РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 април 2011 година
за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2011) 2772)
(2011/278/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 10а от нея,
като имат предвид, че:
(1)
В член 10а от цитираната директива е формулирано изискване, че чрез обхващащи цялата Общност и напълно хармонизирани приложни мерки по отношение на разпределянето на безплатните квоти за емисии следва, доколкото е възможно, да бъдат определени предварително зададени показатели (ex-ante benchmarks), за да се осигури провеждането на безплатното разпределяне на квотите по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и прилагането на енергийно ефективни начини на работа, като се вземат предвид най-ефективните технологии, заместители и алтернативни производствени процеси, високоефективната когенерация, енергоефективното използване на отпадни газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид - когато съществуват съответни съоръжения, и без да се стимулира повишаване на емисиите. Разпределянето на квотите трябва да бъде направено преди началото на съответния период на търгуване, така че да се даде възможност за добро функциониране на пазара.
(2)
При дефиниране на принципите за определяне на ex-ante показатели за отделните отрасли и подотрасли, отправна точка следва да бъдат средните работни показатели за емисиите на най-ефективните 10 % от инсталациите в даден отрасъл или подотрасъл в ЕС за периода 2007-2008 г. Показателите следва да се изчисляват по-скоро за видове продукти, а не на база на входящите суровини и енергия - с оглед постигането на максимални намаления на емисиите на парникови газове и подобрения на енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения отрасъл или подотрасъл.
(3)
При определянето на показателите Комисията проведе консултации със съответните заинтересовани страни, включително засегнатите отрасли и подотрасли. Необходимата за определяне на показателите информация, включително данни за производството, емисиите и енергопотреблението на съответни инсталации, бе събрана във вида ѝ от февруари 2009 г. - респективно от индустриални асоциации, държави-членки и източници на платена информация, както и чрез анкета с участието на операторите на отделни инсталации.
(4)
Доколкото това бе възможно, Комисията разработи показатели за продуктите, както и за търгуваните между инсталациите междинни продукти, които се произвеждат при дейностите по приложение I към Директива 2003/87/ЕО. По принцип, за всеки продукт следва да бъде определен един показател. Ако някой продукт е пряк заместител на друг продукт, и за двата следва да бъде валиден един и същ продуктов показател, както и съответно определение на продукта.
(5)
Комисията прецени, че определянето на показател за даден продукт е възможно в тези случаи, при които - имайки предвид сложността на производствените процеси - съществуват определения и класификации, даващи възможност за верификация на производствените данни и за еднакво прилагане на продуктовия показател в целия Европейски съюз за целите на разпределянето на квоти за емисии. Не е правено каквото и да е разграничаване на база на географското разположение или на използваните технологии, суровини или горива, за да не се изкривява картината на „въглеродната“ ефективност в икономиката на Европейския съюз като цяло, както и за да се засили хармонизацията при преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии.
(6)
Стойностите на показателите следва да обхващат всички свързани със съответното производство преки емисии, включително емисиите от генерирането на използвана в производството измерима топлинна енергия, независимо дали тази измерима топлинна енергия е генерирана в съответния обект, или от друга инсталация. Емисиите, дължащи се на електропроизводство и на подавана извън инсталацията измерима топлинна енергия, включително - в случаите на екзотермични процеси - избегнатите емисии от алтернативно генериране на топлинна енергия или електроенергия или, също така, избегнатите емисии в случаите на генериране на електроенергия без преки емисии, бяха приспаднати при определянето на стойностите на показателите. В случай че не е възможно да се приспаднат емисиите, дължащи се на подавана извън инсталацията измерима топлинна енергия, то за тази топлинна енергия не би следвало да могат да се разпределят безплатни квоти за емисии.
(7)
За да се осигури, че въздействието на показателите води до намаление на емисиите на парникови газове, за някои производствени процеси, при които до известна степен са взаимнозаменяеми преките емисии (отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти) и непреките емисии от електропроизводството (неотговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти съгласно Директива 2003/87/ЕО), при определянето на стойностите на показателите са взети предвид общите емисии, включително и непреките емисии от електропроизводството, така че да се осигурят равностойни условия за инсталациите с интензивно използване съответно на електроенергия и на горива. Но при разпределянето на квоти за емисии въз основа на такива показатели следва да се взема под внимание само делът на преките емисии в общите емисии - за да не се разпределят безплатно квоти за емисии, генерирани при електропроизводство.
