РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 579/2010 НА СЪВЕТА
от 29 юни 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 на Съвета за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (РЕТ) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 19 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
I. Предишно разследване и съществуващи изравнителни мерки
(1)
През декември 1999 г. с Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат, понастоящем включено в кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия („разглеждания продукт“). Разследването, довело до приемането на този регламент, се наричано по-нататък „първоначалното разследване“. Мерките бяха под формата на изравнително мито ad valorem с размер между 3,8 % и 19,1 %, наложено върху вноса от поименно изброени износители, в размер на 19,1 %. Разследваният период по първоначалното разследване бе от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
През март 2006 г., след провеждане на преразглеждане с оглед изтичане срока на действие съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (3) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от PET с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Разследваният период за преразглеждането бе от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
През август 2006 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от PET, „Garware Polyester Limited“ („Garware“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1288/2006 (4) окончателното изравнително мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(4)
През септември 2007 г., след частично междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от PET, Jindal Poly Films, Limited („Jindal“), познат преди това като Jindal Polyester Ltd., Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1124/2007 (5) окончателното изравнително мито, наложено на Jindal с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(5)
През януари 2009 г., след междинно преразглеждане, започнато от Комисията по собствена инициатива относно субсидирането по отношение на петима индийски производители на фолио от PET, Съветът измени с Регламент (ЕО) № 15/2009 (6) окончателното изравнително мито върху вноса, наложено върху тези дружества с Регламент (ЕО) № 367/2006.
II. Действащи антидъмпингови мерки
(6)
Следва да бъде отбелязано, че към Jindal Poly Films Limited се прилага антидъмпингово мито в размер на 0 % (7).
III. Започване на частично междинно преразглеждане
(7)
Искането за частично междинно преразглеждане бе подадено от Jindal Poly Films Limited, производител износител от Индия („заявителят“). Искането е ограничено до разследване на субсидирането, свързано със заявителя. Заявителят предостави prima facie доказателства, че обстоятелствата относно субсидирането, на базата на които са установени мерките, са се променили съществено и че тези промени са от дълготрайно естество.
(8)
След като установи, след консултации с Консултативния комитет, че съществуват достатъчни доказателства за започване на частично междинно преразглеждане, Комисията обяви на 9 септември 2009 г. с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8) („известието за започване“), започването на частично междинно преразглеждане съгласно член 19 от основния регламент, ограничено до нивото на субсидиране на заявителя, за да се определи дали мерките следва да бъдат отменени или изменени спрямо този заявител.
(9)
При частичното междинно преразглеждане следва да се оцени необходимостта, в зависимост от констатациите, да се измени митото, която понастоящем се прилага за вноса на разглеждания продукт от производители износители от засегнатата държава, които не са индивидуално посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006, т.е. митото, посочено в регламента като приложимо за „всички други дружества“ в Индия.
IV. Разследван период
(10)
Разследването за нивото на субсидирането обхвана периода от 1 април 2008 г. до 31 март 2009 г. („разследвания период за преразглеждането“ или „РПП“).
V. Страни, засегнати от разследването
(11)
Комисията официално уведоми заявителя, правителството на Индия („ПИ“), Du Pont Tejin Films, Люксембург, Mitsubishi Polyester Film, Германия, Toray Plastics Europe, Франция, и Nurеll, Италия, които представляват основна част от производството на фолио РЕТ в Съюза („промишлеността на Съюза“), за започването на разследване в рамките на частичното междинно преразглеждане. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да представят писмено становищата си и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване.
(12)
Бяха изслушани всички заинтересовани страни, които поискаха и доказаха, че са налице основания да бъдат изслушани.
(13)
Писмените и устните коментари, представени от страните, бяха разгледани и, където това бе уместно, бяха взети предвид.
(14)
С цел да получи информацията, необходима за целите на разследването, Комисията изпрати на заявителя въпросник. Въпросник беше изпратен също така и на ПИ.
(15)
Отговори от въпросника бяха получени от заявителя и от ПИ.
(16)
Комисията изиска и провери цялата информация, считана за необходима за определяне на субсидирането. Проверки на място бяха проведени в обектите на заявителя и при ПИ в Делхи.
VI. Оповестяване и коментари относно процедурата
(17)
ПИ и другите заинтересовани страни бяха информирани за съществените факти и съображения, въз основа на които се е оформило намерението да бъде предложено изменение на митото, приложимо за заявителя. Беше им предоставен разумен срок, в който да направят коментар. Всички становища и коментари бяха надлежно взети предвид, както е пояснено по-долу.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(18)
Продуктът, предмет на настоящото преразглеждане, е същият като разгледания в Регламент (ЕО) № 367/2006, а именно фолио от полиетилен терефталат (PET), включено в кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия.
В. СУБСИДИРАНЕ
1. Въведение
(19)
Въз основа на информацията, предоставена от ПИ и другите заинтересовани страни, и отговорите на въпросника на Комисията, са разследвани следните схеми, за които се предполага, че обхващат предоставянето на субсидии:
а)
Схема за предварителни разрешения (известна преди като схема на авансово лицензиране);
б)
Схема с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“;
в)
Схема за насърчаване на износа на основни средства;
г)
Схема за експортно кредитиране.
д)
Схема с пакет от насърчителни мерки (PSI)
(20)
Схемите а) -в), посочени по-горе, се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), който е влязъл в сила на 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Със Закона за външната търговия ПИ има право да издава уведомления относно политиката по износ и внос. Те са обобщени в документите „Политиката по износ и внос“, издавани на всеки пет години и редовно осъвременявани от Министерството на търговията. Един от документите „Политиката по износ и внос“ е от значение за РПП в настоящия случай - петгодишният план за периода от 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г. („Политиката по ИВ 2004-2009 г.“). Освен това в „Наръчник на процедурите - 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г., том I“ (НП I 2004-2009 г.) ПИ определя процедурите, уреждащи Политиката по ИВ 2004-2009 г. Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(21)
Схемата за експортно кредитиране, посочена в буква г) по-горе, се основава на раздели 21 и 35А от Закона за регулиране на банковото дело от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия (РБИ) да дава нареждания на търговските банки в областта на експортното кредитиране.
(22)
Схемата, посочена в буква д) по-горе, се управлява от държавните органи на Индия.
2. Схема за предварителни разрешителни („СПР“)
а) Правно основание
(23)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от Политиката по ИВ 2004-2009 г. и глави от 4.1 до 4.30 от НП I 2004-2009 г. По време на предишното разследване, проведено в рамките на преразглеждането, довело до въвеждането на действащото към момента окончателно изравнително мито с Регламент (ЕО) № 367/2006, тази схема се наричаше Схема с предварителни лицензи.
б) Условия за допускане до участие
(24)
СПР се състои от шест подсхеми, описани по-подробно в съображение 25 по-долу. Тези подсхеми се различават, inter alia, в обхвата на допуснатите до участие лица. Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ производители доставчици, са допуснати до участие в СПР за действителен износ и в СПР за годишни потребности. Производителите износители, които доставят на крайния износител, са допуснати до участие в СПР за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки в рамките на категориите, свързани с „планиран износ“, както е посочено в параграф 8.2 от Политиката по ИВ 2004-2009 г., като доставчиците на експортно ориентирани единици („ЕОЕ“) са допуснати до участие в СПР за планиран износ. И накрая, междинните доставчици на производителите износители са допуснати до предимствата от „планиран износ“ в рамките на подсхемите „предварително нареждане за освобождаване“ („ПНО“) и „насрещен вътрешен акредитив“.
в) Практическо осъществяване
(25)
Предварителни разрешителни се издават за:
i) Физически износ: Това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на изходни материали за производството на конкретен продукт, предназначен за износ. „Физически“ в този контекст означава, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Разрешителното за внос и задължението за износ, включително типът на продукта, предназначен за износ, са посочени в лиценза.
ii) Годишни потребности: Това разрешително не е свързано с конкретен износен продукт, а с по-широкообхватна продуктова група (напр. химически и свързани с тях продукти). В рамките на определени граници, определени от предходните му експортни резултати, притежателят на лиценза може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от продуктите, попадащи в такава продуктова група. Той може да изнася всякакви продукти, включени в продуктовата група, за която се използва освободен от мито материал.
iii) Междинни доставки: Тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един-единствен продукт, предназначен за износ, и да си поделят производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинния продукт, може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел СПР за междинни доставки. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт.
iv) Планиран износ: Тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно суровини, които са нужни за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „планиран износ“ на категориите от клиенти, изброени в параграф 8.2 букви б)-е), ж), и) и й) от Политиката по ИВ 2004-2009 г. Според ПИ планираният износ се отнася за онези транзакции, при които доставените стоки не напускат държавата. Няколко категории доставки са считани за планиран износ, при условие че стоките се произвеждат в Индия, т.е. представляват доставка на стоки на ЕОЕ или на дружество, разположено в специална икономическа зона („СИЗ“).
v) ПНО: Притежателят на разрешително СПР, който възнамерява да доставя суровини от местни източници, вместо пряк внос, има възможност да използва ПНО. В такива случаи предварителните разрешителни се потвърждават като ПНО и се прехвърлят на местния доставчик при доставката на посочените в тях артикули. Чрез прехвърлянето на ПНО местният доставчик получава правото на предимствата от „планиран износ“, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката по ИВ 2004-2009 г. (т.е. СПР за междинни доставки/планиран износ, намаления при планиран износ и възстановяване на крайния акциз). Механизмът на ПНО възстановява данъци и мита на доставчика, а не на крайния износител, под формата на намаления или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни изходни материали, така и за вносни.
vi) Насрещен вътрешен акредитив: Тази подсхема също обхваща местните доставки на титуляр на разрешително по СПР. Титулярят на такова предварително разрешително може да се обърне към банка за откриване на вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Банката ще обяви разрешителното за невалидно по отношение на прекия внос, само що се отнася до стойността и обема на артикулите, които са осигурени чрез местни доставки вместо от внос. Местният доставчик има право на предимства от недействителния износ, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. (т.е. СПР за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при недействителен износ и възстановяване на крайни акцизи).
