РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 438/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 998/2003 относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета (3) се установяват ветеринарно-санитарните изисквания, прилагани спрямо движението с нетърговска цел на домашни любимци, както и правилата относно проверките на това движение.
(2)
В член 5 от Регламент (ЕО) № 998/2003 са определени разпоредбите, които се прилагат за движението между държавите-членки на кучета, котки и порове, както са посочени в части А и Б от приложение I към него. Съгласно член 5, параграф 1, буква а) от посочения регламент въпросните домашни любимци трябва да бъдат идентифицирани посредством електронна идентификационна система (импулсен приемо-предавател). По време на осемгодишния преходен период, считано от датата на влизане в сила на посочения регламент, домашните любимци се смятат за идентифицирани и когато имат ясно четлива татуировка.
(3)
В член 4, параграф 1 и член 14 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че когато импулсният приемо-предавател не съответства на стандарт по ISO 11784 или на приложение А към стандарт по ISO 11785, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.
(4)
С цел да се избегнат ненужните усложнения, по-специално по отношение на движението на домашни любимци от трети страни, е необходимо да бъдат прецизирани позоваванията на посочените стандарти по ISO, преди използването на импулсни приемо-предаватели да стане задължително. Целесъобразно е, поради техническото естество на тези позовавания, те да бъдат включени в приложение към Регламент (ЕО) № 998/2003, а членове 4 и 14 от посочения регламент да бъдат съответно изменени.
(5)
Освен това в член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че кучетата, котките и поровете трябва да бъдат придружени от паспорт, издаден от ветеринар, оправомощен от компетентния орган, с който се удостоверява ваксинация против бяс съгласно препоръките на лабораторията производител, направена на въпросното животно с инактивирана ваксина против бяс от поне една антигенна единица на доза (стандарт на СЗО). След приемането на Регламент (ЕО) № 998/2003 за целите на ваксинацията против бяс се появиха на разположение и рекомбинантни ваксини.
(6)
С цел да се позволи движението на кучета, котки и порове, ваксинирани с рекомбинантни ваксини, и по-специално на тези, идващи от трети страни, следва също да се предвиди разпоредба, разрешаваща за целите на Регламент (ЕО) № 998/2003 използването на такива ваксини в съответствие с някои от техническите изисквания, установени в приложение към посочения регламент.
(7)
Ако са сложени в държава-членка, ваксините следва да имат разрешение за търговия в съответствие с Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (4) или с Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (5).
(8)
Ако са сложени в трета страна, ваксините следва да отговарят на минималните стандарти за безопасност, установени в съответната глава от Ръководството за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните.
(9)
Освен това следва да бъдат приети правила, основани на научни доказателства и подобни на тези, установени за беса. С тях следва да се предвидят превантивни здравни мерки за движението на домашни любимци по отношение на други болести, които могат да засегнат посочените животни, ако тези превантивни мерки са пропорционални на риска от разпространение на тези болести в резултат от такова движение.
(10)
В член 6 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда влизането на кучета и котки в Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство да подлежи на допълнителни изисквания предвид особената обстановка в посочените държави-членки по отношение на беса. Тази разпоредба се прилага като преходна мярка до 30 юни 2010 г.
(11)
Съгласно тези допълнителни изисквания влизащите на територията на посочените държави-членки кучета и котки трябва да бъдат идентифицирани посредством импулсен приемо-предавател, освен ако в държавата-членка на местоназначение не е разрешено животното да бъде идентифицирано посредством ясно четлива татуировка. Освен това посочените изисквания включват задължително титруване за антитела преди влизането на посочените домашни любимци на територията на посочените държави-членки, което има за цел да потвърди защитното ниво на антителата против бяс.
(12)
Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с превантивни здравни мерки относно болести, различни от бяс, и изменения на техническите изисквания за идентификацията на животните и ваксинацията против бяс, както е посочено в приложенията, добавени съгласно настоящия регламент към Регламент (ЕО) № 998/2003. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище.
(13)
В член 8 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се определят условията за движението на кучета, котки и порове от трети страни в зависимост от преобладаващата обстановка по отношение на беса в третата страна на произход и в държавата-членка по местоназначение.
