РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 ноември 2011 година
за предоставяне на поисканата от Италия дерогация по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2011) 7770)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(2011/721/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално параграф 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството животински тор, което държава-членка възнамерява да използва на хектар всяка година, е различно от количеството, определено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество трябва да бъде определено така, че да не възпрепятства постигането на целите, определени в член 1 от посочената директива, и трябва да е обосновано въз основа на обективни критерии, като например продължителни вегетационни периоди и култури с високо усвояване на азот.
(2)
Италия подаде в Комисията искане за дерогация по параграф 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(3)
Исканата дерогация се отнася до намерението на Италия да разреши наторяване в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с до 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно в стопанства с минимум 70 % култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди. Според оценките дерогацията ще обхване приблизително 10 313 говедовъдни стопанства и 1 241 свиневъдни стопанства в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето, които съставляват съответно 15,9 % и 9,7 % от общия брой на говедовъдните и общия брой на свиневъдните стопанства в споменатите области, 10,7 % от използваната земеделска земя, 29,1 % от общия брой глави млеконадоен добитък и 49,3 % от общия брой свине в същите области. Освен това за дерогацията могат да кандидатстват и полевъдни стопанства.
(4)
Законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО и се създават програмите за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.), е прието и се прилага във връзка с настоящото решение за периода 2012-2015 г.
(5)
Определените уязвими зони, към които се прилагат програмите за действие, обхващат около 63 % от използваната земеделска площ (ИЗП) в Емилия Романя, 82 % от ИЗП в Ломбардия, 38 % от ИЗП в Пиемонте и 87 % от ИЗП във Венето.
(6)
Представените данни относно качеството на водите показват, че за подпочвените води в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето средната концентрация на нитрати в 89 % от подземните водни обекти е под 50 mg нитрати на литър, а в 63 % от подземните водни обекти - под 25 mg нитрати на литър. По отношение на повърхностните води средната концентрация на нитрати в над 98 % от станциите за наблюдение е под 25 mg нитрати на литър и няма точки с концентрация на нитрати, надвишаваща 50 mg нитрати на литър.
(7)
В областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето се отглеждат над 70 % от добитъка в Италия, по-специално 67,1 % от млеконадойния добитък, 60,6 % от другия добитък, 81 %от свинете и 79,4 % от птиците. В периода 1982-2007 г. броят на животните показва тенденция към намаляване (средно с 20 % за четирите области).
(8)
В периода 1979-2008 г. използването на изкуствени азотни торове е намаляло, както и използването на минерални фосфорни торове; последното е намаляло със 70 %.
(9)
Пасищата, царевицата за зърно, царевицата за силаж и зимните зърнени култури заемат около 53 % от общата земеделска площ в Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(10)
Представените към искането за дерогация подкрепящи документи показват, че предлаганото годишно количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно е обосновано въз основа на обективни критерии като завишено количество на валежите, дълги вегетационни периоди и високи добиви на култури с голямо усвояване на азот.
(11)
След като прегледа искането, Комисията смята, че предложеното количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар няма да възпрепятства постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че се спазват някои строги условия.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Италия с писма от 10 март 2011 г. и от 28 юли 2011 г. по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с цел да се разреши торенето с по-голямо количество животински тор от количеството, предвидено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, указани в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„стопанства“ означава земеделски стопанства със или без отглеждане на животни;
б)
„парцел“ означава индивидуален участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене;
в)
„пасище“ означава постоянно или временно пасище (под временно обикновено се разбира за по-малко от четири години);
г)
„късна царевица“ означава царевица от група 600-700 по FAO със срок на сеитба от средата на март до началото на април и вегетационен период най-малко 145-150 дни;
д)
„царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури“ означава среднокъсна или ранна царевица или сорго, последвани от зимни тревни фуражни култури, като например италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж;
е)
„зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури“ означава зимна пшеница, зимен ечемик или тритикале, последвани от летни тревни фуражни култури, като например царевица, сорго, Setaria или Panicum sp.;
ж)
„култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди“ означава пасища, късна царевица, царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури, и зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури;
з)
„говежди тор“ означава животински изпражнения от едър рогат добитък, включително по време на паша или в преработен вид;
и)
„обработка на животински тор“ означава преработката на свински тор в две фракции - твърда и течна, с цел подобряване на наторяването и по-добро усвояване на азота и фосфора;
й)
„обработен тор“ означава течната фракция, получена в резултат на обработката на свински тор, с минимално съотношение азот-фосфати (N/P2O5), равно на 2,5;
к)
„обработен тор с отстраняване на азота“ означава обработен тор със съдържание на азот, по-малко от 30 % от съдържанието на азот в необработения свински тор;
л)
„почви с ниско съдържание на органични вещества“ означава почви с по-малко от 2 % съдържание на органичен въглерод в горния 30-сантиметров почвен слой;
м)
„незасолени и слабо засолени почви“ означава почви с електрическа проводимост на наситен екстракт от почва Ece 4 mS/cm или електрическа проводимост на воден екстракт от почва, при съотношение почва-вода 1:2, EC 1:2 1 mS/cm, или райони, определени като категорично незасегнати от риск от засоляване съгласно почвената карта, изготвена на регионално равнище;
н)
„ефективност на използване на азота“ означава процентът от общия азот, внесен под формата на животински тор, който е наличен за усвояване от културите в годината на торенето.