(26)
Заявителят получи отстъпки от СПР във връзка с продукта, разглеждан в РПП. Заявителят използва две от подсхемите, т.е. i) СПР за действителен износ и ii) СПР за планиран износ. Следователно не е необходимо да се определят условията за изравняване на оставащите неизползвани подсхеми.
(27)
По-конкретно, за целите на извършването на проверки от страна на индийските органи титулярят на предварително разрешително е правно задължен да води „вярна и точна отчетност за потреблението и оползотворяването на безмитни вносни стоки/стоки от вътрешния пазар“ в определен формат (глави 4.26 и 4.30 и допълнение 23 към НОР I 2004-2009 г.), т.е. регистър на действителното потребление. Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава сертификат, удостоверяващ, че препоръчителните регистри и съответните записи са били проверени и информацията, представена съгласно допълнение 23, е вярна и точна във всяко едно отношение. Въпреки това гореспоменатите разпоредби се прилагат само за предварителните разрешителни, издадени от 13 май 2005 г. нататък. За всички предварителни разрешителни или предварителни лицензи, издадени преди посочената дата, от техните титуляри се изисква да спазват приложимите преди това условия за проверка, т.е. да водят верен и точен отчет на потреблението и оползотворяването на вносни стоки, свързани с лиценза, в определения в допълнение 18 формат (глава 4.30 и допълнение 18 към НОР I 2002-2007 г.).
(28)
При използваните по време на РПП от заявителя подсхеми - „действителен износ“ и „планиран износ“, както разрешителното за внос, така и задължението за износ са фиксирани от ПИ по отношение на обема и стойността и са документирани в разрешителното. В допълнение към това, към момента на вноса и износа правителствените служители трябва да документират в разрешителното съответните трансакции. Обемът на вноса, разрешен по СПР, се определя от ПИ въз основа на стандартни норми за съотношението между изходни материали и крайни продукти („SIONs“). За повечето продукти, включително за разглеждания продукт, съществуват SIONs, които са публикувани в НП II 2004-2009 г. Последните промени при SIONs за фолио от PET и гранули от PET, междинен продукт, са преразгледани през септември 2005 г.
(29)
Внасяните суровини не могат да се прехвърлят и трябва да се използват за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на предписания срок след издаването на лиценза (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца).
(30)
Описаната по-горе схема не се е променила от последното частично междинно преразглеждане относно субсидирането на заявителя, което бе завършено през януари 2009 г. Въпреки това ползата от тази схема е намаляла значително, както е показано в съображение 39 по-долу.
(31)
Настоящото разследване за междинното преразглеждане установи, че определените от индийските власти изисквания за проверка или не се спазват, или не са изпробвани на практика. Заявителят не е изградил система, с която да бъде проверено кои безмитни суровини са били използвани при производството на продукта за износ и в какви количества, както се изисква според Външнотърговската политика (ВТП) за 2004-2009 г. (допълнение 23) и в съответствие с приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент. Регистърът на потреблението никога не е проверяван от ПИ.
(32)
Промените в управлението на ВТП 2004-2009 г., влезли в сила през есента на 2005 г. (задължително изпращане на регистъра на потреблението до индийските власти в контекста на процедурата по изкупуването), до момента не са прилагани в случая на заявителя. Така де факто прилагането на това изискване не можеше да се потвърди на този етап.
г) Заключение
(33)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, т.е. представлява финансов принос на правителството на Индия, което предоставя предимства на разследваните износители.
(34)
В допълнение на това, СПР за „действителен износ“ и СПР за „планиран износ“ несъмнено правно зависят от извършването на износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да получава предимства от тези схеми.
(35)
Двете подсхеми, използвани в настоящия случай, не могат да се смятат за допустими системи за възстановяване на мита или системи с възстановяване на заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Те не съответстват на правилата, предвидени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяването за заместители) от основния регламент. ПИ не е приложило ефективно нито старата, нито новата система или процедура за проверка, посредством която да се провери дали и в какви количества изходните материали са били употребени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а по отношение на системи за възстановяване за заместители - приложение III, точка II, параграф 2 от основния регламент). SIONs за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. Самите SIONs не могат да се приемат за система за проверка на действителното потребление, тъй като замисълът на тези стандартни норми не дава възможност на ПИ да извършва достатъчно прецизни проверки на количествата суровини, вложени в производството на изнасяния продукт. Също така, индийското правителство не е извършило допълнителна проверка, основана на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква, когато отсъства ефективна система за проверка (приложение II, точка II, параграф 5 и приложение III, точка II, параграф 3 от основния регламент).
(36)
Тези две подсхеми следователно подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(37)
Поради липсата на системи за допустимо възстановяване на мита или възстановяване на мита за заместители, подлежащото на изравнителни мерки предимство е освобождаването от всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на влаганите в продукта суровини. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент предвижда не само изравнителни мерки, които да компенсират „свръх“ освобождаване от мита. В съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент свръхосвобождаването от мита може да бъде обект на изравнителни мерки само при условие че са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В настоящия случай обаче тези условия не са изпълнени. Следователно, ако бъде установено, че не е проведен съответен мониторинг, горното изключение за схемите на възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителни мерки спрямо сумата на (очакваните приходи от) неплатените мита, а не спрямо предполагаемо свръхосвобождаване. Както е посочено в приложение II, точка II и приложение III, точка II от основния регламент, тежестта за изчисляването на такова свръхосвобождаване не пада върху разследващия орган. Напротив, според член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент той трябва само да установи наличието на достатъчни доказателства, които да опровергаят целесъобразността на евентуално заявена система за проверка.
(38)
Размерът на субсидиите за заявителя, който е използвал СПР, е изчислен въз основа на очакваните вносни мита (основните мита и специалните допълнителни мита) върху изходните материали, внесени през РПП по двете подсхеми (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, задължително платени за получаването на субсидията, се изваждат от размера на субсидиите при направено мотивирано искане за това. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидиите беше отнесен към оборота от износа на разглеждания продукт през РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е предоставена във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(39)
Ставката за субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 0,7 %.
3. Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ („СНМКСК“)
а) Правно основание
(40)
Подробното описание на СНМКСК се съдържа в параграф 4.3 от Политиката по ИВ 2004-2009 г. и в глава 4 от НП I 2004-2009 г.
б) Условия за допускане до участие
(41)
Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в схемата.
в) Практическо осъществяване на СНМКСК
(42)
Износител, който има право да участва в тази схема, може да подаде молба за отпускане на кредит по СНМКСК, който се изчислява като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Размерът на кредитите по СНМКСК е установен от индийските органи за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Те се определят въз основа на SIONs, като се вземат предвид предполагаемото съдържание в изнасяния продукт на вносни материали и митото върху този предполагаем внос, независимо дали вносните мита са били платени в действителност.
(43)
За да се възползва от схемата, дружеството трябва да има износна дейност. По времето на експортната сделка износителят трябва да подаде декларация до властите на Индия, в която да посочи, че осъществява износ по СНМКСК. За да бъдат изнесени стоките, по време на процедурата по изпращане индийските митнически органи издават товарителница за износ. Този документ удостоверява, inter alia, размера на кредита по СНМКСК, който може да бъде предоставен за тази експортна сделка. Към този момент износителят знае какво точно ще получи. След издаването на товарителница за износ от митническите органи ПИ няма правомощия при отпускането на кредит по СНМКСК. Съответният размер, използван за изчисляване на предимството по СНМКСК, е същият като приложения по време на изготвянето на експортната декларация.
