РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 25 февруари 2011 година
за установяване на минимални изисквания за трансграничната обработка на документи, подписани електронно от компетентните органи съгласно Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно услугите на вътрешния пазар
(нотифицирано под номер C(2011) 1081)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/130/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар (1), и по-специално член 8, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Доставчиците на услуги, чиито услуги попадат в обхвата на Директива 2006/123/ЕО, трябва да могат да приключат процедурите и формалностите, необходими за започване и осъществяване на тяхната дейност, посредством единични звена за контакт или електронни средства. В рамките на ограниченията, посочени в член 5, параграф 3 от Директива 2006/123/ЕО, може да съществуват случаи, при които при изпълнението на тези процедури и формалности доставчиците на услуги трябва да представят оригинални документи, заверени копия или заверени преводи. В тези случаи на доставчиците на услуги може да се наложи да представят документи, подписани електронно от компетентните органи.
(2)
Трансграничното използване на усъвършенствани електронни подписи на базата на квалифицирано удостоверение беше улеснено с Решение 2009/767/ЕО на Комисията от 16 октомври 2009 г. за определяне на мерки, улесняващи прилагането на процедури с помощта на електронни средства чрез „единичните звена за контакт“ в съответствие с Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно услугите на вътрешния пазар (2), което решение задължава държавите-членки да направят оценка на въздействието, преди да изискват въпросните електронни подписи от доставчиците на услуги, като в него също така се определят и правила за одобряването от държавите-членки на усъвършенствани електронни подписи на базата на квалифицирани удостоверения, създадени със или без помощта на устройство за създаване на защитени електронни подписи. В Решение 2009/767/ЕО обаче не са обхванати форматите на електронни подписи в издаваните от компетентните органи документи, които трябва да бъдат предоставени от доставчиците на услуги с оглед приключването на съответните процедури и формалности.
(3)
Понастоящем за електронното подписване на своите документи компетентните органи в държавите-членки използват различни формати на усъвършенствани електронни подписи и следователно получаващите държави-членки, които трябва да обработят въпросните документи, могат да изпитат технически затруднения вследствие на използваните разнообразни формати на подписи. За да могат доставчиците на услуги да приключват процедурите и формалностите в трансграничен мащаб по електронен път, е необходимо в държавите-членки да се осигури техническа възможност за обработка поне на определен брой формати на усъвършенствани електронни подписи при получаването на документи, подписани електронно от компетентните органи на други държави-членки. Определянето на няколко формата на усъвършенствани електронни подписи, които трябва да бъдат технически поддържани от получаващата държава-членка, би увеличило автоматизацията и подобрило трансграничната оперативна съвместимост на електронните процедури.
(4)
Възможно е държавите-членки, чиито компетентни органи използват други, по-рядко поддържани формати на електронни подписи, вече да са въвели средства за валидиране, които позволяват трансграничното валидиране на техните подписи. В такъв случай и с оглед получаващите държави-членки да могат да разчитат на тези инструменти за валидиране се налага информацията относно въпросните инструменти да бъде леснодостъпна, освен когато необходимата информация е включена непосредствено в електронните документи, в електронните подписи или в носителите на електронния документ.
(5)
Настоящото решение не засяга направените от държавите-членки определения на оригинал, заверено копие или заверен превод. Неговата цел се ограничава до улесняване на проверката на електронните подписи, използвани в оригиналните документи, заверените копия или заверените преводи, които доставчиците на услуги евентуално трябва да представят посредством единичните звена за контакт.
(6)
За да се даде възможност на държавите-членки да внедрят необходимите технически средства, е уместно настоящото решение да се прилага от 1 август 2011 г.
(7)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по Директивата за услугите,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Референтен формат за електронните подписи
1. Държавите-членки въвеждат необходимите технически средства, позволяващи им да обработват електронно подписаните документи, които са предоставени посредством единичните звена за контакт от доставчиците на услуги с оглед приключването на съответните процедури и формалности съгласно член 8 от Директива 2006/123/ЕО и които са подписани от компетентните органи на други държави-членки с усъвършенствани електронни подписи от типа XML, CMS или PDF във формат BES или EPES, съответстващ на изложените в приложението технически спецификации.
2. Държавите-членки, чиито компетентни органи използват за подписването на посочените в параграф 1 документи формати на електронни подписи, различни от посочените във въпросния параграф, уведомяват Комисията за съществуващите възможности за валидиране, чрез които другите държави-членки могат да валидират получените електронни подписи онлайн, безплатно и по начин, който е разбираем за лицата, които не са носители на езика, освен когато необходимата информация вече е била включена в документа, в електронния подпис или в носителя на електронния документ. Комисията ще предостави тази информация на всички държави-членки.
Член 2
Прилагане
Настоящото решение се прилага от 1 август 2011 г.