(14)
В член 8, параграф 1, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда в случаите, когато домашните любимци се придвижват от някои трети страни до Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство, да се прилагат допълнителните изисквания, предвидени в член 6 от посочения регламент. Тези трети страни са посочени в раздел 2 от част Б и в част В от приложение II към посочения регламент.
(15)
В член 8, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда в случаите, когато домашните любимци се придвижват от други трети страни, те да се поставят под карантина, освен ако не са приведени в съответствие с изискванията на член 6 от посочения регламент след тяхното влизане в Съюза.
(16)
Освен това в член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че Финландия, Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство - по отношение на ехинококозата, и Ирландия, Малта и Обединеното кралство - по отношение на кърлежите, могат да подчинят влизането на домашни любимци на тяхна територия на специалните правила, приложими към датата на влизане в сила на посочения регламент. Тази разпоредба се прилага като преходна мярка до 30 юни 2010 г.
(17)
В член 23 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че Комисията, след като получи становището на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) относно необходимостта от поддържане на серологичния тест, предоставя на Европейския парламент и на Съвета доклад, основан на получения опит и оценка на риска, заедно с подходящи предложения за определяне на режима, който да влезе в сила от 1 юли 2010 г. по отношение на членове 6, 8 и 16 от посочения регламент.
(18)
С цел определяне на посочения режим Комисията извърши оценка на въздействието въз основа на различни скорошни консултации и на доклада на Комисията, приет на 8 октомври 2007 г. във връзка с член 23 от Регламент (ЕО) № 998/2003, и взе предвид препоръките на ЕОБХ.
(19)
На 11 декември 2006 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на бяс в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция и Малта като последица от премахването на серологичния тест за измерване на защитните антитела против бяс“ (6).
(20)
Въз основа на данни от 2005 г. ЕОБХ установи, че в някои държави-членки разпространението на бяс сред домашните любимци никак не е незначително. Освен това ЕОБХ препоръча прилагането на мерки за ограничаване на риска по отношение на движението на домашни любимци от страните, където разпространението на бяс сред домашните любимци не е незначително.
(21)
Бесът в тези държави-членки е предимно горски бяс. Събраните на място доказателства показват, че с елиминирането на горския бяс посредством интензивни програми за перорална ваксинация на дивите животни намаляват и случаите на заболяването при домашните животни.
(22)
Общността е одобрила редица програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на беса в тези държави-членки в изпълнение на член 24, параграф 5 от Решение 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област (7). Комисията предвижда приключването на подкрепата от ЕС за националните програми на територията на тези държави-членки до края на 2011 г.
(23)
Предвид становището от 11 декември 2006 г. на ЕОБХ, и подкрепяните от Общността програми за ликвидиране на беса в някои държави-членки преходната мярка, предвидена в член 6 от Регламент (ЕО) № 998/2003, следва да бъде продължена до 31 декември 2011 г.
(24)
На 18 януари 2007 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на ехинококоза в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция, Малта и Финландия като последица от премахването на националните правила“ (8).
(25)
На 8 март 2007 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на кърлежи в Обединеното кралство, Ирландия и Малта като последица от премахването на националните правила“ (9).
(26)
От посочените становища личи, че наличните данни не позволяват на ЕОБХ да докаже ясно обособен статус за петте държави-членки, прилагащи преходните мерки, по отношение на някои кърлежи и на тенията Echinococcus multilocularis, нито да определи количествено риска от въвеждането на патогени посредством движението с нетърговска цел на домашни любимци.
(27)
С цел да се гарантира последователността по отношение на преходните мерки, е целесъобразно преходната мярка, предвидена в член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003, да бъде продължена до 31 декември 2011 г.
(28)
Поради това Регламент (ЕО) № 998/2003 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 998/2003 се изменя, както следва:
1.
Член 4, параграф 1, втора алинея се заменя със следното:
„В случая, посочен в буква б) от първа алинея, когато импулсният приемо-предавател не отговаря на изискванията, установени в приложение Ia, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.“;
2.
Член 5, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква б) се заменя със следното:
„б)
да бъдат придружени от паспорт, издаден от ветеринар, оправомощен от компетентния орган, който удостоверява, че:
i)
на въпросното животно е поставена валидна ваксина против бяс в съответствие с приложение Iб,
ii)
въпросното животно е било подложено на превантивни здравни мерки за други болести, когато това е необходимо.“;
б)
добавя се следната алинея:
„С цел да се гарантира контрол на болестите, различни от бяс, които могат да се разпространят в резултат на движението на домашни любимци, Комисията може да приеме, чрез делегирани актове в съответствие с член 19б и ако са спазени условията по членове 19в и 19г, превантивните здравни мерки, посочени в буква б), подточка ii) от първа алинея. Тези мерки са научно обосновани и са пропорционални на риска от разпространение на тези болести в резултат на такова движение.“;
3.