(44)
Кредитните точки по СНМКСК могат свободно да се прехвърлят и са валидни за срок от 12 месеца от датата на издаване. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви стоки, които се внасят без ограничения, с изключение на средства за производство. Стоките, внасяни срещу такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин.
(45)
Заявка за кредити по СНМКСК се попълва по електронен път и може да обхваща неограничен брой сделки за износ. De facto няма строг краен срок за кандидатстване за кредити по СНМКСК. Използваната за управление на СНМКСК електронна система не изключва автоматично сделки след изтичане на крайния срок за подаване на заявления, посочен в глава 4.47 от НП I 04-09. Освен това, както ясно е предвидено в глава 9.3 от НП I 04-09, заявленията, получени след крайния срок за подаване на заявления, винаги могат да бъдат разгледани, като им се наложи минимална наказателна такса (напр. 10 % от отпуснатия размер).
(46)
Бе установено, че заявителят е използвал тази схема по време на РПП.
г) Заключения относно СНМКСК
(47)
В рамките на СНМКСК се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Кредит по СНМКСК представлява финансово съдействие от ПИ, тъй като кредитът евентуално може да бъде използван за компенсиране на вносни мита, като по този начин ПИ намалява приходите си от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с кредитите по СНМКСК се облагодетелства износителят, тъй като по този начин се подобрява неговата ликвидност.
(48)
Освен това СНМКСК правно зависи от осъществяването на износа и следователно се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(49)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, определени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Още повече, че няма система или процедура, чрез която да бъде потвърдено кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е направено свръхплащане на вносни мита по смисъла на подточка i) от приложение I и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право на предимства по СНМКСК независимо от това дали изобщо внася изходни материали. За да извлече полза, износителят е достатъчно само да изнесе стоки, без да доказва внос на изходни материали. По този начин дори износители, които доставят изходните си материали изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като изходни материали, имат право да се възползват от СНМКСК.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(50)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент и методологията на изчисление, използвана за посочената схема в Регламент (ЕО) № 367/2006, размерът на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки, е изчислен от гледна точка на предимствата за получателя, налице през РПП. В това отношение беше прието, че получателят получава предимство към момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ се отказва от събиране на мита, което представлява финансов принос по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителница, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по СНМКСК, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. Освен това сътрудничещият производител износител е завел кредитите по СНМКСК с натрупване като приход.
(51)
Когато са отправени основателни искания, таксите, плащани задължително за получаването на субсидията, бяха извадени от кредитите така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква a) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент тази субсидия се отнася към размера на експортния оборот от разглеждания продукт по време на РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидиите са обвързани с осъществяването на износ, а не се отпускат в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(52)
Размерът на субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 5,1 %.
4. Схема за насърчаване на износа на средства за производство („СНИСП“)
а) Правно основание
(53)
Подробно описание на СНИСП се съдържа в глава 5 от Политиката по ИВ 2004-2009 г. и глава 5 от НП I 2004-2009 г.
б) Условия за допускане до участие
(54)
Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ производители доставчици и доставчици на услуги, са допуснати до участие в тази схема.
в) Практическо осъществяване
(55)
При условие че поеме задължение да осъществява износ, на дружеството се разрешава да внася средства за производство (ново, а от април 2003 г. и употребявано оборудване на възраст до 10 години) при намалено мито. За тази цел, след подаване на заявление и заплащане на такса ПИ издава лиценз СНИСП. От април 2000 г. схемата предвижда намалено мито в размер на 5 %, приложимо за всяко средство за производство, внесено по тази схема. До 31 март 2000 г. се е прилагало действително мито в размер на 11 % (включително допълнителна такса от 10 %), а в случаите на внос с висока стойност приложимото мито е нула. С цел да бъде изпълнено задължението за износ, внесените средства за производство трябва да бъдат използвани за производството на определено количество стоки за износ в рамките на определен период.
(56)
Притежателят на разрешително по СНИСП може да закупи средствата за производство от местни източници. В такъв случай местният производител на средствата за производство може да се ползва от безмитен внос за компонентите, необходими за изработването на подобни средства за производство. От друга страна, местният производител може да поиска ползването на планиран износ по отношение на доставката на средства за производство на притежателя на лиценз по СНИСП.
(57)
Бе установено, че заявителят е използвал тази схема по време на РПП.
г) Извод по отношение на СНИСП
(58)
В рамките на СНИСП се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Намалението на митото представлява финансов принос на правителството на Индия, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от иначе дължими мита. В допълнение, намалението на митото предоставя предимства на износителя, тъй като спестените мита при вноса подобряват неговата ликвидност.
(59)
Освен това СНИСП правно зависи от осъществяването на износа, тъй като такива лицензи не могат да бъдат получени без ангажимент за износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(60)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Средствата за производство не попадат в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, защото не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(61)
Размерът на субсидията е изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесените средства за производство, разпределени в рамките на период, който отразява срока на обичайна амортизация на такива средства за производство в съответната промишленост. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до РПП, е коригиран с добавянето на лихва за този период, за да се отрази пълният размер на предимствата за това време. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия през РПП. В случаите, в които бяха отправени мотивирани искания, таксите, задължително платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(62)
Заявителят претендира, че безмитният внос на средства за производство по схемата СНИСП за използване в неговия клон Khanvel вече не се използва и че предимството, свързана с тези средства, не следва да се включва в числителя. В отговор на това, се отбелязва, че заявителят вече е получил предимства относно тези средства за производство. Освен това, тъй като не съществуват доказателства, че заявителят не притежава такива средства или че те няма да бъдат използвани отново, това искане трябва да бъде отхвърлено.
(63)
В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент, този размер на субсидията бе отнесен към експортния оборот от разглеждания продукт през РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(64)
Ставката за субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 2,3 %.
5. Схема за експортно кредитиране („СЕК“)
а) Правно основание
(65)
Схемата е описана подробно в ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Експортен кредит в рупии/чужда валута) и в ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (Експортен кредит в рупии/чужда валута) на Резервната банка на Индия („РБИ“), адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Условия за допускане до участие
(66)
Производителите износители и търговците износители имат право да участват в тази схема.
в) Практическо осъществяване
(67)
В рамките на тази схема РБИ задължително определя максимални прагове на лихвените проценти, приложими спрямо експортните кредити, както в индийски рупии, така и в чужда валута, които търговските банки могат да наложат на износителя. СЕК се състои от две подсхеми, СЕК преди изпращане („пакетен кредит“), която покрива кредитите, предоставени на даден износител за финансиране на покупката, преработването, производството и/или транспотирането на стоките преди износа, и СЕК след изпращането, която предвижда заеми на работен капитал с цел финансиране на вземанията по износа. Освен това РБИ дава указания на банките за насочване на част от нетния банков кредит към финансиране на износа.
(68)
От ръководните циркуляри на РБИ става ясно, че износителите могат да получат експортни кредити с преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти за обикновените търговски кредити („кредити в брой“), които се подчиняват единствено на пазарните условия. Разликата в лихвените проценти може да бъде по-малка при дружества с добър кредитен рейтинг. Всъщност дружествата с висок рейтинг могат да бъдат в състояние да получат експортни кредити и кредити в брой при еднакви условия.
(69)
Бе установено, че заявителят е използвал тази схема по време на РПП.
г) Заключение за СЕК
(70)
Преференциалните лихвени проценти за кредит по СЕК, определени в ръководните циркуляри на РБИ, посочени в съображение 65, могат да намалят разходите по лихвите на даден износител, сравнено с разходите по кредита, които изцяло се определят от пазарните условия, и в този случай се предоставят предимства на този износител по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Експортното финансиране не е per se по-сигурно от вътрешното финансиране. Всъщност то обикновено се възприема като по-рисковано и степента на обезпечаване, която се изисква за определен кредит, независимо от предмета на финансиране, е обект на чисто търговско решение на дадена търговска банка. Разликите в лихвените проценти при различните банки са резултат от методологията на РБИ за определяне на максимални размери на лихвите по заемите за всяка търговска банка поотделно.