Член 3
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 февруари 2011 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 25. februar 2011
om fastsættelse af mindstekrav ved behandling af elektronisk underskrevne dokumenter på tværs af grænserne foretaget af de kompetente myndigheder som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF om tjenesteydelser i det indre marked
(meddelt under nummer K(2011) 1081)
(EØS-relevant tekst)
(2011/130/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (1), særlig artikel 8, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Tjenesteydere, hvis tjenester falder ind under direktiv 2006/123/EF, skal gennem kvikskranker og ved hjælp af elektroniske midler kunne gennemføre de procedurer og formaliteter, der er nødvendige for at få adgang til og for at udføre deres aktiviteter. Inden for de grænser, der er fastlagt i artikel 5, stk. 3, i direktiv 2006/123/EF, kan der stadig være tilfælde, hvor tjenesteydere skal fremsende originale dokumenter, bekræftede kopier eller bekræftede oversættelser for at gennemføre sådanne procedurer og formaliteter. I sådanne tilfælde kan det være nødvendigt for tjenesteydere at fremsende dokumenter, der er underskrevet elektronisk af kompetente myndigheder.
(2)
Anvendelsen af avancerede elektroniske signaturer, som er baseret på et kvalificeret certifikat, på tværs af grænserne fremmes ved Kommissionens beslutning 2009/767/EF af 16. oktober 2009 om fastlæggelse af foranstaltninger, der skal lette anvendelsen elektroniske procedurer ved hjælp af »kvikskranker« i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF om tjenesteydelser i det indre marked (2), som bl.a. pålægger medlemsstaterne at foretage risikoanalyser, før de kræver disse elektroniske signaturer fra tjenesteydere, og fastlægger regler for medlemsstaternes accept af avancerede elektroniske signaturer, der er baseret på kvalificerede certifikater med eller uden et sikkert signaturgenereringssystem. Beslutning 2009/767/EF omhandler dog ikke formater for elektroniske signaturer i dokumenter udstedt af kompetente myndigheder, som skal fremsendes af tjenesteydere, når de gennemfører de relevante procedurer og formaliteter.
(3)
Da de kompetente myndigheder i medlemsstaterne i øjeblikket anvender forskellige formater af avancerede elektroniske signaturer til at underskrive deres dokumenter elektronisk, kan de medlemsstater, der skal behandle disse dokumenter, have tekniske problemer som følge af de forskellige signaturformater, der anvendes. For at gøre det muligt for tjenesteydere at gennemføre deres procedurer og formaliteter elektronisk på tværs af grænserne er det nødvendigt at sikre, at i det mindste en række af avancerede formater for elektroniske signaturer kan understøttes teknisk af medlemsstaterne, når de modtager elektronisk underskrevne dokumenter fra de kompetente myndigheder i andre medlemsstater. Ved at fastlægge en række formater for avancerede elektroniske signaturer, som den modtagende medlemsstat skal understøtte teknisk, kan man give mulighed for en større grad af automatisering og forbedre elektroniske procedurers interoperabilitet på tværs af grænserne.
(4)
Medlemsstater, hvis kompetente myndigheder anvender andre formater for elektroniske signaturer end dem, der normalt understøttes, kan have implementeret valideringsmetoder, der gør det muligt at validere deres signaturer også på tværs af grænserne. Når dette er tilfældet, og for at sætte den modtagende medlemsstat i stand til at stole på disse valideringsværktøjer, er det nødvendigt at give adgang til information om disse værktøjer på en let tilgængelig måde, medmindre de nødvendige oplysninger indgår direkte i de elektroniske dokumenter, i de elektroniske signaturer eller i de elektroniske »konvolutter«, som de elektroniske dokumenter fremsendes med.
(5)
Denne afgørelse berører ikke medlemsstaternes bestemmelse af, hvad der udgør en original, en bekræftet kopi eller en bekræftet oversættelse. Dens mål er begrænset til at lette kontrollen af elektroniske signaturer, hvis de bruges i originaler, bekræftede kopier eller bekræftede oversættelser, som det kan være nødvendigt for tjenesteyderne at fremsende via kvikskrankerne.
(6)
For at gøre det muligt for medlemsstaterne at implementere de nødvendige tekniske værktøjer vil det være hensigtsmæssigt, at denne afgørelse finder anvendelse fra den 1. august 2011.
(7)
De i denne afgørelse fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tjenesteydelsesdirektivet -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE
Artikel 1
Referenceformat for elektroniske signaturer
1. Medlemsstaterne tilvejebringer de nødvendige tekniske midler til at sætte dem i stand til at behandle elektronisk underskrevne dokumenter, som tjenesteydere fremsender via kvikskrankerne for at gennemføre procedurer og formaliteter i henhold til artikel 8 i direktiv 2006/123/EF, og som er underskrevet af kompetente myndigheder i en anden medlemsstat med en avanceret elektronisk XML-, CMS- eller PDF-signatur i BES- eller EPES-format, som er i overensstemmelse med de tekniske specifikationer i bilaget.
2. Medlemsstater, hvis kompetente myndigheder underskriver de i stk. 1 omhandlede dokumenter med andre formater for elektroniske signaturer end de i samme afsnit omhandlede, skal meddele Kommissionen eksisterende valideringsmuligheder, som gør det muligt for andre medlemsstater gratis at validere de modtagne elektroniske signaturer online på en sådan måde, at det er forståeligt for ikke indfødte sprogbrugere, medmindre de påkrævede oplysninger allerede indgår i dokumentet, den elektroniske signatur eller den elektroniske »konvolut«, som dokumentet fremsendes med. Kommissionen stiller sådanne oplysninger til rådighed for alle medlemsstaterne.
Artikel 2
Anvendelse
Denne afgørelse anvendes fra den 1. august 2011.
Artikel 3
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. februar 2011.