer angives til overgang til fri omsætning, påser klarereren, at varerne opfylder reglerne i denne afdeling, navnlig ved
i)
i den i artikel 69, stk. 3, omhandlede database at kontrollere, at eksportøren er registreret til at udfærdige udtalelser om oprindelse, medmindre den samlede værdi af de forsendte produkter med oprindelsesstatus ikke overstiger 6 000 EUR, og
ii)
at kontrollere, at udtalelsen om oprindelse er udfærdiget i overensstemmelse med bilag 13d.
Artikel 97a
1. For følgende produkter er der ikke forpligtelse til udfærdige og fremlægge en udtalelse om oprindelse:
a)
produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere, såfremt deres samlede værdi ikke overstiger 500 EUR
b)
produkter, der medbringes af rejsende i deres personlige bagage, såfremt deres samlede værdi ikke overstiger 1 200 EUR.
2. De produkter, der er omhandlet i stk. 1, skal opfylde følgende betingelser:
a)
de må ikke indgå i indførsel af erhvervsmæssig karakter
b)
de er angivet som produkter, der opfylder betingelserne for at være omfattet af arrangementet
c)
der må ikke være nogen tvivl om den i litra b) omhandlede angivelses rigtighed.
3. I forbindelse med stk. 2, litra a), anses indførsel ikke for at være indførsel af erhvervsmæssig karakter, hvis alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
der er tale om lejlighedsvis indførsel
b)
indførslen består udelukkende af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie
c)
produkternes beskaffenhed og mængde giver ikke anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.
Artikel 97b
1. Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i en udtalelse om oprindelse og oplysningerne i de dokumenter, der forelægges toldmyndighederne med henblik på opfyldelse af formaliteterne i forbindelse med produkternes indførsel, medfører dette ikke i sig selv, at en udtalelse om oprindelse er ugyldig, når det på fyldestgørende måde godtgøres, at dokumentet svarer til de pågældende produkter.
2. Klare formelle fejl som maskinskrivningsfejl på en udtalelse om oprindelse bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af påtegningerne i dokumentet.
3. Udtalelser om oprindelse, som fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder efter udløbet af den i artikel 96 nævnte gyldighedsperiode, kan godtages som grundlag for anvendelse af toldpræferencer, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan indførselslandets toldmyndigheder godtage udtalelser om oprindelse, når produkterne er blevet frembudt for toldvæsenet inden udløbet af den nævnte frist.
Artikel 97c
1. Den i artikel 96, stk. 3, omhandlede procedure gælder i en periode, som medlemsstaternes toldmyndigheder fastlægger.
2. De toldmyndigheder i indførselsmedlemsstaterne, som overvåger de successive overgange til fri omsætning, kontrollerer, at de successive sendinger udgør en del af de demonterede eller ikke-monterede produkter, for hvilke udtalelsen om oprindelse er udfærdiget.
Artikel 97d
1. I de tilfælde hvor produkter endnu ikke er overgået til fri omsætning, kan en udtalelse om oprindelse erstattes af en eller flere erstatningsudtalelser om oprindelse, som udfærdiges af ihændehaveren af varerne, med henblik på at sende alle eller nogle af produkterne til et andet sted i Fællesskabets toldområde eller i givet fald til Norge, Schweiz eller Tyrkiet. Ihændehaverne af varerne behøver ikke selv at være registrerede eksportører for at kunne udfærdige erstatningsudtalelser om oprindelse.
2. Når en udtalelse om oprindelse erstattes, skal den originale udtalelse om oprindelse indeholde følgende oplysninger:
a)
oplysningerne i erstatningsudtalelsen eller -udtalelserne om oprindelse
b)
afsenders navn og adresse
c)
modtager(e) i Den Europæiske Union.
Den originale udtalelse om oprindelse skal forsynes med påtegningen »Replaced« eller »Remplacée«, afhængigt af tilfældet.
3. På erstatningsudtalelsen om oprindelse anføres følgende:
a)
alle oplysninger vedrørende de videreforsendte produkter
b)
datoen for udfærdigelsen af den originale udtalelse om oprindelse
c)
alle de nødvendige oplysninger, der er specificeret i bilag 13d
d)
navn og adresse på afsenderen af produkterne i Den Europæiske Union
e)
navn og adresse på modtageren i Den Europæiske Union, Norge, Schweiz eller Tyrkiet
f)
datoen og stedet for erstatningen.
Den person, der udfærdiger erstatningsudtalelsen om oprindelse, kan føje en kopi af den oprindelige udtalelse om oprindelse til erstatningsudtalelsen om oprindelse.
4. Stk. 1, 2 og 3 anvendes tilsvarende for udtalelser, der erstatter udtalelser om oprindelse, som selv er erstatningsudtalelser om oprindelse. Stk. 1, 2 og 3 anvendes tilsvarende for erstatningsudtalelser, som udfærdiges af afsendere af produkter i Norge, Schweiz eller Tyrkiet.
5. Når produkter indføres med toldpræferencer som led i en undtagelse i medfør af artikel 89, finder den i denne artikel omhandlede erstatning kun anvendelse, hvis de pågældende produkter er bestemt for Den Europæiske Union. I de tilfælde hvor det pågældende produkt har opnået oprindelsesstatus gennem regional kumulation, kan der kun udfærdiges en erstatningsudtalelse om oprindelse for forsendelse af produkter til Norge, Schweiz eller Tyrkiet, hvis disse lande anvender de samme regionale kumulationsregler som Den Europæiske Union.