Член 3
Приложно поле
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа за стопанства, в които 70 % или повече от площта на стопанството са заети с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди, при спазване на условията, предвидени в членове 4-7.
Член 4
Ежегодно подаване на заявление и поемане на задължение
1. Земеделските производители, които искат да се възползват от дерогация по настоящото решение, подават заявление до компетентните органи всяка година най-късно до 15 февруари.
2. Едновременно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те се задължават писмено да спазват условията, определени в членове 5, 6 и 7.
Член 5
Обработка на животински тор
1. Земеделските производители, които се ползват от дерогация за внасянето на обработен свински тор, съобщават ежегодно на компетентните органи следната информация:
а)
вид обработка на животинския тор;
б)
капацитет и основни характеристики на инсталацията за обработка, включително нейната ефективност;
в)
количествата животински тор, изпратени за обработка;
г)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на твърдата фракция;
д)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на обработения тор;
е)
оценка на загубите на газообразни вещества при обработката.
2. Твърдата фракция, получена в резултат на обработката на животинския тор, трябва да се стабилизира, с цел намаляване на миризмите и другите емисии, подобряване на агрономичните и хигиенните качества, улесняване на манипулациите и подобряване на усвояването на азот и фосфати от културите. Полученият продукт не може да се употребява в стопанства, ползващи се от дерогация. Компетентните органи трябва да приемат мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества. Споменатите почви се посочват на карти, изготвени на регионално равнище и предоставени на разположение на земеделските производители.
3. Компетентните органи изготвят методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация.
4. Емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор трябва да се наблюдават от компетентните органи в представителни места за всеки метод на обработка. Въз основа на резултатите от наблюдението компетентните органи изготвят инвентаризация на емисиите.
Член 6
Внасяне на животински тор и други торове
1. При спазване на условията, указани в параграфи 2-12, количеството на говеждия тор, включително внасяният от самите животни тор, и на обработения животински тор, което се употребява всяка година в ползващи се от дерогация стопанства, не може да надвишава количеството животински тор, съдържащо 250 kg азот на хектар.
2. Общото внесено количество азот не може да надвишава прогнозната потребност от хранителни вещества на съответната култура. В него се отчита запасеността на почвата, както и повишената усвояемост на азота в животинския тор вследствие на обработката на тора. То не може да надвишава максималните норми за торене, определени в приложимите за стопанството програми за действие.
3. Общото внесено количество фосфор не може да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на съответната култура и в него се отчита запасеността на почвата с фосфор. В ползващите се от дерогация стопанства не може да се внася фосфор от изкуствени торове.
4. Най-късно до 15 февруари се изготвя план за наторяване за всяко стопанство, в който се описва сеитбообращението върху земеделската земя и планираното внасяне на животински и минерални торове.
Планът за наторяване трябва да съдържа следното:
а)
броя на животните, описание на системата за складиране и съхраняване, включително вместимостта и вида на наличните съоръжения за съхранение на животински тор;
б)
изчисление на количествата азот и фосфор от животински тор, произведени в стопанството;
в)
описание на обработката на животинския тор и характеристиките на обработения животински тор (ако е уместно);
г)
количеството, вида и характеристиките на животинския тор, доставян извън стопанството или в него;
д)
сеитбообращението и площта на парцелите с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди и на парцелите с други култури;
е)
очакваните добиви от всяка отглеждана култура, в зависимост от наличието на хранителни вещества и влага, както и местните условия, като климат, почвен тип и др.;
ж)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
з)
изчисление на количеството азот и фосфор от животински тор, което ще се внася във всеки парцел;
и)
изчисление на количеството азот от изкуствени торове, което ще се внася във всеки парцел;
й)
оценка на количеството вода, необходимо за напояване, и точно посочване на водоизточника; в плана се включва разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона.
Плановете трябва да се преразглеждат най-късно до седем дни след настъпването на евентуални промени в земеделските практики, за да се гарантира тяхното съответствие с използваните земеделски практики.
5. Във всяка ферма трябва да се изготвят отчети за торенето по парцели. Отчетите включват внесените количества и времето на торене с животински тор и изкуствени торове.
6. Разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона, трябва да бъде на разположение в стопанството. Разрешеното или договорено количество вода, когато е приложимо, трябва да е достатъчно за достигане на добивите, получавани в условия без ограничения по отношение на водата.
7. Всяко стопанство, което се ползва от дерогация, трябва да разполага с резултати от анализа на почвата за съдържание на азот и фосфор. Вземането на проби и извършването на анализи се осъществява преди 1 юни и поне веднъж на всеки четири години за съдържанието на фосфор и азот за всяка площ от стопанството, която е хомогенна по отношение на сеитбообращението и почвените характеристики. Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
8. Животинският тор, който се внася в ползващи се от дерогация стопанства, трябва да има ефективност на използване на азота най-малко 65 % за течен тор и 50 % за твърд тор.
9. Животинският тор и изкуствените торове, които се внасят в ползващи се от дерогация стопанства, не могат да се разпръскват след 1 ноември.
