РЕШЕНИЕ 2012/285/ОВППС НА СЪВЕТА
от 31 май 2012 година
за налагане на ограничителни мерки срещу определени лица, образувания и органи, които застрашават мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, и за отмяна на Решение 2012/237/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 3 май 2012 г. Съветът прие Решение 2012/237/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу определени лица, образувания и органи, които застрашават мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау (1).
(2)
На 18 май 2012 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 2048 (2012), с която бе наложена забрана за пътуване на лицата, стремящи се да възпрепятстват възстановяването на конституционния ред или които с действията си подкопават стабилността в Република Гвинея Бисау, по-специално тези, изиграли водеща роля в държавния преврат от 12 април 2012 г., и чиято цел е с действията си да подкопаят основите на правовата държава, като ограничат върховенството на гражданската власт и допринасят за безнаказаността и нестабилността в страната.
(3)
Предвид сериозната обстановка в Република Гвинея Бисау следва да бъдат добавени лица в списъка на подлежащите на ограничителни мерки лица и образувания, който се съдържа в Решение 2012/237/ОВППС.
(4)
Решение 2012/237/ОВППС следва съответно да се отмени и да се замени с настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите членки предприемат необходимите мерки за недопускане на влизането или транзитното преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в приложението към Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН, както и лицата, посочени допълнително от Съвета за сигурност или от комитета, създаден съгласно параграф 9 от Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН (наричан по-долу „комитетът“), в съответствие с параграф 6 от Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН, съгласно списъка в приложение I;
б)
лицата, необхванати от приложение I, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, както и свързаните с тях лица, съгласно списъка в приложение II.
2. Параграф 1 не задължава държавите членки да отказват достъп на свои граждани до своята територия.
3. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато комитетът прецени, че
а)
пътуването е оправдано поради хуманитарни нужди, включително изпълнението на религиозни задължения; или
б)
изключението би допринесло за постигането на целите за установяване на мир и национално помирение в Република Гвинея Бисау и за стабилността в региона.
4. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато е необходимо влизане или транзитно преминаване за провеждането на съдебен процес.
5. Параграф 1, буква б) не засяга случаите, когато определена държава членка е обвързана със задължение по международното право, по-специално:
а)
в качеството си на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
като страна домакин на международна конференция, свикана от или под егидата на Организацията на обединените нации;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
6. Приема се, че параграф 5 не се прилага и в случаите, когато държава членка е страна домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
7. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите, когато някоя държава членка предостави освобождаване в съответствие с параграф 5 или 6.
8. Държавите членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, буква б), когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чийто домакин е държава членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се води политически диалог, пряко допринасящ за демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Република Гвинея Бисау.
9. Държава членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 8, уведомява Съвета за това в писмена форма. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко членове на Съвета не представят възражения в писмена форма в срок от два работни дни от датата на получаване на уведомлението за предложеното освобождаване. В случай че един или повече от членовете на Съвета представят възражение, Съветът въпреки това може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното освобождаване.
10. Когато в съответствие с параграфи 5, 6, 8 и 9 държава членка разреши на посочени в приложение II лица да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение важи само за целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 2
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от физически или юридически лица, образувания или органи, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, както и на свързаните с тях физически или юридически лица, образувания или органи, съгласно списъка в приложение III.
2. Не се предоставят, пряко или непряко, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, изброени в приложение III.
3. Компетентният орган на отделна държава членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че финансовите средства или икономическите ресурси са:
а)
необходими за задоволяването на основни потребности на изброените в приложение III лица и на зависимите от тях членове на семейството, в това число разходи за храна, наем или ипотека, лекарства и медицинско лечение, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги, свързани с рутинно държане или поддържане на замразените финансови средства и икономически ресурси;
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди да даде разрешение, компетентният орган е съобщил на останалите компетентни органи и на Комисията причините, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Държавите членки уведомяват останалите държави членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
4. Чрез дерогация от параграф 1 компетентният орган на отделна държава членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на обезпечителна мярка, наложена в рамките на съдебно, административно или арбитражно производство преди датата на включване на физическото или юридическото лице, образуванието или органа по параграф 1 в приложение III, или на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства и икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на претенции, обезпечени с такава обезпечителна мярка или признати за основателни в това решение, в границите, установени от приложимите законови и подзаконови актове, уреждащи правата на лицата с такива претенции;
в)
обезпечителната мярка или решението не са в полза на физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III;
г)
признаването на обезпечителната мярка или решението не противоречи на обществения ред в съответната държава членка.
Държавите членки уведомяват останалите държави членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
5. Параграф 2 не се прилага за добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви и други доходи по тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на разпоредбите на настоящото решение,
при условие че параграф 1 продължава да се прилага за всякакви такива лихви, други доходи и плащания.
Член 3
1. Съветът внася промени в приложение I въз основа на решенията, взети от Съвета за сигурност или от комитета.
2. Съветът, по предложение на държава членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, приема при необходимост изменения на списъците, които се съдържат в приложения II и III.
3. Съветът уведомява относно решението си засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III, включително относно основанията за включването му в списъка, пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на физическото или юридическото лице, образуванието или органа да представи възражения.
4. Когато има представени възражения или нови съществени доказателства, Съветът прави преглед на решението си и съответно уведомява засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III.