(8)
При определянето на стойностите на показателите Комисията използва като отправна точка средноаритметичната стойност на данните за емисиите на парникови газове през 2007 и 2008 г. на емисионно най-ефективните 10 % от инсталациите, за които са събрани данни. Също така, в съответствие с член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, за всички отрасли, за които има посочен показател в приложение I, Комисията проведе анализи - въз основа на получена от различни източници допълнителна информация, както и въз основа на специализирано проучване за най-ефективните техники и за потенциала за намаление на емисиите на европейско и международно ниво - дали тези отправни точки достатъчно добре отразяват най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективната когенерация, ефективното оползотворяване на енергията на отпадните газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид (в случаите, когато съществуват подобни съоръжения). Данните, използвани за определяне на стойностите на показателите, са събрани от широк кръг източници с оглед да покриват максимален брой инсталации, които през 2007 и 2008 г. са произвеждали съответния продукт. Най-напред данни за емисиите на парникови газове на инсталациите, влизащи в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии и произвеждащи продукти, за които са определени показатели, бяха събрани от (или от името на) съответните европейски отраслови асоциации, в съответствие с определени правила - така наречените „отраслови правилници“ (sector rule books). В допълнение към тези правилници Комисията предостави указания за критериите за качество и верификация на данните, използвани за определяне на показателите в рамките на Европейската схема за търговия с емисии. Второ, в допълнение на данните от европейските отраслови асоциации, данни бяха събирани и от консултанти, действащи от името на Европейската комисия (специално за такива инсталации, за които отсъстваха данни от отрасловите асоциации), а също така бяха предоставени данни и анализи от компетентни органи на държави-членки.
(9)
За да се осигури, че стойностите на показателите се базират на верни и съответстващи данни, Комисията проведе, с помощта на консултанти, задълбочени проверки на съответствието на отрасловите правилници, както и проверки на достоверността на отправните стойности, получени въз основа на съответните данни. В съответствие с изискванията в указанията за качество и верификация данните бяха верифицирани в необходимата степен от независими верификатори.
(10)
В случаите, когато съществуват инсталации, произвеждащи по няколко продукта, и разпределянето на емисиите за отделните продукти е счетено за невъзможно, в данните и при определянето на показателите са включени само такива инсталации, които произвеждат по един продукт. Това се отнася за продуктовите показатели за производството на вар, доломитна вар, бутилки и буркани от безцветно стъкло, бутилки и буркани от цветно стъкло, облицовъчни тухли, настилъчни тухли, изсушени чрез пулверизация прахообразни материали, непокрита висококачествена хартия, хартия тип тишу, хартия за гладки пластове на велпапе и хартия за навълняване, непокрит картон и покрит картон. За да се подобри значимостта и да се провери достоверността на резултатите, стойностите за средните работни показатели за емисиите на най-ефективните 10 % от инсталациите бяха сравнени с литературни данни за най-ефективните техники.
(11)
В случаите на липса на данни или когато събраните данни не бяха в съответствие с методиката за определяне на показателите, бе използвана за тази цел информация относно настоящите равнища на емисии и консумация при използване на най-ефективните техники - главно въз основа на справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs), съставени съгласно Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (2). По-специално, поради липсата на данни за третирането на отпадните газове, подаваната извън инсталацията топлинна енергия и производството на електроенергия, стойностите на продуктовите показатели за кокса и течните черни метали (hot metal) са получени чрез изчисления на преките и непреките емисии на база на информация за съответните енергийни потоци от справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs) и приетите обичайни стойности на коефициентите на емисиите, посочени в Решение 2007/589/ЕО на Комисията от 18 юли 2007 г. за формулиране на указания за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). При определянето на продуктовия показател за агломерат данните бяха също коригирани въз основа на информация за енергийните потоци на база на съответния справочен документ за най-добрите налични техники, като бе взето под внимание и използването като гориво на отпадни газове, което се практикува в този отрасъл.