10. Поне две трети от количеството азот от животински тор, с изключение на азота от животинския тор от пасящ добитък, трябва да се внася преди 30 юни всяка година. За тази цел ползващите се от дерогация стопанства трябва да разполагат с достатъчен капацитет за съхранение на животински тор, който да покрива поне периодите, през които използването на такъв тор не е разрешено.
11. Течният тор, включително обработеният животински тор и отпадните течности, трябва да се внасят посредством методи на торене с ниско ниво на емисиите. Твърдият животински тор се внася в рамките на 24 часа.
12. С цел защита на почвите от опасността от засоляване, използването на обработен тор с отстраняване на азота се разрешава само върху незасолени и слабо засолени почви. За тази цел земеделските производители, които възнамеряват да използват обработен тор с отстраняване на азота, измерват електрическата проводимост в парцелите, в които той ще се внася, най-малко веднъж на четири години и включват резултатите в заявлението, посочено в член 4, параграф 1. Компетентните органи изготвят протокол, който да се използва от земеделските производители за измерване на електрическата проводимост. Компетентните органи изготвят карти, показващи районите, застрашени от засоляване.
Член 7
Управление на земята
Земеделските производители, ползващи се от дерогация, гарантират спазване на следните условия:
а)
70 % или повече от площта на стопанството се засаждат с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди;
б)
временните пасища и ливади се орат напролет;
в)
временните и постоянните пасища и ливади включват не повече от 50 % бобови или други растения, които усвояват азот от въздуха;
г)
реколтата от късна царевица се прибира (цялото растение);
д)
зимните тревни фуражни култури, като италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж, се засяват в срок от две седмици след прибирането на царевицата/соргото и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на царевицата/соргото;
е)
летните тревни фуражни култури, като царевица, сорго, Setaria или Panicum sp., се засяват в срок от две седмици след прибирането на зимните зърнени култури и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на зимните зърнени култури;
ж)
разораното пасище се засява, в срок от две седмици след разораването, с култура с голямо усвояване на азот и не се внасят изкуствени торове през годината на разораване на постоянните пасища.
Член 8
Други мерки
1. Компетентните органи осигуряват съответствие на предоставените дерогации за торене с обработен животински тор с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор.
2. Компетентните органи осигуряват съответствие на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията.
Член 9
Мерки относно транспорта на животински тор
1. Компетентните органи гарантират записването на данни за транспорта на животински тор от и до ползващите се от дерогация стопанства посредством географски системи за определяне на местоположението или регистрирането на транспорта в придружаващите документи, като се отбелязват мястото на произход и местоназначението. Записването посредством географски системи за определяне на местоположението е задължително за превозите на разстояния, по-дълги от 30 km.
2. Компетентните органи гарантират, че по време на превоза има налице документ, в който е посочено количеството на превозвания животински тор и неговото азотно и фосфорно съдържание.
3. Компетентните органи гарантират извършването на анализ на обработения тор и твърдите фракции, получени в резултат на обработката на животинския тор, по отношение на съдържанието на азот и фосфор в тях. Анализът трябва да се извършва от признати лаборатории. Резултатите от анализа се съобщават на компетентните органи и на получаващия земеделски производител. Всяка превозвана пратка се придружава от сертификат за анализа.
Член 10
Наблюдение
1. Компетентните органи гарантират изготвянето и ежегодното актуализиране на карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване във всяка община. Данните за сеитбообращенията и земеделските практики в стопанствата, ползващи се от дерогации, се събират и актуализират ежегодно.
2. С цел оценка на въздействието на дерогацията върху качеството на водите се създава и поддържа мрежа за наблюдение за вземане на проби от повърхностните и плитките подпочвени води. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
3. Провежда се засилено наблюдение във водосборните райони със селскостопански характер, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти, които се определят от компетентните органи.
4. Създават се станции за наблюдение с цел предоставяне на данни относно концентрацията на азот и фосфор в почвените води, относно минералния азот в почвения профил и съответните загуби на азот и фосфор през кореновата зона в подземните води, както и относно загубите на азот и фосфор чрез повърхностен и подпочвен отток, както при условия на ползване на дерогация, така и без ползване на дерогация. Станциите за наблюдение обхващат основните типове почва, практиките на наторяване и културите. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
Член 11
Проверка
1. Компетентните органи следят всички заявления за дерогация да преминат през административен контрол. Когато контролът покаже, че условията, предвидени в членове 5, 6 и 7, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението му се смята за отхвърлено.
2. Следва да се въведе програма за проверки на място въз основа на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общия контрол на случаен принцип по отношение на законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО. Проверките на място покриват поне 5 % от стопанствата, които се ползват от дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5, 6 и 7 от настоящото решение.
3. Компетентните органи осигуряват контрол на място върху най-малко 1 % от операциите по транспорт на животински тор, въз основа на оценката на риска и резултатите от административния контрол, посочен в параграф 1. Контролът включва най-малкото оценка на придружаващите документи, проверка на произхода и местоназначението на животинския тор и вземане на проби от транспортирания животински тор.
4. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на настоящото решение. Когато проверката покаже неспазване на настоящото решение, компетентните органи предприемат необходимите действия за коригиране. По-специално земеделските производители, които не спазват членове 5, 6 и 7, се изключват от дерогацията през следващата година.