6. Stk. 1, 2 og 3 anvendes tilsvarende for udtalelser, der erstatter udtalelser om oprindelse, efter at en sending er blevet delt i overensstemmelse med artikel 74.
Artikel 97e
1. Toldmyndighederne kan i de tilfælde, hvor de har tvivl med hensyn til produkternes oprindelsesstatus, anmode klarereren om inden for en rimelig frist, som de fastsætter, at forelægge al tilgængelig dokumentation med henblik på at kontrollere, om den anførte oprindelse på angivelsen er korrekt, eller om betingelserne i artikel 74 er overholdt.
2. Toldmyndighederne kan suspendere anvendelsen af toldpræferenceforanstaltningen, så længe den i artikel 97h fastlagte kontrolprocedure varer, når:
a)
de oplysninger, klarereren forelægger, ikke er tilstrækkelige til at bekræfte produkternes oprindelsesstatus eller opfyldelsen af betingelserne i artikel 73 eller artikel 74
b)
klarereren ikke svarer inden for den frist, der er givet til at forelægge de i stk. 1 omhandlede oplysninger.
3. Indtil de oplysninger, klarereren er blevet anmodet om at forelægge, jf. stk. 1, eller resultaterne af kontrolproceduren, jf. stk. 2, foreligger, skal toldmyndighederne tilbyde at frigive produkterne til importøren med forbehold af de sikkerhedsforanstaltninger, de måtte finde nødvendige.
Artikel 97f
1. Indførselsmedlemsstatens toldmyndigheder afslår, uden at de er forpligtet til at anmode om yderligere supplerende dokumentation eller sende en anmodning om kontrol til det præferenceberettigede land, at give adgang til arrangementet, når:
a)
varerne ikke er de samme som dem, der er anført i udtalelsen om oprindelse
b)
klarereren ikke forelægger en udtalelse om oprindelse for de pågældende produkter, når der kræves en sådan udtalelse
c)
den udtalelse om oprindelse, klarereren besidder, ikke er udfærdiget af en eksportør, som er registreret i det præferenceberettigede land, jf. dog artikel 90, litra b), og artikel 97d, stk. 1
d)
udtalelsen om oprindelse ikke er udfærdiget i overensstemmelse med bilag 13d
e)
betingelserne i artikel 74 ikke er opfyldt.
2. Indførselsmedlemsstatens toldmyndigheder afslår at give adgang til arrangementet, efter at der er sendt en anmodning om kontrol i henhold til artikel 97h til det præferenceberettigede lands kompetente myndigheder, når indførselsmedlemsstatens toldmyndigheder:
a)
har modtaget et svar, hvoraf det fremgår, at eksportøren ikke havde ret til at udfærdige udtalelsen om oprindelse
b)
har modtaget et svar, hvoraf det fremgår, at de pågældende produkter ikke har oprindelse i et præferenceberettiget land, eller at betingelserne i artikel 73 ikke er opfyldt
c)
har næret begrundet tvivl om, hvorvidt udtalelsen om oprindelse er gyldig, eller om, hvorvidt de af klarereren forelagte oplysninger om de pågældende produkters virkelige oprindelse er korrekte, da de anmodede om kontrol, og
i)
ikke har modtaget noget svar inden for den frist, der er tilladt i henhold til artikel 97h eller
ii)
har modtaget et svar, som ikke giver en tilfredsstillende besvarelse af de spørgsmål, der blev stillet i anmodningen.
Underafdeling 7
Oprindelseskontrol
Artikel 97g
1. For at sikre at reglerne vedrørende produkters oprindelsesstatus overholdes, foretager det præferenceberettigede lands kompetente myndigheder:
a)
kontrol af produkters oprindelsesstatus efter anmodning fra medlemsstaternes toldmyndigheder
b)
på eget initiativ regelmæssig kontrol af eksportører.
I det omfang Norge, Schweiz og Tyrkiet har indgået en aftale med Den Europæiske Union, hvorefter de skal yde hinanden den nødvendige bistand i spørgsmål om administrativt samarbejde, finder første afsnit tilsvarende anvendelse for anmodninger, der sendes til myndighederne i Norge, Schweiz og Tyrkiet, om kontrol af erstatningsudtalelser om oprindelse, der er udfærdiget på deres territorium, med henblik på at anmode disse myndigheder om at samarbejde yderligere med de kompetente myndigheder i det præferenceberettigede land.
Udvidet kumulation er kun tilladt i henhold til artikel 86, stk. 7 og 8, hvis et land, med hvilket Den Europæiske Union har en ikraftværende frihandelsaftale, har indvilliget i at yde det præferenceberettigede land sin bistand i spørgsmål om administrativt samarbejde på samme måde, som det ville yde en sådan bistand til medlemsstaternes toldmyndigheder, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i den pågældende frihandelsaftale.
2. Den i stk. 1, litra b), omhandlede kontrol skal sikre, at eksportørerne fortsat opfylder deres forpligtelser. Den gennemføres med mellemrum, som fastlægges på grundlag af passende risikoanalysekriterier. Med henblik herpå kræver de præferenceberettigede landes kompetente myndigheder, at eksportørerne forelægger kopier af eller en liste over de udtalelser om oprindelse, de har udfærdiget.