(12)
В случаите, при които не е възможно извеждане на продуктов показател, но въпреки това съществуват емисии на парникови газове, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти, тези квоти следва да бъдат разпределяни на базата на непреки видове подход за определяне на емисиите (fallback approaches) за отделни видове производства. Разработена бе йерархична последователност от три вида непряк подход, с оглед да се постигнат максимални намаления на емисиите и енергоспестявания, поне в някои части от съответните производствени процеси. Топлинният показател (heat benchmark) е подходящ за тези съпроводени с консумация на топлинна енергия процеси, при които се използва измерим топлоносител. Горивният показател (fuel benchmark) е подходящ за случаите, когато използваната в процеса топлина не може да се мери. Стойностите на топлинните и горивните показатели бяха изведени в съответствие с принципите за прозрачност и простота, като бяха използвани референтни стойности на КПД, съответстващи на широко разпространени видове горива; тези подходи могат да бъдат характеризирани като следващата по ред най-добра възможност (след пряко определените продуктови показатели за емисиите) от гледна точка на постигането на емисионна ефективност, тъй като топлинните и горивните показатели отчитат прилагането на енергоефективни техники. За технологичните емисии (process emissions) е подходящо квотите да бъдат разпределяни въз основа на исторически данни за емисиите. За да се осигури, че безплатното разпределяне на квоти за такива емисии дава достатъчни стимули за намаляване на емисиите на парникови газове, както и за да се избегне различно третиране на технологичните емисии, за които се разпределят квоти на база на исторически данни за емисиите (от една страна) и на такива технологични емисии, които попадат в обхвата на продуктов показател (от друга страна), при определяне на броя на безплатните квоти за емисии историческото равнище на активността на всяка инсталация следва да се умножава по коефициент 0,9700.
(13)
От 2013 г. нататък всички безплатни разпределения на квоти по член 10а от Директива 2003/87/ЕО следва да се правят съгласно тези правила. За да бъде задействана преходната система (предвидена в член 10а, параграф 11 от Директива 2003/87/ЕО), при която безплатно разпределяните квоти за емисии следва да намаляват - от 80 % от общото количество квоти през 2013 г. до 30 % от това количество през 2020 г., с оглед през 2027 г. да се постигне прекратяване на безплатното разпределяне на квоти - се въвеждат коефициентите, посочени в приложение VI. В случаите, когато даден отрасъл или подотрасъл е включен в списъка, определен с Решение 2010/2/ЕС на Комисията от 24 декември 2009 г. за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии (4), тези коефициенти не се прилагат. Разпределените съгласно настоящото решение квоти ще бъдат вземани предвид при определянето на бъдещи списъци на отрасли и подотрасли, за които се смята, че за изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(14)
За да се улеснят събирането на данни от операторите и изчисляването на количествата квоти за емисии, които следва да бъдат разпределени от държавите-членки, всяка инсталация (в случаите, когато това е необходимо) следва да бъде разделена на подинсталации. Държавите-членки следва да осигуряват правилно определяне на емисиите на съответните подинсталации, без да има припокриване между подинсталациите.
(15)
Също така държавите-членки следва да осигуряват пълнота, съответствие и възможно най-висока точност на данните, получавани от операторите и използвани за разпределянето на квоти. Тези данни следва да бъдат верифицирани от независим верификатор, така че да се гарантира, че безплатното разпределяне на квоти за емисии се основава на сигурни и надеждни данни. Настоящото решение следва да съдържа специфични минимални изисквания за събирането и верификацията на данни с оглед да се улесни хармонизираното и съгласувано прилагане на правилата за разпределяне на квоти.
(16)
Количеството безплатно разпределяни квоти на работещи инсталации следва да се основава на исторически данни за производството им. За да се осигури, че референтният период е във възможно най-голяма степен представителен за индустриалните цикли, че обхваща съответния период, за който има налични данни с добро качество и че отчита в най-малка степен въздействието на специални обстоятелства, като например временно спиране на инсталациите, историческите равнища на активност следва да се базират на статистическата медиана на обема на производството през периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или, в случай че дадено равнище на активност е станало впоследствие по-високо - на статистическата медиана на обема на производството в периода от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г. Също така е уместно да се взема предвид всяка значителна промяна в капацитета, настъпила през съответния период. За нови участници определянето на равнищата на активност следва да се базира на стандартно използване на капацитета, определено на база на информация за съответния сектор, или на специфично за дадената инсталация използване на капацитета.