Член 12
Докладване
Компетентните органи представят всяка година на Комисията най-късно до декември, а за 2015 г. - най-късно до септември, доклад със следната информация:
а)
оценка на изпълнението на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство, и въз основа на проверките на транспорта на животински тор, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и проверките на място;
б)
информация относно обработката на животинския тор, включително по-нататъшна преработка и използване на твърдите фракции, и подробни данни относно характеристиките на системите за обработка, тяхната ефикасност и състава на обработения животински тор, както и крайното местоназначение на твърдите фракции;
в)
карти, показващи районите с ниско съдържание на органични вещества, както и предприетите мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества, както е посочено в член 5, параграф 2;
г)
посочените в член 5, параграф 3 методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация;
д)
посочената в член 5, параграф 4 инвентаризация на емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор.
е)
изготвеният протокол за измерване на електрическата проводимост и картите, показващи районите, засегнати от засоляване, както е посочено в член 6, параграф 12;
ж)
методиките за проверка на съответствието на предоставените дерогации с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор, както е посочено в член 8, параграф 1;
з)
методиките за проверка на съответствието на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията, както е посочено в член 8, параграф 2;
и)
посочените в член 10, параграф 1 карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване, както и данни за сеитбообращенията и земеделските практики в ползващите се от дерогация стопанства;
й)
резултатите от наблюдението на водите, включително информация относно тенденциите в качеството на подземните и повърхностните води, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите, както е посочено в член 10, параграф 2;
к)
списъка на най-уязвимите водни обекти, посочени в член 10, параграф 3;
л)
резюме и оценка на данните, получени от станциите за наблюдение, посочени в член 10, параграф 4.
Член 13
Прилагане
Настоящото решение се прилага във връзка с разпоредбите за изпълнение на програмата за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.).
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2012 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2015 г.
Член 14
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 3 ноември 2011 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 3. november 2011
om indrømmelse af en undtagelse, Italien har anmodet om, for regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto, i henhold til Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget
(meddelt under nummer K(2011) 7770)
(Kun den italienske udgave er autentisk)
(2011/721/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (1), særlig bilag III, punkt 2, tredje afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hvis den mængde husdyrgødning, som en medlemsstat har til hensigt at tilføre pr. hektar om året, adskiller sig fra de mængder, der er anført i bilag III, punkt 2, andet afsnit, første punktum, og i litra a) i samme til direktiv 91/676/EØF, skal den pågældende mængde fastsættes således, at den ikke hindrer opfyldelsen af de formål, der er angivet i samme direktivs artikel 1, og der skal ligge objektive kriterier til grund herfor, f.eks. lang vækstsæson og afgrøder, der optager meget kvælstof.
(2)
Italien har anmodet Kommissionen om en undtagelse i henhold til punkt 2, tredje afsnit, i bilag III til direktiv 91/676/EØF for regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto.
(3)
Anmodningen vedrører Italiens hensigt om at tillade, at der i regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto på bedrifter med mindst 70 % afgrøder, der optager meget kvælstof og har en lang vækstsæson, tilføres 250 kg kvælstof pr. hektar årligt fra husdyrgødning og behandlet svinegylle. Omkring 10 313 kvægbrug og 1 241 svinebedrifter i regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto svarende til henholdsvis 15,9 % og 9,7 % af de samlede kvægbrug og svinebedrifter i disse regioner, 10,7 % af landbrugsarealet og 29,1 % af alle malkekøer og 49,3 % af alle svin i disse regioner skønnes potentielt at være omfattet af undtagelsen. Desuden kan bedrifter med markafgrøder ansøge om undtagelse.
(4)
Lovgivningen til gennemførelse af direktiv 91/676/EØF og fastlæggelse af handlingsprogrammerne i Emilia Romagna (beslutning 1273/2011 af 5.9.2011), Lombardia (beslutning IX/2208 af 14.9.2011), Piemonte (beslutning 18-2612 af 19.9.2011) og Veneto (beslutning 1150 af 26.7.2011), er blevet vedtaget og finder anvendelse sammen med denne afgørelse for perioden 2012-2015.
(5)
De udpegede sårbare områder, som handlingsprogrammerne omfatter, dækker ca. 63 % af landbrugsarealet (LA) i Emilia Romagna, 82 % af LA i Lombardia, 38 % af LA i Piemonte og 87 % af LA i Veneto.
(6)
De forelagte vandkvalitetsdata viser, at for grundvandet i regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto har 89 % af grundvandsområderne gennemsnitlige nitratkoncentrationer på under 50 mg/l nitrat og 63 % koncentrationer på under 25 mg/l nitrat. For overfladevand har over 98 % af overvågningsstederne gennemsnitlige nitratkoncentrationer på under 25 mg/l, og intet sted er der over 50 mg/l nitrat.
(7)
Regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto tegner sig for over 70 % af husdyr i Italien: 67,1 % af malkekøer, 60,6 % andet kvæg, 81 % svin og 79,4 % fjerkræ. Antallet af husdyr var faldende i perioden 1982-2007 (gennemsnitligt 20 % i de fire regioner).