В член 6, параграф 1, първа алинея уводният текст и първото тире се заменят със следното:
„1. До 31 декември 2011 г. влизането на домашните любимци, изброени в част А от приложение I, на територията на Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство се подчинява на следните изисквания:
-
те трябва да са идентифицирани в съответствие с член 4, параграф 1, първа алинея, буква б), освен ако до края на осемгодишния преходен период, предвиден в член 4, параграф 1, държавата-членка по местоназначение признава също и идентификацията в съответствие с член 4, параграф 1, първа алинея, буква а), и“;
4.
Член 8, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква а), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
до 31 декември 2011 г. в една от държавите-членки, посочени в приложение II, част А, или директно, или след транзит през една от териториите, посочени в приложение II, част Б, отговарят на изискванията на член 6.“
б)
буква б), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
до 31 декември 2011 г. в една от държавите-членки, посочени в приложение II, част А, или директно, или след транзит през една от териториите, посочени в приложение II, част Б, да бъдат поставени под карантина, освен ако не са приведени в съответствие с изискванията на член 6 след тяхното влизане в Съюза.“;
5.
В член 14 втората алинея се заменя със следното:
„В случая, посочен в член 4, параграф 1, първа алинея, буква б), когато импулсният приемо-предавател не отговаря на изискванията, установени в приложение Ia, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.“;
6.
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
До 31 декември 2011 г. Финландия, Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство - по отношение на ехинококозата, и Ирландия, Малта и Обединеното кралство - по отношение на кърлежите, могат да подчинят влизането на домашни любимци на тяхната територия на специални правила, приложими към датата на влизане в сила на настоящия регламент.“;
7.
Вмъкват се следните членове:
„Член 19а
1. С оглед отразяване на техническия прогрес Комисията може да приеме изменения на техническите изисквания за идентификацията, установени в приложение Iа, посредством делегирани актове в съответствие с член 19б и при спазване на условията по членове 19в и 19г.
2. С оглед отразяване на научно-техническите постижения по отношение на ваксинацията против бяс Комисията може да приеме изменения на техническите изисквания за ваксинацията против бяс, установени в приложение Iб, посредством делегирани актове в съответствие с член 19б и при спазване на условията по членове 19в и 19г.
3. При приемането на подобни делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 19б
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 5, параграф 1 и член 19а, се предоставят на Комисията за срок от 5 години след 18 юни 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от 6 месеца преди края на 5-годишния срок. Делегирането на правомощия се удължава автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент и Съветът не го оттеглят в съответствие с член 19в.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 19в и 19г.
Член 19в
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 1 и член 19а, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 19г
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегирания акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.“;
8.
Вмъкват се приложения Iа и Iб съгласно установеното в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 438/2010
af 19. maj 2010
om ændring af forordning (EF) nr. 998/2003 om dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel transport af selskabsdyr
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, og artikel 168, stk. 4, litra b),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 998/2003 (3) fastsættes der dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel transport af selskabsdyr samt bestemmelser om kontrol i forbindelse hermed.
(2)
I artikel 5 i forordning (EF) nr. 998/2003 fastsættes bestemmelser for transport mellem medlemsstaterne af hunde, katte og fritter, som opført i bilag I, del A og B, til nævnte forordning. I henhold til artikel 5, stk. 1, litra a), i nævnte forordning skal disse selskabsdyr være identificeret ved hjælp af en elektronisk identifikationsanordning (transponder). I en overgangsperiode på otte år fra datoen for nævnte forordnings ikrafttræden betragtes disse selskabsdyr også som identificeret, hvis de bærer en letlæselig tatovering.
(3)
I henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 14 i forordning (EF) nr. 998/2003 skal ejeren eller den fysiske person, som på ejerens vegne har ansvaret for selskabsdyrene, såfremt transponderen ikke opfylder ISO-standard 11784 eller bilag A til ISO-standard 11785, ved enhver kontrol stille det nødvendige udstyr til aflæsning af transponderen til rådighed.