3. De præferenceberettigede landes kompetente myndigheder er berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol af eksportørens regnskaber og i givet fald regnskaberne hos de producenter, der leverer varer til eksportøren, også i disses lokaler, eller enhver anden kontrol, som de finder hensigtsmæssig.
Artikel 97h
1. Efterfølgende kontrol af udtalelser om oprindelse foretages ved stikprøver, og i øvrigt når medlemsstaternes toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumenternes ægthed, de pågældende produkters oprindelsesstatus eller opfyldelsen af andre betingelser i denne afdeling.
I de tilfælde hvor en medlemsstats toldmyndigheder anmoder om samarbejde fra et præferenceberettiget lands kompetente myndigheder med henblik på at kontrollere gyldigheden af udtalelser om oprindelse, produkters oprindelsesstatus eller begge dele, anfører de i givet fald i deres anmodning årsagerne til, at de nærer begrundet tvivl om gyldigheden af udtalelsen om oprindelse eller produkternes oprindelsesstatus.
Til støtte for anmodningen om kontrol kan der fremsendes en kopi af udtalelsen om oprindelse og alle yderligere oplysninger eller dokumenter, som tyder på, at oplysningerne i den pågældende udtalelse er ukorrekte.
Den anmodende medlemsstat fastsætter for meddelelsen af resultaterne af kontrollen en første frist på 6 måneder, som starter fra datoen for anmodningen om kontrol, undtagen for anmodninger, der sendes til Norge, Schweiz eller Tyrkiet med henblik på kontrol af erstatningsudtalelser om oprindelse, som er udfærdiget på deres territorier på grundlag af en udtalelse om oprindelse, der er udfærdiget i et præferenceberettiget land, for hvilke fristen forlænges til otte måneder.
2. Hvis der i tilfælde, hvor der er begrundet tvivl, ikke foreligger svar inden udløbet af den i stk. 1 anførte frist, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå produkternes virkelige oprindelse, rettes der på ny henvendelse til de pågældende kompetente myndigheder. I denne henvendelse fastlægges der en yderligere frist på højst 6 måneder.
Underafdeling 8
Andre bestemmelser
Artikel 97i
1. Underafdeling 5, 6 og 7 finder tilsvarende anvendelse for:
a)
udførsel fra Den Europæiske Union til et præferenceberettiget land med henblik på bilateral kumulation
b)
udførsel fra et præferenceberettiget land til et andet præferenceberettiget land med henblik på regional kumulation efter artikel 86, stk. 1 og 5.
2. Eksportører i Den Europæiske Union betragtes af en medlemsstats toldmyndigheder efter anmodning fra eksportøren som en registreret eksportør i forbindelse med arrangementet, hvis eksportøren opfylder følgende betingelser:
a)
eksportøren har et EORI-nummer i overensstemmelse med artikel 4k til 4t
b)
eksportøren har status som »godkendt eksportør« under en anden præferenceordning
c)
eksportøren forelægger i sin anmodning til medlemsstatens toldmyndigheder følgende data, der er angivet i formularen som vist i bilag 13c:
i)
oplysningerne i rubrik 1 og 4
ii)
den i rubrik 5 anførte forpligtelse.
Artikel 97j
1. Underafdeling 1, 2 og 3 finder tilsvarende anvendelse, når det fastslås, om produkter kan anses for at have oprindelse i et præferenceberettiget land, når de udføres til Ceuta eller Melilla, eller for at have oprindelse i Ceuta og Melilla, når de udføres til et præferenceberettiget land med henblik på bilateral kumulation.
2. Underafdeling 5, 6 og 7 finder tilsvarende anvendelse for produkter, der udføres fra et præferenceberettiget land til Ceuta eller Melilla, og for produkter, der udføres fra Ceuta og Melilla til et præferenceberettiget land med henblik på bilateral kumulation.
3. De spanske toldmyndigheder er ansvarlige for anvendelsen af underafdeling 1, 2, 3, 5, 6 og 7 i Ceuta og Melilla.
4. I forbindelse med stk. 1 og 2 betragtes Ceuta og Melilla som et enkelt territorium.«.
2)
I del I, afsnit IV, kapitel 2, indsættes følgende som afdeling 1A:
»Afdeling 1A
Procedurer og metoder for administrativt samarbejde, som gælder indtil anvendelsen af systemet med registrerede eksportører
Underafdeling 1
Generelle principper
Artikel 97k
1. Alle de præferenceberettigede lande skal overholde eller sørge for overholdelsen af:
a)
de oprindelsesregler for produkter, som udføres, der er fastlagt i afdeling 1
b)
reglerne for udfærdigelse og udstedelse af oprindelsescertifikater formular A, hvortil modellen findes i bilag 17
c)
bestemmelserne for anvendelsen af fakturaerklæringer, hvortil modellen findes i bilag 18
d)
de bestemmelser om metoder for administrativt samarbejde, der er omhandlet i artikel 97s
e)
de bestemmelser om indrømmelse af undtagelser, der er omhandlet i artikel 89.
2. De præferenceberettigede landes kompetente myndigheder samarbejder med Kommissionen eller medlemsstaterne, især ved at:
a)
yde enhver form for nødvendig bistand, som Kommissionen anmoder om for at overvåge, om arrangementet forvaltes korrekt i det pågældende land, herunder kontrolbesøg på stedet, som foretages af Kommissionen eller af medlemsstaternes toldmyndigheder
b)
foretage kontrol af produkters oprindelsesstatus og af overholdelsen af de øvrige betingelser, der er fastlagt i denne afdeling, herunder kontrolbesøg på stedet, hvis Kommissionen eller medlemsstaternes toldmyndigheder anmoder herom inden for rammerne af oprindelsesundersøgelser, jf. dog artikel 97s og 97t.