(17)
Събраната от държавите-членки информация следва да улеснява прилагането на настоящото решение от компетентните органи и от Комисията.
(18)
С оглед да се избегне всякакво изкривяване на конкурентната среда и за да се осигури правилно функциониране на пазара за права на емисии, държавите-членки следва да осигурят при определянето на квотите за отделните инсталации отсъствие на каквото и да е двойно отчитане и дублирано разпределяне на квоти. Във връзка с това държавите-членки следва да обръщат особено внимание на случаите, когато един продукт (за който има определен показател) се произвежда в повече от една инсталация или когато повече от един продукт (за който има определени показатели) се произвеждат в една и съща инсталация, или когато има подаване на междинни продукти извън границите на съответните инсталации.
(19)
За да се осигури, че системата за търговия с емисии ще предизвиква намаления на емисиите във времето, в Директива 2003/87/ЕО е предвидено, че общото количество на квотите в ЕС следва да намалява линейно. Като се има предвид, че това намаляващо количество на квотите за целия ЕС се използва при определянето на максималното годишно количество квоти по член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, следва също така всички безплатни квоти за емисии, разпределяни въз основа на настоящото решение на инсталации, чиито квоти не попадат в максималното годишно количество по член 10а, параграф 5, да бъдат коригирани по същата линейна зависимост както общото количество на квотите в ЕС, като за базова година се използва 2013 г.
(20)
Единният коефициент за междусекторна корекция (uniform cross-sectoral correction factor), който трябва да се прилага ежегодно в периода 2013-2020 г. за инсталациите, които не са определени като произвеждащи електроенергия и които не са нови участници съгласно член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, следва да бъде определен въз основа на предварителното общо годишно количество на квотите за емисии през периода 2013-2020 г., изчислявано за тези инсталации съгласно настоящото решение, включително за инсталациите, които могат да бъдат изключени съгласно член 27 от цитираната директива. Това количество безплатни квоти за емисии, разпределяни за всяка година от посочения период, следва да бъде сравнявано с годишното количество на квотите, изчислявано съгласно член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО за инсталации, които не са производители на електроенергия или нови участници, като се взема предвид съответният дял в общото годишно количество квоти в ЕС, определено съгласно член 9 от цитираната директива, както и съответното количество емисии, които се включват в Европейската схема за търговия с емисии едва в периода от 2013 г. нататък.
(21)
В случаите на подаване на измерима топлинна енергия между две или повече инсталации разпределянето на безплатни квоти за емисии следва да се базира на потреблението на топлинна енергия на дадена инсталация, като се има предвид и рискът от изместване на въглеродни емисии. По този начин, за да се осигури, че броят на разпределяните безплатни квоти за емисии не зависи от структурата на снабдяването с топлинна енергия, квотите за емисии следва да се разпределят на потребителя на топлинна енергия.
(22)
За да се подобри значимостта на наличните данни за емисиите на парникови газове на инсталациите, обхванати от Европейската схема за търговия с емисии, продуктовите показатели за сулфитна, термомеханична и механична целулоза, както и за целулоза от вторично използвана хартия, се базират на информацията от справочни документи (BREF) за най-добрите налични техники, отразяващи използването на минерални разпалващи горива, както и използването на минерални горива (за сулфитната, термомеханичната и механичната целулоза) и на топлинна енергия (за вторичните хартиени суровини). Продуктовият показател за вестникарска хартия също се базира на най-ефективните техники, като в случая за получаването на достоверна стойност на показателя е отразено използването на топлинна енергия.