(8)
I perioden 1979-2008 faldt forbruget af kemisk kvælstof såvel som anvendelsen af uorganisk fosforgødning; sidstnævnte er blevet reduceret med 70 %.
(9)
Græsarealer, majs, majsensilage og vintersæd dækker omkring 53 % af det samlede landbrugsareal i Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto.
(10)
Det fremgår af den dokumentation, der er forelagt i anmodningen, at den foreslåede mængde på 250 kg kvælstof pr. hektar om året fra husdyrgødning og behandlet svinegylle er begrundet ud fra objektive kriterier som f.eks. højt nedbørsoverskud, lange vækstsæsoner og høje udbytter af afgrøder, der optager meget kvælstof.
(11)
Efter at have undersøgt anmodningen finder Kommissionen, at den foreslåede mængde på 250 kg kvælstof pr. hektar fra husdyrgødning og behandlet svinegylle ikke vil være til hinder for, at målene i direktiv 91/676/EØF kan nås, forudsat at visse betingelser opfyldes.
(12)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Nitratkomitéen, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 91/676/EØF -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den undtagelse, som Italien ved brev af 10. marts 2011 og brev af 28. juli 2011 har anmodet om for regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto, med henblik på at tillade en højere mængde husdyrgødning end den, der er anført i punkt 2, andet afsnit, første punktum og litra a), i bilag III til direktiv 91/676/EØF, indrømmes på de betingelser, der er fastlagt i denne afgørelse.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a)
»bedrift«: landbrugsbedrifter med eller uden husdyr
b)
»mark«: individuelle marker eller klynge af marker, der er homogene, hvad angår afgrøder, jordtype og gødningspraksis
c)
»græsareal«: permanente eller midlertidige græsarealer (generelt betyder midlertidig mindre end fire år)
d)
»sent modnende majs«: majshybrid FAO 600-700 plantet mellem midt i marts og begyndelsen af april med en vækstcyklus på mindst 145-150 dage
e)
»majs eller sorghum efterfulgt af vinterfoderplanter«: halvsen eller tidligt modnende majs eller sorghum efterfulgt af vinterfoderplanter, såsom italiensk rajgræs, byg, triticale eller vinterrug
f)
»vintersæd efterfulgt af sommerfoderplanter«: vinterhvede, vinterbyg eller triticale, efterfulgt af sommerfoderplanter, såsom majs, sorghum, Setaria eller Panicum
g)
»afgrøder, der optager meget kvælstof og har lang vækstsæson«: græsarealer, sent modnende majs, majs eller sorghum efterfulgt af vinterfoderplanter og vintersæt efterfulgt af sommerfoderplanter
h)
»husdyrgødning«: husdyrgødning fra kvæg, også under græsning eller i behandlet form
i)
»gødningsbehandling«: den behandling, hvor svinegylle deles i to fraktioner, en fast og en flydende, og som foretages for at forbedre tilførslen til jorden og udnyttelsen af kvælstof og fosfor
j)
den flydende fraktion fra svinegødningsbehandling med et kvælstof/fosfat-forhold (N/P2O5) på mindst 2,5
k)
»behandlet gødning med fjernelse af kvælstof«: behandlet gødning med et kvælstofindhold på under 30 % sammenlignet med kvælstofindholdet i ubehandlet svinegødning
l)
»jord med lavt indhold af organiske stoffer«: jord med et indhold af organiske stoffer på under 2 % i det øverste jordlag på 30 cm
m)
»jord med lavt eller intet saltindhold«: jord med en elektrisk ledningsevne på mætningsekstrakt ECe 4 mS/cm eller elektrisk ledningsevne på vandig ekstrakt med 1:2 jord/vand-forhold EC 1:2 1 ms/cm, eller områder som med sikkerhed er defineret uberørt af risikoen for forsaltning som anført på det regionale jordbundskort
n)
»kvælstofeffektivitet«: den procentdel af den samlede mængde kvælstof, der tilføres gennem husdyrgødning, som kan optages af afgrøder i tilførselsåret.
Artikel 3
Anvendelsesområde
Denne afgørelse gælder på individuel basis for bedrifter, hvor 70 % eller mere af bedriftens arealer dyrkes med afgrøder, der optager meget kvælstof og har lang vækstsæson, og på de betingelser, der er fastlagt i artikel 4 til 7.
Artikel 4
Årlig ansøgning og forpligtelse
1. Landbrugere, som ønsker en undtagelse i medfør af denne afgørelse, indgiver hvert år inden den 15. februar en ansøgning til de kompetente myndigheder.
2. Sammen med den årlige ansøgning, der er omhandlet i stk. 1, forpligter de sig skriftligt til at opfylde betingelserne i artikel 5, 6 og 7.
Artikel 5
Gødningsbehandling
1. Landbrugere, der har en undtagelse med hensyn til anvendelse af behandlet svinegylle, meddeler hvert år de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
arten af gødningsbehandlingen
b)
behandlingsanlæggets kapacitet og væsentligste karakteristika, herunder effektivitet
c)
mængden af gødning sendt til behandling
d)
mængde, sammensætning, herunder specificeret kvælstof- og fosforindhold, og bestemmelsessted for den faste fraktion
e)
mængde, sammensætning, herunder specificeret kvælstof- og fosforindhold, og bestemmelsessted for behandlet gødning
f)
skøn over tab i form af gasser under behandlingen.