3. Når der i et præferenceberettiget land udpeges en kompetent myndighed for udstedelse af oprindelsescertifikater formular A, foretages kontrol af oprindelsesdokumentation og udstedes oprindelsescertifikater formular A for udførsel til Den Europæiske Union, anses det pågældende præferenceberettigede land for at have accepteret betingelserne i stk. 1.
4. Når et land eller et territorium optages eller genoptages som et præferenceberettiget land for de produkter, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 732/2008, er varer med oprindelse i det pågældende land eller territorium GSP-berettiget på betingelse af, at de først udføres fra det pågældende land eller territorium på eller efter den i artikel 97s omhandlede dato.
5. Et oprindelsesbevis er gyldigt i 10 måneder fra den dato, hvor det blev udstedt i udførselslandet, og skal inden for samme periode fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder.
Underafdeling 2
Procedurer ved udførsel i det præferenceberettigede land
Artikel 97l
1. Oprindelsescertifikater formular A, hvortil modellen som anført i bilag 17, udstedes efter skriftlig ansøgning fra eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant ledsaget af alle andre egnede dokumenter, der kan bevise, at de produkter, der skal udføres, opfylder betingelserne for udstedelse af et oprindelsescertifikat formular A.
2. Certifikatet stilles til disposition for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret. Der kan dog undtagelsesvis udstedes et oprindelsescertifikat formular A efter udførslen af de produkter, som det vedrører, såfremt:
a)
det på grund af fejltagelser, uforsætlige undladelser eller særlige omstændigheder ikke er blevet udstedt ved udførslen, eller
b)
det over for de kompetente statslige myndigheder godtgøres, at et oprindelsescertifikat formular A er blevet udstedt, men af tekniske årsager ikke er blevet godtaget ved indførslen.
3. De kompetente statslige myndigheder må kun udstede et certifikat efterfølgende, når de har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende eksportdokumenter, og at der ikke er udstedt et i henhold til bestemmelserne i denne afdeling gyldigt oprindelsescertifikat formular A ved udførslen af de pågældende produkter. På oprindelsescertifikater formular A, der udstedes efterfølgende, skal en af følgende påtegninger »Issued retrospectively« eller »Délivré à posteriori« anføres i rubrik 4.
4. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et oprindelsescertifikat formular A kan eksportøren henvende sig til de kompetente statslige myndigheder, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndighederne beroende eksportdokumenter. Sådanne duplikateksemplarer af formular A skal i rubrik 4 være forsynet med påtegningen »Duplicate« eller »Duplicata« samt datoen for udstedelsen af det originale certifikat og dets løbenummer. Duplikateksemplaret har gyldighed fra udstedelsesdatoen for det originale certifikat.
5. For at kontrollere, om det produkt, for hvilket der anmodes om et oprindelsescertifikat formular A, opfylder de relevante oprindelsesregler, er de kompetente statslige myndigheder berettiget til at kræve alle oplysninger og foretage alle former for kontrol, som de finder hensigtsmæssige.
6. Det et ikke obligatorisk at udfylde rubrik 2 i oprindelsescertifikat formular A. I rubrik 12 anføres »Den Europæiske Union« eller navnet på en af medlemsstaterne. Datoen for udstedelsen af oprindelsescertifikatet formular A skal anføres i rubrik 11. Underskriften i denne rubrik, som er forbeholdt den kompetente statslige myndighed, der udsteder certifikatet, og eksportørens bemyndigede repræsentants underskrift, der skal anbringes i rubrik 12, skal være håndskrevne.
Artikel 97m
1. En fakturaerklæring kan udfærdiges af enhver eksportør angående enhver sending, der består af en eller flere pakker indeholdende produkter med oprindelsesstatus, hvis den samlede værdi ikke overstiger 6 000 EUR, og forudsat at det i artikel 97k, stk. 2, omhandlede administrative samarbejde gælder for denne procedure.
2. Den eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne eller andre kompetente statslige myndigheder i udførselslandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus.
3. Eksportøren skal udfærdige en fakturaerklæring på engelsk eller fransk ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag 18, på fakturaen, følgeseddelen eller et andet handelsdokument. Erklæringen kan også være håndskrevet; i så fald skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver. Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift.
4. Anvendelsen af en fakturaerklæring er undergivet følgende betingelser:
a)
den skal påføres fakturaen for hver sending
b)
hvis varerne i sendingen allerede er blevet kontrolleret i udførselslandet med henblik på at fastslå deres oprindelsesstatus, kan eksportøren angive det i fakturaerklæringen.