(23)
За да бъдат взети предвид допълнителните емисии на парникови газове, които не са отразени в данните, използвани при определяне на стойностите на показателите за някои видове инсталации, по-специално емисиите на метан, както и за да се осигури, че безплатното разпределяне на квоти за емисии на базата на съответните продуктови показатели отчита ефективността на процесите по отношение на емисиите на парникови газове и не създава стимули за увеличаване на емисиите, точките на индивидуалните данни по кривата на показателите за производството на азотна киселина бяха коригирани въз основа на предоставена от отрасъла информация за средната стойност на съответните емисии, както и информация от справочните документи за най-добри налични техники. Тази корекция е отразена в продуктовия показател за производството на азотна киселина.
(24)
За да се вземат предвид различията в конфигурациите на рафинериите, продуктовият показател за нефтохимическия отрасъл следва да се базира на подхода с използване на „приведени по СО2 тонове“ (наричан по-долу „CWT“). По този начин СWT се превръща в единствения продукт на рафинерията и съответният обем на производството се изчислява на база на определени видове производствени блокове, чиито продукти се „претеглят“ чрез емисионни коефициенти (отнесени спрямо емисиите при дестилация на суров нефт), наречени CWT коефициенти и изразяващи интензивността на емисиите на CO2 при средно равнище на енергийна ефективност, за един и същ стандартен вид гориво във всеки производствен блок с горивен процес и за средни технологични емисии на производствения блок. На тази база са получени изразяващите данните точки, използвани при определяне на продуктовия показател - чрез съпоставяне на действителните емисии на всяка рафинерия с нейното общо количество CWT. След което, за да се определи количеството на безплатните квоти за емисии, които да се разпределят на рафинериите, се прави корекция за изключване на потреблението и производството на електроенергия, за да бъде спазено изискването от член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО.
(25)
Като се има предвид широкият обхват на качествените характеристики на съответните продукти, продуктовите показатели за вар и доломитна вар се отнасят за вар със стандартно съдържание на калциев оксид и магнезиев оксид. Що се отнася до емисиите от горивния процес, използваните данни за специфичните емисии от горенето при производството на тези стандартни продукти са на база Решение 2007/589/ЕО.
(26)
При все че при определянето на редица продуктови показатели, като например тези за производството на амоняк и калцинирана сода, е прието, че всичкият получен при производствения процес CO2 се отделя в атмосферата, тези емисии следва да са обект на мониторинг и докладване в съответствие с регламента за мониторинг и докладване на емисиите от дейностите, посочени в приложение I, който следва да бъде приет до 31 декември 2011 г. съгласно член 14, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, като се приема, че всичкият получен CO2 в резултат от тези производствени процеси се отделя в атмосферата, независимо от възможното използване на СО2 като суровина в химични производствени процеси.
(27)
Показателят за крекинг с водна пара не обхваща така наречените ценни химични вещества от добавъчно захранване, които не се произвеждат в рамките на основния процес, както и съответните емисии, но в съответните случаи на добавъчно захранване следва да се разглежда възможността за разпределяне на безплатни квоти за емисии, като се използват коефициентите за специфични емисии.
(28)
С оглед да се осигурят равностойни условия във връзка с производството на ароматни съединения в рафинериите и химичните заводи, разпределянето на безплатни квоти за емисии при производството на ароматни съединения следва да се базира на подхода CWT и да се прилага стойността на продуктовия показател за рафинерии.
(29)
Отчитайки, че при производството на винилхлориден мономер водородът се използва до известна степен и като гориво, замествайки конвенционални горива, например природен газ, като по този начин се намаляват преките емисии от горивния процес, но отчитайки също, че използването на водорода като суровина е за предпочитане от гледна точка на общата ефективност по отношение на емисиите на парникови газове, в показателя за винилхлоридния мономер използването на водород като гориво е отчетено като използване на природен газ.
(30)
С оглед да се осигурят равностойни условия във връзка с производството на водород и генераторен газ в рафинериите и химичните заводи, показателите за тези продукти следва да се базират на подхода CWT и на стойността на показателя за рафинерии. И за двата продукта продуктовите показатели се отнасят за определена обемна концентрация на водорода.