2. Den faste fraktion fra gødningsbehandlingen skal stabiliseres, således at lugte og andre udledninger mindskes, de landbrugsmæssige og hygiejniske egenskaber forbedres, håndteringen lettes, og afgrøders udnyttelse af kvælstof og fosfat forbedres. Restproduktet må ikke anvendes på bedrifter omfattet af undtagelsen. De kompetente myndigheder sørger for at fremme anvendelsen af stabiliserede faste fraktioner på jorder med lavt indhold af organiske stoffer. Disse jorder anføres på kort, der opstilles på regionalt plan og gøres tilgængelige for landbrugere.
3. De kompetente myndigheder fastsætter metodologien for vurdering af sammensætningen af behandlet gødning, variationer i sammensætningen og behandlingseffektiviteten for hver af de bedrifter, der er omfattet af en individuel undtagelse.
4. Ammoniak og andre udledninger fra gødningsbehandling overvåges af de kompetente myndigheder på repræsentative steder for hver enkelt behandlingsteknik. De kompetente myndigheder opstiller på basis af overvågningsresultaterne en fortegnelse over emissioner.
Artikel 6
Tilførsel af husdyrgødning og andre gødningsstoffer
1. Mængden af husdyrgødning, herunder fra dyrene selv, og behandlet gødning, der tilføres jorden årligt på bedrifter, der omfattes af en undtagelse, må ikke overstige en mængde husdyrgødning, der indeholder 250 kg kvælstof pr. hektar, med forbehold af betingelserne i stk. 2-12.
2. Den samlede kvælstoftilførsel må ikke være større end den pågældende afgrødes forventede næringsstofbehov. Den skal tage hensyn til næringsstoftilførslen fra jorden og den øgede tilgængelighed af gødningskvælstof som følge af behandling. Den må ikke overstige de maksimale tilførselsnormer som fastsat i de handlingsprogrammer, der gælder for bedriften.
3. Den samlede fosfortilførsel må ikke være større end den pågældende afgrødes forventede næringsstofbehov under hensyntagen til fosfortilførslen fra jorden. Der må ikke tilføres fosfor i kemiske gødningsstoffer på bedrifter omfattet af undtagelsen.
4. Der udarbejdes senest den 15. februar en gødningsplan for hver bedrift, som beskriver sædskifteplaner for landbrugsjorden og den påtænkte tilførsel af husdyrgødning samt uorganiske gødningsstoffer.
Gødningsplanen skal omfatte følgende:
a)
antallet af husdyr, en beskrivelse af opstaldnings- og oplagringssystemer, herunder oplagringskapaciteten (volumen og type)
b)
en beregning af kvælstof og fosfor i gødning, der produceres på bedriften
c)
beskrivelsen af gødningsbehandlingen og den behandlede gødnings karakteristika (hvis relevant)
d)
mængde, type og karakteristika af husdyrgødning, som leveres uden for eller modtages på bedriften
e)
sædskifteplan og arealstørrelse for marker med afgrøder med stort kvælstofbehov og lang vækstsæson og marker med andre afgrøder
f)
det forventede udbytte for hver enkelt dyrket afgrøde afhængig af tilgængelige næringsstoffer og vand, samt lokale forhold, såsom klima, jordtype osv.
g)
afgrødernes anslåede kvælstof- og fosforbehov på hver mark
h)
en beregning af det kvælstof og fosfor fra gødning, der tilføres hver mark
i)
en beregning af det kvælstof fra kemiske gødningsstoffer, der tilføres hver mark
j)
anslået mængde vandingsbehov og præcis angivelse af vandkilde; tilladelse til vandindvinding eller kontrakt om vandanvendelse med det relevante »vandværk« eller kort, der angiver, at bedriften er beliggende i områder, hvor det højtliggende grundvand er i kontakt med rodzonen, skal indgå i planen.
Planerne revideres senest syv dage efter enhver ændring i landbrugsdriften for at sikre overensstemmelse mellem planerne og den faktiske landbrugsdrift.
5. Hver bedrift fører gødningsregnskaber for hver mark. De indeholder tilførte mængder og tidspunkt for tilførsel af gødning og kemiske gødningsstoffer.
6. Tilladelsen til vandindvinding eller kontrakten om vandanvendelse med det relevante »vandværk« eller kortet, der angiver, at bedriften er beliggende i områder, hvor det højtliggende grundvand er i kontakt med rodzonen, skal foreligge på bedriften. Mængden af vand i henhold til tilladelsen eller kontrakten skal i givet fald være tilstrækkelig til at opnå samme høstudbytter som under forhold uden vandbegrænsninger.
7. Der skal foreligge resultater af kvælstof- og fosforanalyse af jorden for hver bedrift, der omfattes af undtagelsen. Der foretages prøveudtagning og analyse vedrørende fosfor og kvælstof inden den 1. juni mindst en gang hvert fjerde år for hvert af bedriftens ensartede områder af hensyn til sædskifteplaner og jordegenskaber. Der foretages mindst én analyse for hver fem hektar landbrugsjord.