5. Når der anvendes kumulation i henhold til artikel 84, 85 eller 86, benytter det præferenceberettigede lands kompetente statslige myndigheder, der skal udstede et oprindelsescertifikat formular A for produkter, til hvis fremstilling der anvendes materialer med oprindelse i en part, med hvilken kumulation er tilladt, som grundlag:
-
i tilfælde af bilateral kumulation det oprindelsesbevis, der er forelagt af eksportørens leverandør og udstedt i overensstemmelse med bestemmelserne i underafdeling 5
-
i tilfælde af kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet det oprindelsesbevis, der er forelagt af eksportørens leverandør og udstedt i overensstemmelse med GSP-oprindelsesreglerne for Norge, Schweiz eller Tyrkiet, alt efter tilfældet
-
i tilfælde af regional kumulation det oprindelsesbevis, der er forelagt af eksportørens leverandør, dvs. et oprindelsescertifikat formular A, hvortil modellen findes i bilag 17, eller afhængigt af tilfældet en fakturaerklæring, hvis tekst fremgår af bilag 18
-
i tilfælde af udvidet kumulation det oprindelsesbevis, der er forelagt af eksportørens leverandør og udstedt i overensstemmelse med bestemmelserne i den relevante frihandelsaftale mellem Den Europæiske Union og det pågældende land
I de tilfælde, der er omhandlet i første afsnit, første, andet, tredje og fjerde led, anføres der i rubrik 4 i oprindelsescertifikatet formular A afhængigt af tilfældet »EU cumulation«, »Norway cumulation«, »Switzerland cumulation«, »Turkey cumulation«, »regional cumulation«, »extended cumulation with country x« eller »Cumul UE«, »Cumul Norvège«, »Cumul Suisse«, »Cumul Turquie«, »cumul regional«, »cumul étendu avec le pays x«.
Underafdeling 3
Procedurer ved overgang til fri omsætning i den Europæiske Union
Artikel 97n
1. Oprindelsescertifikater formular A eller fakturaerklæringer fremlægges for toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten i overensstemmelse med procedurerne for toldangivelsen.
2. Oprindelsesbeviser, som fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder efter udløbet af den i artikel 97k, stk. 5, nævnte gyldighedsperiode, kan godtages som grundlag for anvendelse af toldpræferencer, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan indførselslandets toldmyndigheder godtage oprindelsesbeviser, når produkterne er blevet frembudt for toldvæsenet inden udløbet af den nævnte frist.
Artikel 97o
1. Når produkter henhørende under afdeling XVI og XVII eller pos. 7308 eller 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af indførselsmedlemsstatens toldmyndigheder fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første delforsendelse fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne.
2. Efter anmodning fra importøren kan toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten på de af dem fastsatte betingelser tillade, at der fremlægges et samlet oprindelsesbevis for toldmyndighederne ved indførslen af den første sending for varer:
a)
som har betydelig handelsværdi og indføres som led i regelmæssige og kontinuerlige transaktioner
b)
som er omfattet af én og samme salgskontrakt, når kontrahenterne er etableret i udførselslandet eller i medlemsstaten
c)
som henhører under samme (otte-cifrede) kode i den kombinerede nomenklatur
d)
som hidrører fra samme eksportør og er bestemt til samme importør, og for hvilke indførselsformaliteterne opfyldes ved det samme toldsted i den samme medlemsstat.
Denne procedure finder anvendelse i en periode, der fastsættes af de kompetente toldmyndigheder.
Artikel 97p
1. Når produkter med oprindelsesstatus er under et toldsteds kontrol i en enkelt medlemsstat, skal det være muligt at erstatte det originale oprindelsesbevis med et eller flere oprindelsescertifikater formular A, når det skal benyttes til at sende alle eller nogle af disse produkter til et andet sted i Den Europæiske Union eller i givet fald til Norge, Schweiz eller Tyrkiet.
2. Erstatningsoprindelsescertifikater formular A udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne er undergivet. Erstatningscertifikatet udstedes på grundlag af en skriftlig anmodning fra den eksportør, der genudfører produkterne.
3. Erstatningscertifikater forsynes i rubrikken øverst til højre med navnet på det transitland, hvor de udstedes. I rubrik 4 anføres en af følgende påtegninger: »Replacement certificate« eller »Certificat de remplacement«; endvidere anføres datoen for udstedelsen af det originale oprindelsescertifikat og dets løbenummer. I rubrik 1 anføres navnet på den eksportør, der genudfører produkterne. I rubrik 2 kan anføres navnet på den endelige modtager. I rubrik 3-9 anføres alle de oplysninger fra det originale certifikat, der vedrører de genudførte produkter, og i rubrik 10 henvises til fakturaen fra den eksportør, der genudfører produkterne.
4. Rubrik 11 påtegnes af de toldmyndigheder, som har udstedt erstatningscertifikatet. Disse myndigheder er kun ansvarlige for udstedelsen af erstatningscertifikatet. I rubrik 12 anføres det oprindelsesland og det bestemmelsesland, som er anført i det originale certifikat. Denne rubrik underskrives af den eksportør, der genudfører produkterne. En eksportør, der underskriver denne rubrik i god tro, er ikke ansvarlig for rigtigheden af de oplysninger og angivelser, der er anført i det originale certifikat.
5. Det toldsted, som foretager den i stk. 1 omhandlede ekspedition, anfører på det originale certifikat de videreforsendte produkters vægt, nummer og art samt løbenummer for det eller de tilsvarende erstatningscertifikater. Det originale certifikat opbevares i mindst tre år af det ansvarlige toldsted. En fotokopi af det oprindelige certifikat kan vedføjes erstatningscertifikatet.