(31)
Тъй като от 2013 г. нататък по правило всички квоти за емисии от енергийния сектор ще се разпределят чрез тръжна продажба, имайки предвид възможностите на този отрасъл да прехвърля и на свои клиенти увеличените разходи за емисиите на въглероден диоксид, и че няма да има безплатно разпределяне на квоти за емисии за каквото и да е електропроизводство (с изключение на преходното безплатно разпределение в случаите на модернизация на генерирането на електроенергия и на електропроизводство от отпадни газове), в настоящото решение не следва да се разглежда безплатно разпределяне на квоти за емисии във връзка с производството или потреблението на електроенергия. От друга страна, съгласно член 10а, параграф 6 от Директива 2003/87/ЕО отраслите или подотраслите, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, могат да бъдат компенсирани за разходите във връзка с отразяването на емисиите на парникови газове в цените на електроенергията посредством финансови мерки, приети от държавите-членки в съответствие с действащите правила за държавната помощ, както и финансови мерки, които Комисията предстои да приеме в тази област.
(32)
Също така е уместно продуктовите показатели да отчитат ефективното оползотворяване на енергия от отпадни газове и емисиите, свързани с тяхното използване. За тази цел при определянето на стойностите на показателите за продукти, при чието производство се генерират отпадни газове, в голяма степен е отчетено въглеродното съдържание на тези отпадни газове. В случаите, когато отпадните газове при производствения процес се подават извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят за производството на топлинна енергия извън системните граници на даден процес, определен в приложение I, съответните емисии следва да бъдат взети под внимание посредством разпределяне на допълнителни квоти за емисии на база на топлинния или горивния показател. Във връзка с общия принцип, че няма да се разпределят безплатни квоти за емисии от каквото и да е електропроизводство и за да се избегнат излишни изкривявания на конкурентната среда на пазара за електроснабдяване на промишлени инсталации и, също така, като се взема предвид наличието на въглеродна компонента в цената на електроенергията, е уместно в случаите, при които отпадни газове се подават при производствения процес извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят с цел производство на електроенергия, да не се разпределят никакви допълнителни квоти, надхвърлящи въглеродното съдържание в отпадния газ, отразено в съответния продуктов показател.
(33)
Продуктовите показатели отчитат също така историческите емисии от изгаряне във факел на отпадни газове във връзка с производството на даден продукт, като горивото, използвано за необходимо за безопасността изгаряне във факел, следва да се разглежда като гориво, използвано за производството на неизмерима топлинна енергия, така че да бъде отчетен задължителният характер на наличието на такива факли.
(34)
За борбата с изменението на климата и намаляването на въглеродната интензивност на икономиките са необходими значителни инвестиции. Следователно настоящото решение следва да се прилага по начин, който да насърчава инвестициите в чисти технологии във всеки един отрасъл и подотрасъл. В съответствие с Директива 2003/87/ЕО е възможно в бъдеще други политики и мерки да допълнят настоящите цели и да насърчават ефективното използване на квотите за генериране на значителни инвестиции в енергийно по-ефективни технологии. По-специално ако окончателното годишно количество на безплатните квоти за всички работещи инсталации, определено в съответствие с настоящото решение, падне значително под максималното годишно количество на квотите по член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, с изменение на настоящото решение би могло да се осигурят стимули за по-нататъшно намаляване на емисиите на парникови газове съгласно член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО чрез разпределяне на квоти на инсталации, които са в състояние да приложат новаторски технологии и допълнително да намалят емисиите на парникови газове.
(35)
Инвестициите в значителни увеличения на капацитета, даващи достъп до резерва за нови участници по член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, следва да бъдат безспорни и в съответен размер, така че да се избегне ранно изчерпване на резерва от квоти, създаден за нови участници, а също изкривявания на конкурентната среда и излишни административни натоварвания, и да се осигури равноправно третиране на инсталациите в различните държави-членки. Ето защо е уместно да се определи праг за значителните промени на капацитета - да надхвърлят 10 % от инсталирания капацитет, както и да се въведе изискване, че промяната в инсталирания капацитет следва да води до значително по-висока или по-ниска активност на съответната инсталация. Също така при преценяването дали този праг е достигнат следва да бъдат вземани под внимание и постепенните увеличения или намаления на капацитета.