(71)
Въпреки че търговските банки отпускат преференциални кредити по схемата СЕК, това представлява финансов принос от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от регламента. В този контекст, следва да се отбележи, че нито член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент, нито Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки изискват поемане от страна на публичните сметки, тоест възстановяване на средствата на търговските банки от страна на ПИ, за да бъде установена субсидия, а само нареждане от страна на правителството за изпълняване на функциите, посочени в член 3, параграф 1, буква а), подточки i), ii) и iii) от основния регламент. РБИ е публичноправен орган и следователно отговаря на определението за „правителство“, както е посочено в член 2, буква б) от основния регламент. Тя е 100 % държавна собственост, обслужва целите на държавната политика, напр. паричната политика, а ръководството ѝ се назначава от ПИ. РБИ дава нареждания на частноправните субекти по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент, тъй като търговските банки са обвързани с условията, които тя налага, inter alia, по отношение на максималните стойности на лихвените проценти върху експортните кредити, определени в ръководните циркуляри на РБИ и в разпоредбите на РБИ, съгласно които търговските банки трябва да насочват определен дял от нетния си банков кредит за експортно финансиране. Това нареждане задължава търговските банки да изпълняват функциите, посочени в член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, в конкретния случай - да предоставят заеми под формата на преференциално експортно финансиране. Такова пряко прехвърляне на средства под формата на заеми, отпускани при определени условия, обикновено е в правомощията на правителството и на практика реално не се различава от обичайната практика на правителствата по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент. Тази субсидия се счита за конкретна и подлежаща на изравнителни мерки, тъй като преференциалните лихвени проценти са налични само във връзка с финансирането на експортните сделки и следователно зависят от осъществяването на износа по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(72)
Размерът на субсидията е изчислен въз основа на разликата между платените лихви за използваните експортни кредити през РПП и сумата, която би била платима за обикновени търговски кредити, използвани от заявителя. Този размер на субсидията (числител) беше отнесен към общия експортен оборот през РПП като подходящ знаменател в съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставянето на субсидията е обвързано с осъществяването на износ и не зависи от изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(73)
Размерът нза субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 0,2 %.
6. Схема с пакет от насърчителни мерки („Спнм“)
а) Правно основание
(74)
При предходните разследвания по отношение на фолио от PET, в това число и разследването за преразглеждането, довело до налагането с Регламент (ЕО) № 367/2006 на окончателното изравнително мито, в сила и понастоящем, бяха разгледани няколко държавни схеми на Индия, включващи предоставяне на насърчителни мерки на местни дружества. Държавните схеми попадат в обхвата на „Схема с пакет от насърчителни мерки“ (СПНМ), тъй като могат да включват различни видове насърчителни мерки. При разследването се установи, че правото на дружеството да се възползва от предимства по схемата е определено в „Сертификата за условията за допускане до участие“.
(75)
Схемата с пакет от насърчителни мерки (СПНМ) на правителството на Maharashtra (GOM) е изменяна неколкократно след нейното въвеждане. Заявителят продължава да се възползва от предимства по СПНМ „Схема 1993“, но не и от следващите схеми. Следователно само СПНМ 1993 е оценена в контекста на настоящия случай.
(76)
Схемата за освобождаване от данъка върху продажбите на правителството на Западен Бенгал обезпечава освобождаването от централния данък върху продажбите. Разследването установи, че заявителят се е ползвал от освобождаване от търговски данък (централен данък върху продажбите) по СПНМ на правителството на Западен Бенгал по отношение на направените от него покупки. С този закон продажбите, реализирани от дружество на вътрешния пазар, се освобождават от данък върху продажбите (както на местно, така и на централно равнище).
б) Условия за допускане до участие
(77)
За да могат да участват, по правило дружествата трябва да инвестират в по-слабо развити райони на даден щат, като създават нова промишленост или като правят широкомащабни капиталовложения в разгръщане или разнообразяване на съществуваща промишленост. Основните критерии за установяване на размера на насърчителните мерки са класификацията на района, в който предприятието е или ще бъде разположено, и размерът на инвестицията.
в) Практическо осъществяване
(78)
При схемата за освобождаване от данъци върху продажбите определени единици не са били задължени да събират данък върху продажбите върху реализираните от тях сделки за продажба. По подобен начин определени единици са били освободени от плащането на данък върху продажбите при набавянето на стоки от доставчици, които също отговарят на условията за участие в схемите. Ако освобождаването при сделките за продажба не се счита за облагодетелстващо определени единици продавачи, то освобождаването при сделките за набавяне все пак води до извличане на предимства от определени единици купувачи.
(79)
Освобождаването от данък върху направени покупки в индийския щат Maharashtra (който преди бе освободен по схемата за насърчаване чрез освобождаване от данък върху продажбите в щата Maharashtra) вече не се прилага. През април 2005 г. законодателството относно данъка върху продажбите, извършени на територията на щата Maharashtra, са заменени от системата за данък върху добавена стойност (ДДС). С действие от април 2005 г. заявителят, като неосвободена от данък единица, е задължен да закупува материали като плаща ДДС.
г) Заключение
(80)
По отношение на СПНМ 1993 на правителството на Maharashtra, заявителят е придобил само права за освобождаване от данък върху продажбата на крайни продукти през РПП, за които в миналото е прието, че не предоставят предимства на получателя (съображение 114 от Регламент (ЕО) № 367/2006). Поради това не беше установено предимство, подлежащо на изравнителните мерки, по СПНМ 1993 г. на правителството на Maharashtra.
(81)
По отношение на покупките на заявителя от други дружества, намиращи се извън територията на щата Maharashtra, на суровини без заплащането на централен данък върху продажбите, СПНМ предоставя субсидии в рамките на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Освобождаването от плащане на данък върху продажбите във връзка с покупки представлява финансов принос, тъй като тази отстъпка намалява размера на иначе дължими приходи за правителството. Освен това освобождаването осигурява предимства за дружествата, тъй като подобрява ликвидността им.
(82)
СПНМ е достъпна само за дружества, които са инвестирали в някои определени географски райони под юрисдикцията на щат в Индия. Тя не е достъпна за дружества извън тези райони. Размерът на предимствата е различен в различните райони. Поради това, схемата е специфична съгласно член 4, параграф 2, първа алинея, буква а) и член 4, параграф 3 от основния регламент и следователно подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(83)
Що се отнася до освобождаването от данък върху продажбите, размерът на субсидията е изчислен въз основа на размера на данъка върху продажбите, който обикновено се дължи за РПП, но е останал неплатен.
(84)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) е отнесен впоследствие към общия експортен оборот и продажбите на вътрешния пазар на дружеството по време на РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията не е обвързана с осъществяването на износ и не се предоставя в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(85)
Размерът на субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 0,1 %.
7. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(86)
Припомня се, че Регламент (ЕО) № 1124/2007, изменящ Регламент (ЕО) № 367/2006, определи размера на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки за заявителя, изразени ad valorem, на 17,1 %.
(87)
В рамките на настоящото частично междинно преразглеждане бе установено, че размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии за заявителя, изразени ad valorem, е 8,4 %, както е посочено по-долу:
СХЕМА→
СПР (9)
СНМКСК (9)
СНИСП (9)
СЕК (9)
СПНМ
Общо
ДРУЖЕСТВО ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
Предвид горното, се заключава, че нивото на субсидиране по отношение на разглеждания производител износител е намаляло.
8. Изравнителни мерки
(89)
Бе проверено дали изменените обстоятелства по отношение на разглежданите схеми са от дълготрайно естество. По отношение на това няколко елемента сочат, че това е така в разглеждания случай.
(90)
Първо, трябва да се отбележи, че констатациите на настоящото частично междинно преразглеждане отговарят на размера на субсидиите, определени за петимата индийски производители на PET фолио в частичното междинно преразглеждане, публикувано през януари 2009 г., в което размера на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки, изразени ad valorem, варира от 5,4 % до 8,6 %. Това е показател за известно постоянство в нивото на субсидиране, съществуващо в Индия, за този продукт.
(91)
Второ, докато в предходното разследване основното предимство e предоставено по СПР, предимството по настоящата схема е намаляло значително по време на РПП, като са получени доказателства, че това е продължило да бъде така дори и след РПП.
(92)
Позовавайки се на гореспоменатото, изглежда съществуват признаци, че и в бъдеще заявителят ще продължи да получава субсидии в по-малък размер от този определен в предходното разследване за частичното междинно преразглеждане.
(93)
След като бе доказано, че заявителят получава субсидиране в много по-малък размер, отколкото преди и е вероятно да продължи да получава субсидии в по-малък размер от този определен в предходното разследване за частичното междинно преразглеждане, нивото на тази мярка следва да бъде изменено в съответствие с новите констатации.
(94)
Имайки предвид горното, измененото изравнително мито следва да се определи въз основа на новото равнище на субсидиране, установено при настоящото частично междинно преразглеждане, тъй като маржът на вреда, изчислен при първоначалното разследване срещу субсидиран внос, е по-висок.
(95)
В съответствие с член 24, параграф 1, втора алинея от основния регламент и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (10), не се допуска едновременно налагане на антидъмпигово и изравнително мито за един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на експортно субсидиране. Въпреки това, както се споменава в съображение 6 по-горе, тъй като на заявителя е наложено антидъмпингово мито от 0 % по отношение на разглеждания продукт, тези разпоредби не се прилагат в настоящия случай.