(4)
For at undgå unødvendige forstyrrelser, navnlig for så vidt angår transporten af selskabsdyr fra tredjelande, er det nødvendigt at præcisere henvisningerne til disse ISO-standarder, inden anvendelsen af transpondere bliver obligatorisk. På grund af disse henvisningers tekniske karakter bør de opføres i et bilag til forordning (EF) nr. 998/2003, og artikel 4 og 14 i nævnte forordning bør ændres i overensstemmelse hermed.
(5)
I henhold til artikel 5, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 998/2003 skal hunde, katte og fritter være ledsaget af et pas udfærdiget af en dyrlæge bemyndiget af den kompetente myndighed, hvori det attesteres, at der er foretaget vaccination mod rabies, som er gyldig, i overensstemmelse med anbefalingerne fra det laboratorium, der har fremstillet vaccinen, af det pågældende dyr med en inaktiveret vaccine mod rabies med mindst en antigen enhed pr. dosis (WHO-standard). Siden vedtagelsen af forordning (EF) nr. 998/2003 findes der nu også rekombinante vacciner til vaccination mod rabies.
(6)
For at tillade transport, navnlig fra tredjelande, af hunde, katte og fritter, der er vaccineret med rekombinante vacciner, bør det ligeledes fastsættes, at der ved anvendelsen af forordning (EF) nr. 998/2003 også gives tilladelse til brugen af disse vacciner i overensstemmelse med visse tekniske krav, der er fastsat i et bilag til nævnte forordning.
(7)
Hvis vaccinerne gives i en medlemsstat, bør der være udstedt en markedsføringstilladelse for dem i henhold til enten Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler (4) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (5).
(8)
Hvis vaccinerne gives i et tredjeland, bør de opfylde de minimumsstandarder for sikkerhed, der er fastsat i det relevante kapitel i »Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals« fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE).
(9)
Endvidere bør der vedtages videnskabeligt baserede regler i lighed med dem, der er fastsat for rabies. Disse regler bør fastlægge forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger for transport af selskabsdyr, for så vidt angår andre sygdomme, der kan ramme disse dyr, såfremt disse forebyggende foranstaltninger står i rimeligt forhold til risikoen for at sprede disse sygdomme under transport.
(10)
I henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 998/2003 er indførslen af hunde og katte til Irland, Malta, Sverige og Det Forenede Kongerige betinget af overholdelse af supplerende krav på baggrund af den særlige situation i disse lande med hensyn til rabies. Denne bestemmelse gælder som en overgangsforanstaltning indtil den 30. juni 2010.
(11)
I overensstemmelse med disse supplerende krav skal hunde og katte, som indføres på disse medlemsstaters område, identificeres ved hjælp af en transponder, medmindre bestemmelsesmedlemsstaten også godkender identifikation af dyret ved hjælp af en letlæselig tatovering. Disse krav omfatter ligeledes obligatorisk antistoftitrering, inden disse selskabsdyr indføres på disse medlemsstaters område, for at bekræfte, at niveauet for beskyttende antistoffer mod rabies er tilstrækkeligt.
(12)
Kommissionen bør i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for så vidt angår forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger vedrørende andre sygdomme end rabies samt ændringer af tekniske krav til identifikation af dyr og til rabiesvaccination som omhandlet i bilagene, der er indsat i forordning (EF) nr. 998/2003 i medfør af nærværende forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(13)
I artikel 8 i forordning (EF) nr. 998/2003 fastsættes betingelser for transport af hunde, katte og fritter fra tredjelande afhængigt af den aktuelle rabiessituation i oprindelsestredjelandet og i bestemmelsesmedlemsstaten.
(14)
I henhold til artikel 8, stk. 1, litra a), nr. ii), i forordning (EF) nr. 998/2003 skal selskabsdyr, hvis de indføres fra visse tredjelande til Irland, Malta, Sverige og Det Forenede Kongerige, opfylde de supplerende krav i artikel 6 i nævnte forordning. Disse tredjelande er opført i bilag II, del B, afdeling 2, og del C, til nævnte forordning.