6. Når produkter indføres med toldpræferencer som led i en undtagelse i medfør af artikel 89, finder proceduren i denne artikel kun anvendelse, hvis de pågældende produkter er bestemt for Den Europæiske Union. I de tilfælde hvor det pågældende produkt har opnået oprindelsesstatus gennem regional kumulation, kan der kun udfærdiges et erstatningscertifikat for forsendelse af produkter til Norge, Schweiz eller Tyrkiet, hvis disse lande anvender de samme regionale kumulationsregler som Den Europæiske Union.
Artikel 97q
1. Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som produkter med oprindelsesstatus og være omfattet af de i artikel 66 omhandlede toldpræferencer, uden at det er nødvendigt at fremlægge et oprindelsescertifikat formular A eller en fakturaerklæring, forudsat at:
a)
sådanne produkter:
i)
ikke indgår i indførsel af erhvervsmæssig karakter
ii)
er angivet som produkter, der opfylder betingelserne for at være omfattet af arrangementet
b)
der ikke er nogen tvivl om den i litra a), nr. ii), omhandlede angivelses rigtighed.
2. Indførsler betragtes ikke som indførsler af erhvervsmæssig karakter, hvis alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
der er tale om lejlighedsvis indførsel
b)
indførslerne består udelukkende af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie
c)
det fremgår klart af produkternes beskaffenhed og mængde, at indførslen ikke sker i erhvervsmæssigt øjemed.
3. Den samlede værdi af de i stk. 2 omhandlede produkter må ikke overstige 500 EUR, når der er tale om småforsendelser, eller 1 200 EUR, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage.
Artikel 97r
1. Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i et oprindelsescertifikat formular A eller en fakturaerklæring og oplysningerne i de dokumenter, der forelægges toldstedet med henblik på opfyldelse af formaliteterne i forbindelse med produkternes indførsel, medfører dette ikke i sig selv, at certifikatet eller erklæringen er ugyldige, hvis det på fyldestgørende måde godtgøres, at det pågældende dokument svarer til de frembudte produkter.
2. Klare formelle fejl på et oprindelsescertifikat formular A, et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af oplysningerne i dokumentet.
Underafdeling 4
Metoder for administrativt samarbejde
Artikel 97s
1. De præferenceberettigede lande tilsender Kommissionen navnene og adresserne på de statslige myndigheder på deres territorium, der kan udstede oprindelsescertifikater formular A, aftryk af de stempler, som anvendes af disse myndigheder, samt navnene og adresserne på de relevante statslige myndigheder, der er ansvarlige for kontrollen af oprindelsescertifikater formular A og fakturaerklæringer.
Kommissionen videregiver disse oplysninger til medlemsstaternes toldmyndigheder. Når sådanne oplysninger meddeles som led i en ajourføring af tidligere meddelelser, angiver Kommissionen datoen for disse nye stempelaftryks gyldighed ud fra de oplysninger, der gives af de præferenceberettigede landes kompetente statslige myndigheder. Disse oplysninger behandles som fortrolige; dog kan toldmyndighederne, når varer skal overgå til fri omsætning, give importøren eller dennes bemyndigede repræsentant tilladelse til at se de nævnte stempelaftryk.
De præferenceberettigede lande, der allerede har indgivet de oplysninger, som kræves i første afsnit, skal kun indgive nye oplysninger, hvis de pågældende oplysninger er ændret.
2. Med henblik på anvendelsen af artikel 97k, stk. 4, offentliggør Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven), fra hvilken dato et land eller et territorium, der er optaget eller genoptaget som et præferenceberettiget land for de produkter, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 732/2008, har opfyldt forpligtelserne efter stk. 1.
3. Kommissionen tilsender de præferenceberettigede lande aftryk af de stempler, som anvendes af medlemsstaternes toldmyndigheder til udstedelse af varecertifikat EUR.1, når de præferenceberettigede landes kompetente myndigheder anmoder herom.
Artikel 97t
1. Efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A og fakturaerklæringer foretages ved stikprøver, og i øvrigt når medlemsstaternes toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumenternes ægthed, de pågældende produkters oprindelsesstatus eller opfyldelsen af de øvrige betingelser i denne afdeling.
2. Medlemsstaternes toldmyndigheder skal, når de anmoder om efterfølgende kontrol, tilbagesende oprindelsescertifikatet formular A og fakturaen, hvis den er blevet forelagt, fakturaerklæringen eller en kopi af disse dokumenter til de kompetente statslige myndigheder i det præferenceberettigede udførselsland, i givet fald med angivelse af årsagerne til, at der anmodes om kontrol. Samtlige dokumenter og oplysninger, som de er kommet i besiddelse af, og som tyder på, at angivelserne i oprindelsesbeviset er ukorrekte, fremsendes til støtte for anmodningen om kontrol.
Hvis medlemsstaternes toldmyndigheder træffer afgørelse om at suspendere anvendelsen af toldpræferencerne, mens de afventer resultaterne af kontrollen, skal de tilbyde at frigive produkterne til importøren med forbehold af de sikkerhedsforanstaltninger, de måtte finde nødvendige.
3. Når der er fremsat en anmodning om efterfølgende kontrol, skal denne kontrol foretages og resultaterne heraf meddeles medlemsstaternes toldmyndigheder inden for højst seks måneder eller i tilfælde af anmodninger, der er sendt til Norge, Schweiz eller Tyrkiet med henblik på kontrol af erstatningsoprindelsesbeviser, som er udfærdiget på deres territorier på grundlag af et oprindelsescertifikat formular A eller en fakturaerklæring, der er udfærdiget i et præferenceberettiget land, inden for højst otte måneder fra datoen for fremsendelsen af anmodningen. Resultaterne af undersøgelsen skal gøre det muligt at afgøre, om det pågældende oprindelsesbevis vedrører de produkter, der faktisk er udført, og om de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i det præferenceberettigede land.