(96)
С оглед на митото, понастоящем приложимо за вноса на разглеждания продукт от производители износители, които не са индивидуално посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006, т.е. митото, посочено в регламента като приложимо за „всички други дружества“ в Индия, се отбелязва, че реалните обстоятелства при разследваните схеми и тяхното изравняване не са се променили от предходното разследване. Въпреки това няма основания за преизчисляване на субсидията и митото на тези дружества. Следователно митата, приложими за всички дружества, с изключение на заявителя, остават непроменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 се заменя със следното:
„2. Окончателното изравнително мито, приложимо към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продуктите, произведени от изброените по-долу дружества, са следните:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, India
5,4
A753
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (UP), India
6,4
A027
Всички други дружества
19,1
A999“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 29 юни 2010 година.
RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 579/2010
af 29. juni 2010
om ændring af forordning (EF) nr. 367/2006 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 19,
under henvisning til forslag forelagt af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
I. Tidligere undersøgelse og gældende udligningsforanstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 2597/1999 (2) indførte Rådet i december 1999 en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien (den pågældende vare) og henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90. Den undersøgelse, der førte til vedtagelsen af den nævnte forordning, er i det følgende benævnt »den oprindelige undersøgelse«. Foranstaltningerne indebar en udligningstold i form af en værditold på mellem 3,8 % og 19,1 % på importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 19,1 % på importen af den pågældende vare fra alle andre virksomheder. Den oprindelige undersøgelse fandt sted i perioden fra 1. oktober 1997 til 30. september 1998.
(2)
Rådet fastholdt i marts 2006 ved forordning (EF) nr. 367/2006 (3) efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18 den endelige udligningstold, der blev indført ved forordning (EF) nr. 2597/1999, på importen af PET-folie med oprindelse i Indien. Den fornyede undersøgelse fandt sted fra 1. oktober 2003 til 30. september 2004.
(3)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1288/2006 (4) i august 2006 efter en interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af en indisk PET-folieproducent, Garware Polyester Limited (Garware), den endelige udligningstold, der blev pålagt Garware ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(4)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1124/2007 (5) i september 2007 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af en anden indisk PET-folieproducent, Jindal Poly Films Limited (Jindal), tidligere kendt som Jindal Polyester Ltd, den endelige udligningstold, der blev pålagt Jindal ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(5)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 15/2009 (6) i januar 2009 efter en delvis interimsundersøgelse, som Kommissionen indledte på eget initiativ, vedrørende subsidiering af fem indiske PET-folieproducenter, den endelige udligningstold, der blev pålagt disse virksomheder ved forordning (EF) nr. 367/2006.
II. Gældende antidumpingforanstaltninger
(6)
Det skal bemærkes, at Jindal Poly Films Limited pålægges en antidumpingtold på 0 % (7).
III. Indledning af en delvis interimsundersøgelse
(7)
Anmodningen om en delvis interimsundersøgelse blev indgivet af Jindal Poly Films Limited, en eksporterende producent i Indien (ansøgeren). Anmodningen er begrænset til en undersøgelse af spørgsmålet om subsidiering, for så vidt angår ansøgeren. Ansøgeren har forelagt tilstrækkelige umiddelbare beviser for, at de omstændigheder i forbindelse med subsidieringen, der lå til grund for indførelsen af foranstaltningerne, har ændret sig betydeligt, og at disse ændringer er af varig karakter.
(8)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde den 9. september 2009 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (8) (indledningsmeddelelsen) om indledning af en delvis interimsundersøgelse i overensstemmelse med grundforordningens artikel 19 alene af subsidieringens omfang, for så vidt angår ansøgeren, med henblik på at fastslå, om foranstaltningerne bør ophæves eller ændres for ansøgeren.
(9)
I den delvise interimsundersøgelse ville også indgå en vurdering af behovet for, afhængigt af konklusionerne af undersøgelsen, at ændre den toldsats, der i øjeblikket finder anvendelse på importen af den pågældende vare fra eksporterende producenter i det pågældende land, som ikke er udtrykkeligt nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 367/2006, dvs. den told, som gælder for »alle andre virksomheder« i Indien.
IV. Undersøgelsesperiode
(10)
Undersøgelsen af subsidieringens omfang omfattede perioden fra 1. april 2008 til 31. marts 2009 (»nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).
V. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(11)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, den indiske regering (GOI), Du Pont Tejin Films, Luxembourg, Mitsubishi Polyester Film, Tyskland, Toray Plastics Europe, Frankrig, og Nurell, Italien, der tegner sig for en betydelig del af EU's PET-folieproduktion (EU-erhvervsgrenen), om indledningen af den delvise interimsundersøgelse. Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(12)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(13)
Parternes mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og blev taget i betragtning, hvor det var relevant.
(14)
Kommissionen fremsendte et spørgeskema til ansøgeren for at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse. Den fremsendte også et spørgeskema til GOI.
(15)
Der blev modtaget besvarelser af spørgeskemaerne fra ansøgeren og GOI.
(16)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på konstatering af subsidiering. Den aflagde kontrolbesøg hos ansøgeren og hos GOI i Delhi.
VI. Fremlæggelse af oplysninger og bemærkninger til proceduren
(17)
GOI og de øvrige interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at foreslå en ændring af den gældende told for ansøgeren. De fik en rimelig frist til at fremsætte bemærkninger. Der blev taget behørigt hensyn til alle indlæg og bemærkninger, jf. nedenstående.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(18)
Den vare, der er omfattet af denne undersøgelse, er samme vare som i forordning (EF) nr. 367/2006, nemlig polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90 med oprindelse i Indien.
C. SUBSIDIERING
1. Indledning
(19)
På grundlag af de oplysninger, der blev forelagt af GOI og de øvrige interesserede parter, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
a)
»Advance Authorization Scheme« (forhåndslicensordning - tidligere kendt som »Advance Licence Scheme«)
b)
»Duty Entitlement Passbook Scheme« (toldgodtgørelsesordning)
c)
»Export Promotion Capital Goods Scheme« (ordning for eksportfremmende investeringsgoder)
d)
»Export Credit Scheme« (eksportkreditordning)
e)
»Package Scheme of Incentives (PSI)« (incitamentordning).
(20)
De nævnte ordninger a) til c) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) (loven om udlandshandel), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges GOI til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser gengives i »Export and Import Policy«-dokumenter, der udstedes af Handelsministeriet hvert femte år og regelmæssigt ajourføres. Et af disse dokumenter er relevant for NUP i den foreliggende sag, nemlig femårsplanen for perioden 1. september 2004 til 31. marts 2009 (EXIM-policy 04-09). Desuden fastlægger GOI også de procedurer, der styrer EXIM-policy 04-09 i »Handbook of Procedures - 1 September 2004 to 31 March 2009, Volume I« (Procedurehåndbogen I 04-09). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(21)
Den under d) nævnte eksportkreditordning er baseret på Section 21 og 35A i bankloven af 1949 »Banking Regulation Act 1949), der tillader Reserve Bank of India (RBI)« at vejlede forretningsbanker på eksportkreditområdet.
(22)
Den under punkt e) nævnte ordning forvaltes af delstatsmyndighederne i Indien.
2. Advance Authorisation Scheme (AAS) (forhåndstilladelsesordningen)
a) Retsgrundlag
(23)
Ordningen er detaljeret beskrevet i punkt 4.1.1-4.1.14 i EXIM-policy 04-09 og i kapitel 4.1-4.30 i Procedurehåndbogen I 04-09. Denne ordning blev kaldt »Advance Licence Scheme« i den tidligere undersøgelse, der førte til indførelsen af den gældende endelige udligningstold ved forordning (EF) nr. 367/2006.
b) Støtteberettigelse
(24)
AAS består af seks underordninger, der er nærmere beskrevet i betragtning 25. Disse underordninger er bl.a. forskellige med hensyn til støtteberettigelsen. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundet« med støttende producenter, er berettiget til støtte efter AAS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producent-eksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettiget efter AAS-ordningen for mellemleverancer. Hovedleverandører, der leverer til kategorier »ligestillet med eksport«, jf. punkt 8.2 i EXIM-policy 04-09, såsom leverandører til eksportorienterede virksomheder, er berettiget til AAS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Endelig er mellemleverandører til producent-eksportører berettiget til fordele i forbindelse med transaktioner ligestillet med eksport i henhold til underordningerne for »ARO« (Advance Release Order - attester til forudgående frigivelse) og løbende indenlandsk remburs.
c) Praktisk gennemførelse
(25)
Forhåndstilladelser kan udstedes for:
i) Fysisk eksport: Dette er den vigtigste underordning. Den gør det muligt toldfrit at importere råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. »Fysisk« betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk område. Tilladelsen til import og forpligtelsen til eksport (herunder eksportvarens type) er specificeret i licensen.
ii) Årligt behov: En sådan tilladelse er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske og dermed forbundne varer). Licensindehaveren kan - op til en bestemt værditærskel, som fastsættes efter tidligere eksportresultater - toldfrit importere ethvert råmateriale, der skal benyttes til fremstilling af enhver vare, der henhører under den relevante varegruppe. Licensindehaveren kan vælge at eksportere enhver færdig vare i varegruppen, hvor sådanne toldfri materialer er anvendt.