8. Husdyrgødning tilført på bedrifter omfattet af undtagelse skal have en kvælstofeffektivitet på mindst 65 % for gylle og 50 % for fast gødning.
9. Der må ikke tilføres husdyrgødning og kemiske gødningsstoffer efter den 1. november på bedrifter, der er omfattet af undtagelsen.
10. Mindst to tredjedele af kvælstofmængden fra husdyrgødning, med undtagelse af kvælstof fra gødning fra græssende husdyr, tilføres før den 30. juni hvert år. Med henblik herpå skal bedrifter, der er omfattet af en undtagelse, have egnet oplagringskapacitet til husdyrgødning, der mindst dækker de perioder, hvor gødningstilførsel ikke er tilladt.
11. Flydende gødning, herunder behandlet gødning og gylle, tilføres med emissionsreducerende teknikker. Fast gødning skal nedbringes inden 24 timer.
12. For at beskytte jorder mod forsaltning er behandlet gødning med kvælstoffjernelse kun tilladt på jord med lavt eller intet saltindhold. Landbrugere, der har til hensigt at tilføre behandlet gødning med kvælstoffjernelse, skal derfor mindst hvert fjerde år måle den elektriske ledningsevne på marker, der anvendes til tilførsel; resultaterne anføres i ansøgningen omhandlet i artikel 4, stk. 1. De kompetente myndigheder opstiller en protokol, som landbrugere anvender til at måle elektrisk ledningsevne. De kompetente myndigheder udarbejder kort, der viser de områder, hvor der er risiko for forsaltning.
Artikel 7
Arealforvaltning
Landbrugere omfattet af en undtagelse sørger for, at følgende betingelser er opfyldt:
a)
70 % eller mere af bedriftens arealer dyrkes med afgrøder, der optager meget kvælstof og har lang vækstsæson
b)
græsarealer i omdrift pløjes om foråret
c)
permanente græsarealer eller græsarealer i omdrift må ikke omfatte over 50 % bælgplanter eller andre kvælstoffikserende planter
d)
sent modnende majs skal høstes (hele planten)
e)
vinterfoderplanter, såsom italiensk rajgræs, byg, triticale eller vinterrug, sås senest to uger efter høst af majs/sorghum og høstes tidligst to uger før såning af majs/sorghum
f)
sommerfoderplanter, såsom majs, sorghum, Setaria eller Panicum sp., sås senest to uger efter høst af vintersæd og høstes tidligst to uger før såning af vintersæd
g)
en afgrøde med stort kvælstofbehov sås senest to uger efter pløjning af græs, og der må ikke tilføres gødning det år, hvor permanente græsarealer pløjes.
Artikel 8
Andre foranstaltninger
1. De kompetente myndigheder sikrer, at de indrømmelser af en undtagelse, der gives for tilførslen af behandlet gødning, er forenelige med gødningsbehandlingsanlæggets kapacitet.
2. De kompetente myndigheder sikrer, at enhver indrømmelse af en undtagelse er forenelig med den tilladte vandanvendelse på den bedrift, der er omfattet af en undtagelse.
Artikel 9
Foranstaltninger vedrørende transport af gødning
1. De kompetente myndigheder sikrer, at transport af husdyrgødning til og fra bedrifter omfattet af en undtagelse registreres ved hjælp af geografiske positionsbestemmelsessystemer eller registreres i ledsagedokumenter, der angiver oprindelses- og bestemmelsessted. Registrering ved hjælp af geografiske positionsbestemmelsessystemer er obligatorisk i forbindelse med transport over afstande på over 30 km.
2. De kompetente myndigheder sikrer, at transporten ledsages af et dokument med angivelse af den transporterede mængde gødning og dets kvælstof- og fosforindhold.
3. De kompetente myndigheder sikrer, at behandlet gødning og faste fraktioner fra gødningsbehandling analyseres, hvad angår deres kvælstof- og fosforindhold. Analyserne foretages på anerkendte laboratorier. Analyseresultaterne meddeles de kompetente myndigheder og den modtagende landbruger. Hver enkelt transport skal have sit eget analysecertifikat.
Artikel 10
Overvågning
1. De kompetente myndigheder sørger for, at der udarbejdes kort, som opdateres hvert år, og som viser den procentuelle andel af bedrifter, husdyr og landbrugsarealer, der omfattes af individuelle undtagelser, samt kort, der viser den lokale arealanvendelse i hver kommune. Der indsamles oplysninger om sædskifte og landbrugsmetoder på bedrifter omfattet af undtagelser; oplysningerne ajourføres hvert år.
2. Der etableres og drives et netværk for prøveudtagning af overfladevand og højtliggende grundvand til at vurdere undtagelsens virkninger for vandkvaliteten. Udkastet til overvågningsnetværket forelægges Kommissionen. Antallet af oprindelige overvågningssteder kan ikke reduceres, og stedernes beliggenhed kan ikke ændres i denne afgørelses anvendelsesperiode.
3. Der foretages skærpet overvågning af vand i afvandingsområder med landbrug i nærheden af de mest sårbare vandområder, som fastlægges af de kompetente myndigheder.