4. I tilfælde af oprindelsescertifikater formular A, der er udstedt efter bilateral kumulation, skal svaret indeholde en kopi/kopier af det/de pågældende varecertifikat(er) EUR.1 eller fakturaerklæring(er), der er benyttet som grundlag.
5. Hvis der i tilfælde, hvor der er begrundet tvivl, ikke foreligger svar inden udløbet af den i stk. 3 anførte frist på seks måneder, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå det pågældende dokuments ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, rettes der på ny henvendelse til de pågældende kompetente myndigheder. Hvis resultaterne af undersøgelsen ikke sendes til de anmodende myndigheder senest fire måneder efter fremsendelsen af en sådan ny henvendelse, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå det pågældende dokuments ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, afslår de anmodende myndigheder at indrømme toldpræferencer, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder.
6. Hvis det af kontrolproceduren eller andre foreliggende oplysninger synes at fremgå, at oprindelsesreglerne overtrædes, skal det præferenceberettigede udførselsland på eget initiativ eller efter anmodning fra medlemsstaternes toldmyndigheder hurtigt foretage eller lade foretage passende undersøgelser for at afsløre og forebygge sådanne overtrædelser. Kommissionen eller medlemsstaternes toldmyndigheder kan med henblik herpå deltage i disse undersøgelser.
7. Med henblik på efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A skal eksportørerne opbevare alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og det præferenceberettigede udførselslands kompetente statslige myndigheder skal opbevare kopier af certifikaterne samt eventuelle eksportdokumenter, hvortil de henviser. Disse dokumenter skal opbevares i mindst tre år fra udgangen af det år, hvor oprindelsescertifikatet formular A blev udstedt.
Artikel 97u
1. Artikel 97s og 97t finder også anvendelse mellem landende i samme regionale sammenslutning med henblik på meddelelse af oplysninger til Kommissionen eller til medlemsstaternes toldmyndigheder og den efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A eller fakturaerklæringer, som er udstedt i henhold til reglerne for regional oprindelseskumulation.
2. Med henblik på anvendelsen af artikel 85, 97m og 97p skal den aftale, der er indgået mellem Den Europæiske Union, Norge, Schweiz og Tyrkiet, bl.a. indeholde en forpligtelse til at yde hinanden den nødvendige bistand i spørgsmål om administrativt samarbejde.
Med henblik på anvendelsen af artikel 86, stk. 7 og 8, og artikel 97k skal et land, med hvilket Den Europæiske Union har indgået en ikraftværende frihandelsaftale, og som har indvilliget i at deltage i udvidet kumulation med et præferenceberettiget land, også indvillige i at yde det præferenceberettigede land sin bistand i spørgsmål om administrativt samarbejde på samme måde, som det ville yde en sådan bistand til medlemsstaternes toldmyndigheder, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i den pågældende frihandelsaftale.
Underafdeling 5
Procedurer for bilateral kumulation
Artikel 97v
1. Som bevis for, at produkter har oprindelse i Den Europæiske Union, skal der fremlægges:
a)
et varecertifikat EUR.1, hvortil modellen er vist i bilag 21, eller
b)
en fakturaerklæring, hvortil teksten er vist i bilag 18. En fakturaerklæring kan udfærdiges af enhver eksportør for sendinger, der indeholder produkter med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke overstiger 6 000 EUR, eller af en godkendt EU-eksportør.
2. Eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant anfører »GSP beneficiary countries« og »EU«, eller »Pays bénéficiaires du SPG« og »UE« i rubrik 2 i varecertifikat EUR.1.
3. Bestemmelserne i denne afdeling om udstedelse, anvendelse og efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A finder tilsvarende anvendelse på varecertifikater EUR.1 og, bortset fra bestemmelserne om udstedelse, på fakturaerklæringer.
4. Medlemsstaternes toldmyndigheder kan give enhver eksportør, i det følgende benævnt »godkendt eksportør«, der hyppigt forsender produkter med oprindelse i Den Europæiske Union inden for rammerne af bilateral kumulation, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer, uanset de pågældende produkters værdi, hvis den pågældende eksportør til toldmyndighedernes tilfredshed giver alle de nødvendige garantier for at kontrollere:
a)
produkternes oprindelsesstatus og
b)
opfyldelsen af de øvrige krav, der gælder i den pågældende medlemsstat.
5. Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og til denne tilladelse knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et toldtilladelsesnummer, som skal angives på fakturaerklæringen.
6. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, den godkendte eksportør gør af tilladelsen. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage.
De skal tilbagekalde tilladelsen i hvert af følgende tilfælde:
a)
den godkendte eksportør giver ikke længere de i stk. 4 omhandlede garantier
b)
den godkendte eksportør opfylder ikke de i stk. 5 omhandlede betingelser
c)
den godkendte eksportør gør på anden måde ukorrekt brug af tilladelsen.
7. En godkendt eksportør skal ikke undertegne fakturaerklæringer, såfremt den godkendte eksportør giver toldmyndighederne et skriftlig tilsagn om, at påtage sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver den godkendte eksportør, som om de faktisk var forsynet med den godkendte eksportørs håndskrevne underskrift.