(15)
I henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 998/2003 skal selskabsdyr, hvis de indføres fra andre tredjelande, anbringes i karantæne, medmindre det efter deres indførsel til Unionen er sikret, at de opfylder kravene i artikel 6 i nævnte forordning.
(16)
I henhold til artikel 16 i forordning (EF) nr. 998/2003 kan Finland, Irland, Malta, Sverige og Det Forenede Kongerige, for så vidt angår ekinokoksygdommen, og Irland, Malta og Det Forenede Kongerige, for så vidt angår flåter, gøre indførslen af selskabsdyr på deres område betinget af, at de særlige regler, der var gældende på datoen for nævnte forordnings ikrafttræden, er blevet overholdt. Denne bestemmelse gælder som en overgangsforanstaltning indtil den 30. juni 2010.
(17)
I henhold til artikel 23 i forordning (EF) nr. 998/2003 skal Kommissionen efter udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om nødvendigheden af at opretholde den serologiske test forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, som bygger på de indhøstede erfaringer og på en evaluering af risikoen, ledsaget af relevante forslag med hensyn til den ordning, der skal finde anvendelse fra den 1. juli 2010, for så vidt angår artikel 6, 8 og 16 i nævnte forordning.
(18)
For at kunne fastlægge denne ordning gennemførte Kommissionen en konsekvensanalyse på grundlag af forskellige nyere høringer og Kommissionens rapport i overensstemmelse med artikel 23 i forordning (EF) nr. 998/2003, som blev vedtaget den 8. oktober 2007, og tog hensyn til EFSA's anbefalinger.
(19)
EFSA vedtog den 11. december 2006 en udtalelse om vurdering af risikoen for indslæbning af rabies i Det Forenede Kongerige, Irland, Sverige og Malta ved afskaffelse af den serologiske test til måling af beskyttende antistoffer mod rabies (6).
(20)
På grundlag af data fra 2005 konstaterede EFSA, at visse medlemsstater har en ikke ubetydelig prævalens af rabies hos selskabsdyr. EFSA anbefalede endvidere, at der gennemføres risikobegrænsende foranstaltninger med hensyn til transport af selskabsdyr fra lande med en ikke ubetydelig prævalens af rabies hos selskabsdyr.
(21)
I disse medlemsstater er der først og fremmest tale om sylvatisk rabies. Undersøgelser i marken har vist, at med udryddelsen af sylvatisk rabies efter intensive programmer for oral vaccination af vildtlevende dyr falder antallet af sygdomstilfælde hos husdyr.
(22)
Fællesskabet har godkendt en række programmer for udryddelse, bekæmpelse og overvågning af rabies i disse medlemsstater i henhold til artikel 24, stk. 5, i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (7). Kommissionen regner med at stoppe EU-støtten til nationale programmer på disse medlemsstaters område ved udgangen af 2011.
(23)
På baggrund af EFSA's udtalelse af 11. december 2006 og de fællesskabsstøttede programmer for udryddelse af rabies i visse medlemsstater bør overgangsforanstaltningerne i artikel 6 i forordning (EF) nr. 998/2003 forlænges indtil den 31. december 2011.
(24)
EFSA vedtog den 18. januar 2007 en udtalelse om vurdering af risikoen for indslæbning af ekinokoksygdommen i Det Forenede Kongerige, Irland, Sverige, Malta og Finland ved ophævelse af de nationale bestemmelser (8).
(25)
EFSA vedtog den 8. marts 2007 en udtalelse om vurdering af risikoen for indslæbning af flåter i Det Forenede Kongerige, Irland og Malta ved ophævelse af de nationale bestemmelser (9).
(26)
Disse udtalelser viser, at EFSA på grundlag af de foreliggende oplysninger ikke kunne slutte, at de fem medlemsstater, der anvender overgangsforanstaltninger, har en speciel status med hensyn til visse flåter og bændelormen Echinococcus multilocularis, eller kvantificere risikoen for indslæbning af patogener gennem ikke-kommerciel transport af selskabsdyr.
(27)
For at sikre konsistens med hensyn til overgangsforanstaltningerne bør overgangsforanstaltningen i artikel 16 i forordning (EF) nr. 998/2003 forlænges indtil den 31. december 2011.