Член 4
За да се постигне максимално въздействие от мерките, установени с настоящото решение, Съюзът насърчава трети държави да приемат ограничителни мерки, подобни на съдържащите се в настоящото решение.
Член 5
1. Когато е целесъобразно, настоящото решение подлежи на преглед, изменение или отмяна, а именно с оглед на съответните решения на Съвета за сигурност.
2. Мерките, посочени в член 1, параграф 1, буква б) и член 2, подлежат на редовен преглед и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо съответните лица и образувания, ако Съветът реши, съгласно процедурата, посочена в член 3, параграф 2, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 6
Решение 2012/237/ОВППС се отменя.
Член 7
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 31 май 2012 година.
RÅDETS AFGØRELSE 2012/285/FUSP
af 31. maj 2012
om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau og om ophævelse af afgørelse 2012/237/FUSP
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 3. maj 2012 vedtog Rådet afgørelse 2012/237/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau (1).
(2)
Den 18. maj 2012 vedtog De Forenede Nationers Sikkerhedsråd resolution 2048 (2012), der pålagde et rejseforbud over for personer, der prøver at forhindre genoprettelsen af den forfatningsmæssige orden, eller hvis aktiviteter undergraver stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, navnlig dem, der førte an i statskuppet den 12. april 2012, og som med deres handlinger sigter mod at underminere retsstaten, begrænse de civile magtorganers herredømme og befordre straffrihed og ustabilitet i landet.
(3)
I betragtning af den alvorlige situation i Republikken Guinea-Bissau bør der opføres yderligere personer på den liste over personer og enheder, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger, som findes i bilaget til afgørelse 2012/237/FUSP.
(4)
Afgørelse 2012/237/FUSP bør derfor ophæves og erstattes af nærværende afgørelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre indrejse på eller transit gennem deres områder for:
a)
personer, der er opført på listen i bilaget til UNSCR 2048 (2012), og andre personer, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller det udvalg, der er nedsat i overensstemmelse med punkt 9 i UNSCR 2048 (2012) (»udvalget«), i medfør af punkt 6 i UNSCR 2048 (2012), jf. bilag I
b)
personer, som ikke er omfattet af bilag I, men som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og personer med tilknytning til sådanne personer, jf. listen i bilag II.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
3. Stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse, hvis udvalget fastslår,
a)
at rejse er berettiget af humanitære hensyn, herunder religiøse forpligtelser, eller
b)
at en fritagelse vil fremme målet om fred og national forsoning i Republikken Guinea-Bissau og stabilitet i regionen.
4. Stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse, hvis indrejse eller transit er nødvendig for at gennemføre en retlig procedure.
5. Stk. 1, litra b), gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN, eller som afholdes i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Den Hellige Stol (Vatikanstaten) og Italien.
6. Stk. 5 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
7. Rådet underrettes behørigt om alle tilfælde, hvor en medlemsstat indrømmer en undtagelse i medfør af stk. 5 eller 6.
8. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, litra b), såfremt rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller med henblik på deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i EU-regi eller møder arrangeret af en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Republikken Guinea-Bissau.
9. En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser som omhandlet i stk. 8, underretter skriftligt Rådet herom. Undtagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere medlemmer af Rådet skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede undtagelse. Hvis et eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal alligevel beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
10. Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 5, 6, 8 og 9 tillader personer, der er opført på listen i bilag II, indrejse på eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen kun det formål, den er givet til, og de personer, der er berørt deraf.
Artikel 2
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. listen i bilag III, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag III.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på vilkår, som den finder passende, tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives eller stilles til rådighed, efter at have konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer:
a)
er nødvendige til at dække de basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilag III og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed, mindst to uger før tilladelsen gives, har meddelt de andre kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.
Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
de omhandlede pengemidler eller økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i stk. 1, omhandlede fysiske eller juridiske person eller enhed eller det i stk. 1 omhandlede organ blev optaget i bilag III, eller af en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før nævnte dato
b)
pengemidlerne og de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse om tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen eller kendelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag III, og
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter og andre former for afkast fra disse konti eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af bestemmelserne i denne afgørelse,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
Artikel 3
1. Rådet gennemfører ændringer til bilag I på grundlag af Sikkerhedsrådets eller udvalgets konstateringer.
2. Rådet vedtager efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ændringer til listerne i bilag II og III, i det omfang det er nødvendigt.
3. Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ, som er opført på listen i bilag III, om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet mulighed for at fremsætte bemærkninger.
4. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der er opført på listen i bilag III, herom.
Artikel 4
For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til dem, der er indeholdt i denne afgørelse.
Artikel 5
1. Denne afgørelse tages op til revision, ændres eller ophæves alt efter omstændighederne, navnlig på baggrund af Sikkerhedsrådets relevante afgørelser.
2. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), og artikel 2 tages regelmæssigt og mindst hver 12. måned op til revision. De ophører med at finde anvendelse på de berørte personer og enheder, hvis Rådet efter proceduren i artikel 3, stk. 2, fastslår, at betingelserne for deres anvendelse ikke længere er opfyldt.
Artikel 6
Afgørelse 2012/237/FUSP ophæves.
Artikel 7
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. maj 2012.