Underafdeling 6
Ceuta og Melilla
Artikel 97w
Bestemmelserne i denne afdeling om udstedelse, anvendelse og efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviser finder tilsvarende anvendelse på produkter, der udføres fra et præferenceberettiget land til Ceuta og Melilla, og for produkter, der udføres fra Ceuta og Melilla til et præferenceberettiget land med henblik på bilateral kumulation.
Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt territorium.
De spanske toldmyndigheder er ansvarlige for anvendelsen af denne afdeling i Ceuta og Melilla.«.
3)
I del I, afsnit IV, kapitel 2, afdeling 2, indsættes følgende artikel 97x før underafdeling 1:
»Artikel 97x
1. I denne afdeling forstås ved:
a) »fremstilling«: alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling
b) »materialer«: alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt
c) »produkt«: det produkt, der fremstilles, også når det senere er bestemt til anvendelse i en anden fremstillingsproces
d) »varer«: både materialer og produkter
e) »toldværdi«: den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse)
f) »prisen ab fabrik«: i listen i bilag 15: den pris, der betales for produktet ab fabrik til den producent, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt udføres
Hvis den faktiske pris ikke afspejler alle de omkostninger i tilknytning til fremstillingen af produktet, som faktisk er påløbet i det præferenceberettigede land, forstås ved pris ab fabrik summen af alle disse omkostninger, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt udføres.
g) »materialernes værdi« i listen i bilag 15: toldværdien på indførselstidspunktet for de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne værdi ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Den Europæiske Union eller i det præferenceberettigede land efter artikel 98, stk. 1. Hvis det er nødvendigt at fastsætte værdien af de anvendte materialer med oprindelsesstatus, finder bestemmelserne i dette afsnit tilsvarende anvendelse
h) »kapitler«, »positioner« og »underpositioner«: de kapitler, positioner og underpositioner (fire- eller sekscifrede koder), der anvendes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede system
i) »tariferet«: et produkts eller materiales tarifering under en bestemt position eller underposition i det harmoniserede system
j) »sending«: produkter, som enten
sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager, eller
er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura.
2. I forbindelse med stk. 1, litra f), henviser udtrykket »producent« i stk. 1, litra f), første afsnit, i de tilfælde, hvor den sidste bearbejdning eller forarbejdning er overdraget i underentreprise til en producent, til den virksomhed, som har ansat underleverandøren.«.
4)
I artikel 99 indsættes som litra d)a:
»d)
a produkter fra slagtede dyr, som er født og opdrættet dér«.
5)
I artikel 101, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
litra g) affattes således:
»g)
farvning af eller tilsætning af smagsstoffer til sukker eller formning af sukker i stykker; hel eller delvis formaling af krystalsukker«
b)
litra m) affattes således:
»m)
enkel blanding af produkter, også af forskellig art; blanding af sukker med ethvert andet materiale«
c)
der indsættes som litra m)a:
»m)
a enkel tilsætning af vand eller fortynding eller dehydrering eller denaturering af produkter«.
6)
Teksten i nærværende forordnings bilag I indsættes som bilag 13a.
7)
Teksten i nærværende forordnings bilag II indsættes som bilag 13b.
8)
Teksten i nærværende forordnings bilag III indsættes som bilag 13c.
9)
Teksten i nærværende forordnings bilag IV indsættes som bilag 13d.
10)
I bilag 14 erstattes »artikel 69 og 100« i note 1 og 3.1 af »artikel 100«.
11)
Bilag 17 ændres som angivet i bilag V til nærværende forordning.
12)
Bilag 18 affattes som anført i bilag VI til nærværende forordning.
Artikel 2
De præferenceberettigede lande tilkendegiver over for Kommissionen, at de påtager sig forpligtelserne i henhold til artikel 68, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2454/93, som ændret ved nærværende forordning, og sender de oplysninger, der kræves i artikel 69 i nævnte forordning, mindst tre måneder, før systemet med registrerede eksportører faktisk anvendes på deres territorier.
Senest den 1. juli 2016 og den 1. juli 2019 undersøger Kommissionen, hvor langt de præferenceberettigede lande er nået i forberedelserne til at anvende systemet med registrerede eksportører. Kommissionen fremsætter forslag om eventuelle nødvendige justeringer.
Artikel 3
1. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den anvendes fra den 1. januar 2011.
3. Artikel 1, punkt 1), i det omfang det vedrører artikel 68 til 71, artikel 90 til 97i og artikel 97j, stk. 2, og artikel 1, punkt 8) og 9), anvendes fra den 1. januar 2017, jf. dog denne artikels stk. 4.
4. De præferenceberettigede lande, som ikke er i stand til at gennemføre systemet med registrerede eksportører på den i stk. 3 anførte dato, og som inden den 1. juli 2016 indgiver en skriftlig anmodning til Kommissionen, eller for hvilke Kommissionen har forslået justeringer i henhold til artikel 2, stk. 2, kan indtil den 1. januar 2020 fortsat anvende bestemmelserne i afsnit IV, kapitel 2, afdeling 1A, og bilag 17 og 18 i forordning (EF) nr. 2454/93 som ændret ved nærværende forordning.
5. Artikel 1, punkt 2), anvendes indtil den dato, der er anført i stk. 3, eller, for så vidt angår de i stk. 4 omhandlede præferenceberettigede lande, indtil den dato, der er anført i stk. 4.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2010.