iii) Mellemleverancer: Denne underordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og stå for hver sin del af produktionsprocessen. Den producent-eksportør, der fremstiller mellemproduktet, kan importere toldfri råmaterialer og i den forbindelse opnå en AAS-ordning for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare.
iv) Transaktioner ligestillet med eksport: Denne underordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige for produktionen af varer, der skal sælges i »transaktioner ligestillet med eksport« til de kundekategorier, der er anført i punkt 8.2.b) til f), g), i) og j) i EXIM policy 04-09. Ifølge GOI forstås der ved transaktioner ligestillet med eksport transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. En række kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. leverancer af varer til eksportorienterede virksomheder eller til virksomheder i særlige økonomiske områder.
v) ARO: En AAS-licensindehaver, der ønsker at købe råmaterialerne af indenlandske kilder i stedet for at importere dem direkte, kan vælge at købe dem ved anvendelse af ARO. I sådanne tilfælde godkendes AAS-licenserne som ARO og påtegnes til den indenlandske leverandør ved levering af de derpå anførte varer. Påtegnelsen af ARO giver den indenlandske leverandør ret til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i EXIM-policy 04-09 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter). Ved ARO-mekanismen ydes der refusion af skatter og afgifter til leverandøren, i stedet for at disse beløb tilbagebetales til den endelige eksportør i form af toldgodtgørelse eller -refusion. Skatter og afgifter kan refunderes for både lokale og importerede råmaterialer.
vi) Løbende indenlandsk remburs: Denne underordning dækker også indenlandske leverancer til en AAS-licensindehaver. Denne kan henvende sig til en bank for at åbne en indenlandsk remburs til fordel for en indenlandsk leverandør. Banken ugyldiggør tilladelsen til direkte import for den værdi og de varemængder, der købes i landet i stedet for at blive importeret. Den indenlandske leverandør vil være berettiget til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i EXIM-policy 04-09 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter).
(26)
Ansøgeren modtog indrømmelser under AAS i forbindelse med den pågældende vare i NUP. Ansøgeren gjorde brug af to underordninger, nemlig i) AAS for fysisk eksport og ii) AAS for transaktioner ligestillet med eksport. Det er derfor ikke nødvendigt at undersøge, om de resterende uudnyttede underordninger er udligningsberettigede.
(27)
Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er AAS-licensindehaveren retligt forpligtet til at føre et korrekt og behørigt regnskab over forbrug og anvendelse af toldfrit importerede varer eller varer købt på hjemmemarkedet i et nærmere angivet format (kapitel 4.26 og 4.30 i Procedurehåndbogen I 04-09 samt tillæg 23), dvs. et register over det faktiske forbrug. Dette register skal revideres af en ekstern statsautoriseret revisor, som udsteder en attest om, at de foreskrevne register og relevante bogføringer er undersøgt, og at de oplysninger, der er afgivet i henhold til tillæg 23, er sande og korrekte i enhver henseende. Dog gælder disse bestemmelser kun for forhåndstilladelser udstedt den 13. maj 2005 eller senere. For alle forhåndstilladelser eller forhåndslicenser, der er udstedt før denne dato, anmodes licensindehaverne om at følge tidligere gældende kontrolbestemmelser, dvs. at føre et korrekt og behørigt regnskab over forbrug og anvendelse af importerede varer i forbindelse med licensen i det format, der er angivet i tillæg 18 (kapitel 4.30 i og tillæg 18 til Procedurehåndbogen I 02-07).
(28)
For så vidt angår de underordninger, der er anvendt af ansøgeren i NUP, dvs. fysisk eksport og transaktioner ligestillet med eksport, fastsætter GOI den mængde og værdi, som importtilladelsen og eksportforpligtelsen vedrører, og dette fremgår af tilladelsen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på tilladelsen af statens embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den mængde import, der er tilladt i henhold til AAS-ordningen, fastsættes af GOI på grundlag af såkaldte standard input/output-normer (SION). Der er fastsat SION for de fleste varer (herunder den pågældende vare), og de er offentliggjort i Procedurehåndbogen II 04-09. De seneste ændringer i forbindelse med SION for PET-folie og PET-spåner, der er et mellemprodukt, blev revideret i september 2005.
(29)
Importerede råmaterialer kan ikke afhændes og skal anvendes til at fremstille den færdige eksportvare. Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af licensen (24 måneder med mulighed for to forlængelser på hver seks måneder).
(30)
Ovennævnte ordning har ikke ændret sig siden sidste delvise interimsundersøgelse vedrørende subsidiering for ansøgeren, som blev afsluttet i januar 2009. Fordelen under denne ordning er imidlertid blevet betydelig mindre, jf. betragtning 39.
(31)
I den nuværende interimsundersøgelse blev det fastslået, at kravene til kontrol, som de indiske myndigheder har anført, enten ikke blev opfyldt eller endnu ikke var blevet afprøvet i praksis. Ansøgeren ajourførte ikke et system, så det kunne kontrolleres, hvilke råmaterialer der blev brugt til fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder, jf. Foreign Trade Policy (FTP) 2004 til 2009 (Tillæg 23) og grundforordningens bilag II, punkt II, stk. 4. Forbrugsregistret blev aldrig kontrolleret af GOI.
(32)
Ændringer i administrationen af FTP 2004-2009, som blev gennemført i efteråret 2005 (obligatorisk indsendelse af forbrugsregistret til de indiske myndigheder i forbindelse med indfrielsesproceduren), har endnu ikke fundet anvendelse på ansøgeren. Derfor kunne den faktiske gennemførelse af denne bestemmelse ikke kontrolleres på dette tidspunkt.
d) Konklusion
(33)
Fritagelsen for importafgifter er et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, dvs. et finansielt bidrag fra GOI, der har medført en fordel for de undersøgte eksportører.
(34)
Desuden er AAS for fysisk eksport og AAS for transaktioner ligestillet med eksport retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Uden en eksportforpligtelse kan en virksomhed ikke opnå fordele i henhold til disse ordninger.
(35)
De to underordninger, der blev benyttet i den aktuelle sag, kan ikke betragtes som tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). De er ikke i overensstemmelse med reglerne i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). GOI anvendte ikke på effektiv vis hverken den nye eller den gamle kontrolordning eller -procedure til at bekræfte, om der blev forbrugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (grundforordningens bilag II, del II, punkt 4, samt for substitutionsgodtgørelsesordninger grundforordningens bilag III, del II, punkt 2). SION for den pågældende vare var ikke tilstrækkeligt præcise. SION-normerne kan ikke i sig selv anses for at være et system til kontrol af det faktiske forbrug, fordi disse standardnormer er udformet således, at GOI ikke med tilstrækkelig præcision kan kontrollere, hvilke mængder råmaterialer der er forbrugt i fremstillingen til eksport. GOI foretog desuden heller ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer, selv om det normalt er nødvendigt, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (grundforordningens bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3).
(36)
Disse to underordninger er derfor udligningsberettigede.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(37)
Da der ikke er tale om tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, er den udligningsberettigede fordel eftergivelsen af den samlede importafgift, der normalt skal betales ved import af råmaterialer. I denne henseende skal det bemærkes, at det ikke er fastsat i grundforordningen, at kun eftergivelse af overskydende afgifter kan udlignes. Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og dens bilag I, punkt i), kan der kun foretages udligning af for store eftergivne afgiftsbeløb, hvis betingelserne i grundforordningens bilag II og III er opfyldt. Disse betingelser var imidlertid ikke opfyldt i denne sag. Hvis det konstateres, at der ikke findes en passende kontrolprocedure, finder ovennævnte undtagelse for godtgørelsesordninger således ikke anvendelse, og i stedet anvendes den normale regel om, at det er de ubetalte afgiftsindtægter, der er givet afkald på, som skal udlignes, og ikke de beløb, som angiveligt er eftergivet for meget. Som det fremgår af grundforordningens bilag II, del II, og bilag III, del II, påhviler det ikke den undersøgende myndighed at beregne sådanne eftergivelser af for store beløb. Tværtimod skal den undersøgende myndighed ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kun fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser til at imødegå det hensigtsmæssige i en angivelig kontrolordning.
(38)
Subsidiebeløbet for den ansøger, der benyttede AAS, blev beregnet på grundlag af de importafgifter, som der var givet afkald på (basistold og særlig tillægstold) for de materialer, der var importeret i henhold til de tre underordninger i NUP (tæller). I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbet, når der blev fremsat berettigede krav herom. Dette subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til eksportomsætningen af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(39)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 0,7 %.
3. »Duty Entitlement Passbook Scheme« (DEPBS) (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(40)
DEPBS-ordningen er detaljeret beskrevet i punkt 4.3 i EXIM-policy 04-09 og i kapitel 4 i Procedurehåndbogen I 04-09.
b) Støtteberettigelse
(41)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører er berettigede til denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse af DEPBS
(42)
En støtteberettiget eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af SION under hensyntagen til det formodede indhold af importerede råmaterialer i eksportvaren og tolden på disse angiveligt importerede råmaterialer, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej.