(36)
Като се има предвид, че броят на квотите в резерва за нови участници е ограничен, е уместно при предоставянето на значителни количества от такива квоти на нови участници да се прави оценка дали е гарантиран справедлив и равноправен достъп до оставащите количества квоти в този резерв. В зависимост от резултата от тази оценка може да бъде предвидена система за чакане на ред. В устройството на тази система и при определянето на съответните критерии за участие следва да бъдат отчетени различните разрешителни практики в държавите-членки, както и да се избегне всякаква злоупотреба и да не се предоставят стимули за използване на резервни квоти в неразумно продължителен период от време.
(37)
За да се осигури, че не се разпределят безплатни квоти за емисии на инсталации, които са излезли от експлоатация, в настоящото решение следва да бъдат предвидени мерки за дефиниране на такива инсталации и за забрана на издаването на квоти за тях, освен ако може да бъде установено, че съответната инсталация ще поднови своята работа след определен и разумно продължителен период от време.
(38)
За да може да се адаптира броят на квотите за емисии, разпределени на инсталация, която частично е излязла от експлоатация, са дефинирани специфични прагове за сравнение на намаленото и първоначалното равнище на активност. В такъв случай броят на разпределяните квоти за емисии следва да бъде уточнен, започвайки от следващата година след годината, в която инсталацията частично е излязла от експлоатация. В случай че такава инсталация отново достигне степен на активност над съответните прагове, първоначалният брой на квотите за емисии следва да бъде частично или дори изцяло възстановен, в зависимост от степента на експлоатация на инсталацията.
(39)
Където е необходимо, следва да се отчитат указанията за тълкуване на приложение I към Директива 2003/87/ЕО.
(40)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
В настоящото решение са формулирани валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно Директива 2003/87/ЕО в периода от 2013 г. нататък.
Член 2
Обхват
Настоящото решение се отнася за безплатното разпределяне на квоти за емисии по глава III (стационарни инсталации) от Директива 2003/87/ЕО в периодите за търгуване от 2013 г. нататък, с изключение на преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии за модернизация на електрогенериращи инсталации съгласно член 10в от Директива 2003/87/ЕО.
Член 3
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„работеща инсталация“ („incumbent installation“) означава всяка инсталация, извършваща една или повече от дейностите, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, или дейност, обхваната за пръв път от Европейската схема за търговия с емисии съгласно член 24 от цитираната директива, която:
i)
е получила разрешително за емисии на парникови газове преди 30 юни 2011 г.; или
ii)
реално се експлоатира, получила е преди 30 юни 2011 г. всички съответни екологични разрешителни, включително, ако е необходимо, комплексно разрешително по Директива 2008/1/ЕО, и е постигнала преди 30 юни 2011 г. съответствие с всички останали критерии, определени в националната нормативна уредба на съответната държава-членка, въз основа на които инсталацията е получила разрешително за емисии на парникови газове;
б)
„подинсталация с продуктов показател“ („product benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I;
в)
„подинсталация с топлинен показател“ („heat benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с производство или получаване от друга инсталация или обект, попадаща/попадащ в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии (или и производство, и получаване) на измерима топлинна енергия в границите на инсталацията, ако тази измерима топлинна енергия:
-
се използва за производството на продукти, за получаване на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), или
-
се подава на друга инсталация или обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии, но не и ако топлинната енергия се подава за производство на електроенергия;
г)
„подинсталация с горивен показател“ („fuel benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с получаването или производството чрез изгаряне на горива на неизмерима топлинна енергия - ако тази неизмерима топлинна енергия се използва за производството на продукти или за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), като се включва и поддържането на необходимо за безопасността изгаряне във факел;
д)
„измерима топлинна енергия“ („measurable heat“) означава нетен пренос на топлинна енергия по установими тръбопроводи или газоходи, като се използва топлоносител - например (по-специално) пара, горещ въздух, вода, масла, течни метали или соли - на чийто поток е инсталиран или може да бъде инсталиран топломер;
е)
„топломер“ („heat meter“) означава топломер по смисъла на приложение MI-004 към Директива 2004/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) или всяко друго устройство, предназначено да измерва и записва количеството топлинна енергия на база на измерване на дебити и температури;