(28)
Forordning (EF) nr. 998/2003 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 998/2003 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 4, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
»I det tilfælde, der omhandles i første afsnit, litra b), skal ejeren eller den fysiske person, som på ejerens vegne har ansvaret for selskabsdyrene, såfremt transponderen ikke opfylder de krav, der er fastsat i bilag Ia, ved enhver kontrol stille det nødvendige udstyr til aflæsning af transponderen til rådighed.«
2)
I artikel 5, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Litra b) affattes således:
»b)
ledsaget af et pas udfærdiget af en dyrlæge bemyndiget af den kompetente myndighed, hvori det attesteres, at:
i)
der er foretaget gyldig rabiesvaccination af det pågældende dyr i henhold til bilag Ib
ii)
der om nødvendigt er truffet forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger vedrørende andre sygdomme, for så vidt angår det pågældende dyr.«
b)
Følgende afsnit tilføjes:
»For at sikre bekæmpelse af andre sygdomme end rabies, der risikerer at spredes under transport af selskabsdyr, kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 19b og på de i artikel 19c og 19d fastsatte betingelser vedtage forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger som omhandlet i første afsnit, litra b), nr. ii). Disse foranstaltninger skal være videnskabeligt begrundede og stå i rimeligt forhold til risikoen for at sprede disse sygdomme under transport.«
3)
I artikel 6, stk. 1, første afsnit, affattes indledningen og første led således:
»1. Indtil den 31. december 2011 er indførslen af selskabsdyr, der er opført i bilag I, del A, på Irlands, Maltas, Sveriges og Det Forenede Kongeriges område betinget af, at følgende krav er overholdt:
-
de skal være identificeret i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra b), medmindre bestemmelsesmedlemsstaten indtil udløbet af den otteårige overgangsperiode, jf. artikel 4, stk. 1, også godkender identifikation i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra a), og«.
4)
I artikel 8, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
I litra a) affattes nr. ii) således:
»ii)
indtil den 31. december 2011 til en af de medlemsstater, der er nævnt i bilag II, del A, enten direkte eller efter transit gennem et af de områder, der er nævnt i bilag II, del B, opfylde kravene i artikel 6«.
b)
I litra b) affattes nr. ii) således:
»ii)
indtil den 31. december 2011 til en af de medlemsstater, der er nævnt i bilag II, del A, enten direkte eller efter transit gennem et af de områder, der er nævnt i bilag II, del B, anbringes i karantæne, medmindre det efter deres indførsel til Unionen er sikret, at de opfylder kravene i artikel 6.«
5)
Artikel 14, stk. 2, affattes således:
»I det tilfælde, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra b), skal ejeren eller den fysiske person, som på ejerens vegne har ansvaret for selskabsdyrene, såfremt transponderen ikke opfylder de krav, der er fastsat i bilag Ia, ved enhver kontrol stille det nødvendige udstyr til aflæsning af transponderen til rådighed.«
6)
Artikel 16 affattes således:
»Artikel 16
Indtil den 31. december 2011 kan Finland, Irland, Malta, Sverige og Det Forenede Kongerige, for så vidt angår ekinokoksygdommen, og Irland, Malta og Det Forenede Kongerige, for så vidt angår flåter, gøre indførslen af selskabsdyr på deres område betinget af, at de særlige regler, der var gældende på datoen for denne forordnings ikrafttræden, er blevet overholdt.«
7)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 19a
1. Kommissionen kan for at tage hensyn til den tekniske udvikling ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 19b og med forbehold af betingelserne i artikel 19c og 19d vedtage ændringer af de tekniske krav til identifikationen, der er fastsat i bilag Ia.
2. Kommissionen kan for at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling vedrørende rabiesvaccinationer ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 19b og med forbehold af betingelserne i artikel 19c og 19d vedtage ændringer af de tekniske krav til rabiesvaccination, der er fastsat i bilag Ib.
3. Når Kommissionen vedtager sådanne delegerede retsakter, handler den i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser.
Artikel 19b
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, og artikel 19a, i en periode på fem år fra den 18. juni 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 19c.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med forbehold af betingelserne i artikel 19c og 19d.
Artikel 19c
1. Den i artikel 5, stk. 1, og artikel 19a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelig afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse, samt den mulige begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 19d
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på to måneder fra meddelelsen.
Fristen forlænges med to måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af denne frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.«
8)
Bilag Ia og Ib, som affattet i bilaget til nærværende forordning, indsættes.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 19. maj 2010.