(43)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted i henhold til DEPBS-ordningen. For at varerne kan eksporteres, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument som led i forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der skal indrømmes for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt niveauet af den fordel, denne vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har GOI ingen beføjelser med hensyn til indrømmelsen af en DEPBS-kredit. Den DEPBS-sats, der benyttes til at beregne fordelen, er den sats, der var gældende på eksportangivelsestidspunktet.
(44)
DEPB-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 12 måneder fra udstedelsesdatoen. De kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, der kan indføres uden restriktioner, undtagen investeringsgoder. Varer, der er indført ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde.
(45)
Ansøgninger om DEPBS-kreditter arkiveres elektronisk og kan omfatte en ubegrænset mængde eksporttransaktioner. I realiteten findes der ingen faste frister for DEPBS-kreditter. Det elektroniske system, der anvendes til forvaltning af DEPBS, udelukker ikke automatisk eksporttransaktioner, der foretages efter de frister, der er nævnt i kapitel 4.47 i HOP I 04-09. Endvidere - som anført i kapitel 9.3 i Procedurehåndbogen I 04-09 - kan ansøgninger, der blev modtaget efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).
(46)
Det blev konstateret, at ansøgeren brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusioner vedrørende DEPBS
(47)
DEPBS tilvejebringer subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra GOI, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(48)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(49)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Desuden findes der ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om betaling af for høje importafgifter, jf. grundforordningens bilag I, punkt i), og bilag II og III. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(50)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 og beregningsmetoden for denne ordning i forordning (EF) nr. 367/2006 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet og udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt er det sandsynligt, at GOI giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den DEPBS-kredit, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har GOI ingen beføjelser med hensyn til at indrømme subsidiet. Ydermere bogførte den samarbejdsvillige eksporterende producent DEPBS-kreditterne som indtægter efter periodiseringsprincippet.
(51)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbet som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb er i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(52)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 5,1 %.
4. »Export Promotion Capital Goods Scheme« (EPCGS) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
a) Retsgrundlag
(53)
EPCGS-ordningen er detaljeret beskrevet i kapitel 5 i EXIM-policy 04-09 og i kapitel 5 i Procedurehåndbogen I 04-09.
b) Støtteberettigelse
(54)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører, forhandler-eksportører forbundet med støtteproducenter samt leverandører af tjenesteydelser.
c) Praktisk gennemførelse
(55)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har virksomheder lov til at importere nye (og siden april 2003 også indtil ti år gamle brugte) investeringsgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder GOI efter anmodning og betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Siden april 2000 har ordningen betydet, at der anvendes en reduceret importtold på 5 % på alle investeringsgoder, der indføres under ordningen. Indtil 31. marts 2000 blev der anvendt en reel toldsats på 11 % (inklusive et tillæg på 10 %), mens højværdiimportvarer var pålagt en nultold. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede kapitalgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for en bestemt periode.
(56)
EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe investeringsgoderne i Indien. I så fald kan den lokale producent af investeringsgoder benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne investeringsgoder. Alternativt kan den lokale producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af investeringsgoder til en EPCGS-licensindehaver.
(57)
Det blev konstateret, at ansøgeren brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion vedrørende EPCGS-ordningen
(58)
EPCGS tilvejebringer subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra GOI, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som GOI ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, da toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.
(59)
Endvidere er EPCGS-ordningen retligt betinget af eksportresultater, da licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(60)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Investeringsgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladte ordninger, jf. grundforordningens bilag I, punkt i), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(61)
Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede investeringsgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne investeringsgoder i den pågældende erhvervsgren. Efter fast praksis er det således beregnede beløb for NUP blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode, så der sker en afspejling af den fulde værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i NUP i Indien blev anset for passende til dette formål. Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(62)
Ansøgeren hævdede, at investeringsgoder, der toldfrit blev importeret i forbindelse med den EPCGS-ordning, der blev brugt i Khanvel-enheden, ikke længere anvendes, og at fordelen ved sådanne goder ikke længere bør indgå i tælleren. Som svar herpå skal det bemærkes, at ansøgeren allerede har opnået fordelen vedrørende disse investeringsgoder. Eftersom det desuden ikke kan dokumenteres, at ansøgeren ikke længere ejer disse goder, eller at denne ikke vil bruge dem igen, må Kommissionen afvise denne påstand.
(63)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(64)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 2,3 %.
5. »Export Credit Scheme« (ECS) (eksportkreditordning)
a) Retsgrundlag
(65)
Ordningen er detaljeret beskrevet i Master Circular DBOD No. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Rupee/Foreign Currency Export Credit) og i Master Circular DBOD No. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (Rupee/Foreign Currency Export Credit) fra RBI, der er rettet til alle forretningsbanker i Indien.
b) Støtteberettigelse
(66)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører og forhandler-eksportører.
c) Praktisk gennemførelse
(67)
Under denne ordning fastsætter RBI obligatoriske maksimumsrentesatser for eksportkreditter både i indiske rupees og i udenlandsk valuta, som forretningsbankerne kan pålægge en eksportør. ECS består af to underordninger, nemlig en ordning for eksportkredit før forsendelse (pakkekredit), som omfatter kreditter, der ydes en eksportør med henblik på finansiering af køb, forarbejdning, fremstilling, pakning og/eller forsendelse af varer forud for eksporten, samt en ordning for eksportkredit efter forsendelse, der tilvejebringer arbejdskapitallån til finansiering af eksporttilgodehavender. RBI pålægger også bankerne at afsætte en vis andel af deres nettobankkredit til eksportfinansiering.
(68)
Som følge af sådanne Master Circulars fra RBI kan eksportører opnå eksportkreditter til rentesatser, der er gunstigere end renter for almindelige kommercielle kreditter (»kontantkreditter«), der udelukkende fastsættes på markedsvilkår. Forskellen i satserne kan indskrænkes for virksomheder med god kreditværdighed. Det kan faktisk være muligt for virksomheder med høj kreditværdighed at opnå eksportkreditter og kontantkreditter på samme vilkår.
(69)
Det blev konstateret, at ansøgeren brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion vedrørende ECS
(70)
De præferentielle rentesatser for en ECS-kredit, der er fastsat i de i betragtning 65 nævnte Master Circulars fra RBI, kan reducere en eksportørs renteomkostninger i forhold til kreditomkostninger, der udelukkende er fastsat på markedsvilkår, og medfører i dette tilfælde en fordel for en sådan eksportør, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2. Eksportfinansiering er ikke i sig selv mere sikker end hjemmemarkedsfinansiering. Den betragtes faktisk sædvanligvis som mere risikabel, og den sikkerhed, der kræves for en bestemt kredit, er uanset finansieringsobjektet en rent kommerciel afgørelse for den enkelte forretningsbank. Forskelle i rentesatserne mellem forskellige banker er et resultat af RBI’s metode til at fastsætte individuelle maksimale udlånsrentesatser for hver enkelt forretningsbank.
(71)
Selv om de præferentielle kreditter i henhold til ECS ydes af forretningsbanker, er denne fordel et finansielt bidrag fra staten, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv). I den forbindelse skal det bemærkes, at det hverken i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), eller i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (ASCM) kræves, at der udbetales penge fra det offentlige - f.eks. godtgørelse fra GOI til forretningsbankerne - for at der er tale om subsidier, men kun at staten giver pålæg om at udføre funktioner, der er omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), ii) eller iii). RBI er et offentligt organ og derfor omfattet af den definition af »staten«, der er givet i grundforordningens artikel 2, litra b). Banken er 100 % statsejet, forfølger mål for den offentlige politik (f.eks. pengepolitikken), og dens ledelse udpeges af GOI. RBI giver instrukser til private organer, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), andet led, idet forretningsbankerne er forpligtet til at overholde bl.a. de maksimumsrentesatser for eksportkreditter, der er fastsat i Master Circulars fra RBI, samt RBI's bestemmelser om, at forretningsbanker skal afsætte en vis del af deres nettobankkredit til eksportfinansiering. Dette forpligter forretningsbankerne til at udføre funktioner, der er omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), i dette tilfælde långivning i form af præferentiel eksportfinansiering. En sådan direkte overførsel af midler i form af lån på særlige vilkår ville normalt påhvile staten, og denne praksis afviger ikke reelt fra normal statslig praksis, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv). Dette subsidie anses for at være specifikt og udligningsberettiget, da de præferentielle rentesatser kun indrømmes i forbindelse med finansiering af eksporttransaktioner og derfor er betinget af eksportresultater, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
e) Beregning af subsidiebeløbet
(72)
Subsidiebeløbet er blevet beregnet på grundlag af forskellen mellem den rente, som blev betalt for eksportkreditter, der blev benyttet i NUP, og den rente, der skulle have været betalt for de almindelige kreditter på markedsvilkår, der blev anvendt af ansøgeren. Dette subsidiebeløb (tælleren i beregningen) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i NUP, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(73)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 0,2 %.