4. Der etableres overvågningssteder til at tilvejebringe oplysninger om kvælstof- og fosforkoncentrationen i jordfugtigheden, om uorganisk kvælstof i jordbundsprofilen og de dertil hørende kvælstof- og fosfortab gennem rodzonen til grundvandet og om kvælstof- og fosfortab ved afstrømning på og under overfladen, både på steder med undtagelse og på steder uden undtagelse. Overvågningsstederne skal dække de væsentligste jordtyper, gødningspraksis og afgrøder. Udkastet til overvågningsnetværket forelægges Kommissionen. Antallet af oprindelige overvågningssteder kan ikke reduceres, og stedernes beliggenhed kan ikke ændres i denne afgørelses anvendelsesperiode.
Artikel 11
Verifikation
1. De kompetente myndigheder sikrer, at alle ansøgninger om en undtagelse underlægges administrativ kontrol. Hvor kontrollen viser, at betingelserne i artikel 5, 6 og 7 ikke er opfyldt, informeres landbrugeren herom. I så fald afvises ansøgningen.
2. Der etableres et markinspektionsprogram ud fra risikoanalyser, resultaterne af tidligere års kontrolbesøg og resultaterne af almene stikprøvekontroller ifølge lovgivningen til gennemførelse af direktiv 91/676/EØF. Markinspektionerne skal omfatte mindst 5 % af de bedrifter, der er omfattet af en undtagelse, idet overholdelsen af bestemmelserne i denne afgørelses artikel 5, 6 og 7 kontrolleres.
3. De kompetente myndigheder sikrer kontrol på stedet af mindst 1 % af gødningstransporterne på baggrund af en risikovurdering og resultaterne af den administrative kontrol i stk. 1. Kontrol omfatter mindst en vurdering af ledsagedokumenter, efterprøvning af gødningens oprindelse og bestemmelsessted samt udtagning af en prøve af den transporterede gødning.
4. De kompetente myndigheder gives de fornødne beføjelser og midler til at kontrollere overensstemmelsen med denne afgørelse. Hvor verifikationen peger på manglende overensstemmelse med afgørelsen, tager de kompetente myndigheder de nødvendige skridt med henblik på korrigerende foranstaltninger. Navnlig skal landbrugere, der ikke overholder artikel 5, 6 og 7, udelukkes fra undtagelse det følgende år.
Artikel 12
Rapportering
De kompetente myndigheder forlægger hvert år senest i december, og for 2015 senest i september, Kommissionen en rapport med følgende oplysninger:
a)
vurdering af overholdelsen af undtagelsesbetingelserne på basis af kontrol på bedrifter og kontrol af gødningstransport samt oplysninger om bedrifter, der ikke har overholdt betingelserne, på basis af resultaterne af den administrative kontrol og markinspektionerne
b)
oplysninger om gødningsbehandling, herunder den faste fraktions videre behandling og anvendelse, og detaljerede oplysninger om behandlingssystemernes karakteristika, deres effektivitet og sammensætningen af den behandlede gødning samt de faste fraktioners endelige bestemmelsessted
c)
kort, der viser områder med lavt indhold af organiske stoffer, og de foranstaltninger, der er truffet for at fremme anvendelsen af den stabiliserede faste fraktion på jorder med lavt indhold af organiske stoffer, jf. artikel 5, stk. 2
d)
metoder til at vurdere sammensætningen af behandlet gødning, variationerne i sammensætningen og behandlingseffektiviteten for hver bedrift, der er omfattet af en individuel undtagelse, jf. artikel 5, stk. 3
e)
fortegnelse over ammoniak og andre udledninger fra gødningsbehandling, jf. artikel 5, stk. 4
f)
den fastsatte protokol til måling af elektrisk ledningsevne og kort over områder påvirket af forsaltning, jf. artikel 6, stk. 12
g)
metoder til at kontrollere undtagelsernes overensstemmelse med gødningsbehandlingsanlæggenes kapacitet, jf. artikel 8, stk. 1
h)
metoder til at kontrollere hver enkelt undtagelses overensstemmelse med den tilladte vandanvendelse på bedrifter omfattet af en undtagelse, jf. artikel 8, stk. 2
i)
kort, som viser den procentuelle andel af bedrifter, husdyr og landbrugsarealer, der er omfattet af individuelle undtagelser, og kort, der viser lokal arealanvendelse, samt oplysninger om sædskifte og landbrugsmetoder på bedrifter omfattet af undtagelser, jf. artikel 10, stk. 1
j)
resultaterne af vandovervågningen, herunder oplysninger om tendenserne i vandkvaliteten for grundvand og overfladevand, samt undtagelsens påvirkning af vandkvaliteten, jf. artikel 10, stk. 2
k)
fortegnelsen over de mest sårbare vandområder, jf. artikel 10, stk. 3
l)
resumé og evaluering af data fra overvågningsstederne, jf. artikel 10, stk. 4.
Artikel 13
Ansøgning
Denne afgørelse anvendes sammen med retsakterne til gennemførelse af handlingsprogrammet i Emilia Romagna (beslutning 1273/2011 af 5.9.2011), Lombardia (beslutning IX/2208 af 14.9.2011), Piemonte (beslutning 18-2612 af 19.9.2011) og Veneto (beslutning 1150 af 26.7.2011).
Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2012.
Den udløber den 31. december 2015.
Artikel 14
Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. november 2011.