6. »Package Scheme Incentives« (incitamentordning - PSI)
a) Retsgrundlag
(74)
I tidligere undersøgelser af PET-folie, herunder den fornyede undersøgelse, som førte til indførelsen af den gældende endelige udligningstold ved Rådets forordning (EF) nr. 367/2006, blev en række indiske delstatsordninger, som indebærer incitamenter, og som er bevilliget til lokale virksomheder, undersøgt. De statslige ordninger falder ind under betegnelsen PSI, da der kan være forskellige former for incitamenter involveret. Ved undersøgelsen blev det fastslået, at en virksomheds ret til fordele under ordningen fremgår af støtteberettigelsesbeviset (Eligibility Certificate).
(75)
Maharashtras regerings incitamentspakkeordning (Package Scheme of Incentives (PSI)) er blevet ændret flere gange, siden den blev indført. Ansøgeren opnår fortsat begunstigelser under PSI 1993, men ikke under efterfølgende ordninger. Derfor blev kun PSI 1993 vurderet i det foreliggende tilfælde.
(76)
Den vestbengalske regerings Sales Tax Remission Scheme giver mulighed for tilbagebetaling af central omsætningsafgift. Undersøgelsen afslørede, at ansøgeren nød godt af fritagelse for omsætningsafgift (Central Sales Tax) under den vestbengalske regerings PSI i forhold til sine indkøb. Denne skattebestemmelse fritager en virksomhed for betaling af omsætningsafgift for hjemmemarkedssalg (både lokal og central omsætningsafgift).
b) Støtteberettigelse
(77)
For at være støtteberettigede skal virksomhederne som hovedregel investere i mindre udviklede områder i en delstat enten ved at oprette et nyt industriforetagende eller ved at foretage en omfattende kapitalinvestering i udvidelse eller diversificering af et eksisterende industriforetagende. Hovedkriteriet for fastsættelsen af tilskyndelsernes omfang er klassificeringen af det område, som virksomheden befinder sig eller vil blive etableret i, samt investeringens størrelse.
c) Praktisk gennemførelse
(78)
I henhold til ordningen for fritagelse for omsætningsafgift skal nærmere udpegede enheder ikke opkræve omsætningsafgift på deres salgstransaktioner. De udpegede enheder er ligeledes fritaget for at betale omsætningsafgift for varer fra leverandører, der selv er omfattet af ordningerne. Fritagelsen med hensyn til salgstransaktionen anses ikke for at medføre nogen fordel for de udpegede salgsenheder, hvorimod fritagelsen i forbindelse med købstransaktionen til gengæld medfører en fordel for de udpegede enheder, der køber varen.
(79)
Fritagelse for omsætningsafgift på indkøb i delstaten Maharashtra (som tidligere var undtaget under Maharashtras Sales Tax Exemption Scheme of Incentives) er ikke længere mulig. Siden april 2005 er loven om omsætningsafgift for salg inden for delstaten i Maharashtra blevet erstattet af et merværdiafgiftssystem. Med virkning fra april 2005 skal ansøgeren som ikke-fritaget enhed betale omsætningsafgift ved indkøb af råmaterialer.
d) Konklusion
(80)
For så vidt angår Maharashtras incitamenter fra 1993 nød ansøgeren kun godt af fritagelse for omsætningsafgift på færdige varer i NUP, hvilket man tidligere har konstateret ikke er nogen fordel for modtageren (betragtning 114 i forordning (EF) nr. 367/2006). Derfor konstateredes der ingen udligningsberettigede subsidier i forbindelse med Maharashtras incitamenter fra 1993.
(81)
For så vidt angår ansøgerens indkøb af råmaterialer fra virksomheder, som ikke har hjemsted i delstaten Maharashtra, og som er fritaget for omsætningsafgift, ydes der ved PSI subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) og artikel 3, stk. 2. Fritagelsen for betaling af omsætningsafgifter ved indkøb udgør et finansielt bidrag, da denne indrømmelse reducerer de indtægter, som den indiske stat ellers ville være haft. Desuden giver denne fritagelse virksomhederne en fordel, da den forbedrer deres likviditet.
(82)
PSI-ordningen er kun åben for virksomheder, som har foretaget investeringer i visse nærmere udpegede geografiske områder i en indisk delstats retsområde. Den kan ikke benyttes af virksomheder uden for disse områder. Fordelens størrelse varierer alt efter det pågældende område. Ordningen er derfor specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, første afsnit, litra a), og artikel 4, stk. 3, og er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(83)
For så vidt angår fritagelsen for omsætningsafgift, blev subsidiebeløbet beregnet på grundlag af det omsætningsafgiftsbeløb, der normalt skulle være betalt i NUP, men som forblev ubetalt.
(84)
Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning og det samlede hjemmemarkedssalg i den fornyede undersøgelsesperiode som behørig nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(85)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 0,1 %.
7. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(86)
Der mindes om, at i Rådets forordning (EF) nr. 1124/2007 om ændring af forordning (EF) nr. 367/2006 fastsattes det udligningsberettigede subsidiebeløb for ansøgeren udtrykt som en værditold til 17,1 %.
(87)
I løbet af den igangværende delvise interimsundersøgelse konstateredes det, at de udligningsberettigede subsidiebeløb for ansøgeren udtrykt som en værditold var på 8,4 % som anført nedenfor:
ORDNING→
AAS (9)
DEPBS (9)
EPCGS (9)
ECS (9)
PSI
I alt
VIRKSOMHED ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
I betragtning af ovennævnte konkluderes det, at subsidieringens omfang med hensyn til den eksporterende producent er dalet.
8. Udligningsforanstaltninger
(89)
Det blev også undersøgt, om de ændrede omstændigheder vedrørende de undersøgte ordninger kunne betragtes som værende af varig karakter. Der er en række elementer, som tyder på, at dette er tilfældet.
(90)
For det første skal det bemærkes, at konklusionerne i denne delvise interimsundersøgelse er i overensstemmelse med de subsidiebeløb, som blev fastsat for fem indiske producenter af PET-folie i den delvise interimsundersøgelse, der blev offentliggjort i januar 2009, hvor de udligningsberettigede subsidiebeløb, udtrykt som en værditold, lå på mellem 5,4 % og 8,6 % Dette tyder på, at subsidieringens omfang i Indien for denne vare er temmelig konstant.
(91)
Dernæst forholder det sig sådan, at den største fordel i forbindelse med den foregående undersøgelse opnåedes under AAS, hvorimod fordelen under denne ordning er dalet væsentligt i NUP, og det er kommet frem, at dette fortsat var tilfældet også efter NUP.
(92)
På grundlag af ovenstående tyder det på, at ansøgeren fortsat vil modtage subsidier fremover i form af et beløb, der er lavere end det, som blev fastslået i den tidligere delvise interimsundersøgelse.
(93)
Eftersom det er blevet påvist, at omfanget af den subsidiering, ansøgeren modtager, er langt mindre end tidligere, og at denne sandsynligvis vil fortsætte med at modtage subsidier af et omfang, der er mindre end det, som fastsattes i den tidligere delvise interimsundersøgelse, bør foranstaltningens niveau derfor ændres, så den afspejler de nye konklusioner.
(94)
I betragtning af ovenstående bør den ændrede udligningstold fastsættes på samme niveau som den nye subsidieringssats, der blev konstateret under den nuværende delvise interimsundersøgelse, eftersom den skadesmargen, der blev beregnet i den oprindelige antisubsidieundersøgelse, er højere.
(95)
I henhold til grundforordningens artikel 24, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (10) må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Som nævnt i betragtning 6 er ansøgeren imidlertid underlagt en antidumpingtold på 0 % i forbindelse med den pågældende vare, hvorfor disse bestemmelser ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde.
(96)
For så vidt angår den told, der i øjeblikket finder anvendelse på importen af den pågældende vare fra eksporterende producenter, som ikke er udtrykkeligt nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 367/2006, dvs. den told, som gælder for »alle andre virksomheder« i Indien, bemærkes det, at de nærmere bestemmelser i de undersøgte ordninger og deres udligningsberettigelse er uændrede i forhold til den tidligere undersøgelse. Der er således ingen grund til igen at beregne subsidieringen og tolden for disse virksomheder. Derfor forbliver den told, der gælder for alle andre virksomheder end ansøgeren, uændret -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 367/2006 affattes således:
»2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Endelig told (%)
Taric-tillægskode
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Indien
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indien
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indien
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indien
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indien
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, Indien
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indien
6,4
A027
Alle andre virksomheder
19,1
A999«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 29. juni 2010.