ж)
„неизмерима топлинна енергия“ („non-measurable heat“) означава всяка топлинна енергия, различна от измеримата топлинна енергия;
з)
„подинсталация с технологични емисии“ се определя от емисиите на различни от въглероден диоксид парникови газове, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I, или също така от емисиите на въглероден диоксид, отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I в резултат на някоя от посочените по-долу дейности, или също така емисии, дължащи се на изгарянето на недоокислен въглерод, получен в резултат от тези посочени по-долу дейности, което изгаряне се извършва с цел производство на измерима топлинна енергия, неизмерима топлинна енергия или електроенергия, при условие че бъдат извадени емисиите, които биха се отделили от изгарянето на такова количество природен газ, което е с еквивалентна топлотворна способност на технически използваемото енергийно съдържание на недоокисления въглерод:
i)
химична или електролитна редукция на металните съставки в руди, концентрати или вторични материали;
ii)
отстраняване на примеси от метали и метални съставки;
iii)
разлагане на карбонати, с изключение на карбонатите, използвани в скрубери за димни газове;
iv)
реакции на химичен синтез с участие на въглеродосъдържащ материал, ако основната цел на реакциите не е производство на топлинна енергия;
v)
използване на въглеродосъдържащи добавки или суровини, чиято основна цел не е производство на топлинна енергия;
vi)
химична или електролитна редукция на оксиди на металоидни (т.е. полуметални) и на неметални елементи, като например на силициеви оксиди и на фосфати;
и)
„значително увеличение на капацитета“ („significant capacity extension“) означава значително нарастване на първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация, свързано с наличието на всяко от следните събития:
i)
настъпили са една или повече определими физически промени във връзка с нейната техническа конфигурация и функциониране, по-значителни от обикновена замяна на съществуваща производствена линия; и
ii)
подинсталацията може да бъде експлоатирана при капацитет, който е поне с 10 % по-висок от първоначалния инсталиран капацитет на подинсталацията преди промяната; или
iii)
подинсталацията, за която се отнасят физическите промени, има значително по-високо равнище на активност, което води до допълнително разпределяне на квоти за емисии в размер на над 50 000 квоти годишно, представляващи поне 5 % от предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределени на тази подинсталация преди промяната;
й)
„значително намаление на капацитета“ („significant capacity reduction“) означава една или повече определими физически промени, довели до значително понижение на първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация и на нейното равнище на активност, сравнимо по големина със значително увеличение на капацитета;
к)
„значителна промяна на капацитета“ („significant capacity change“) означава значително увеличение или намаление на капацитета;
л)
„добавен капацитет“ („added capacity“) означава разликата между първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация и инсталирания капацитет на същата подинсталация след негово значително увеличение, определен на база средната стойност на двата най-големи месечни обема на производството в рамките на първите 6 месеца на експлоатация след промяната;
м)
„отпаднал капацитет“ („reduced capacity“) означава разликата между първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация и капацитета на същата подинсталация след негово значително намаление, определен на база средната стойност на двата най-големи месечни обема на производството в рамките на първите 6 месеца на експлоатация след промяната;
н)
„начало на нормална експлоатация“ („start of normal operation“) означава верифицираният и одобрен първи ден от 90-дневен период на непрекъсната работа или в случаите, когато производственият цикъл в съответния отрасъл не предвижда непрекъсната работа - първият ден от 90-дневен период, състоящ се от специфични за отрасъла производствени цикли, през който инсталацията се експлоатира с поне 40 % от капацитета, за който са проектирани съоръженията, като в случаите, когато това е уместно, се отчитат специфичните за съответната инсталация експлоатационни условия;
о)
„начало на променена експлоатация“ („start of changed operation“) означава верифицираният и одобрен първи ден от 90-дневен период на непрекъсната работа или в случаите, когато производственият цикъл в съответния отрасъл не предвижда непрекъсната работа - първият ден от 90-дневен период, състоящ се от специфични за отрасъла производствени цикли, през който инсталацията се експлоатира с поне 40 % от променения капацитет, за който са проектирани съоръженията, като в случаите, когато това е уместно, се отчитат специфичните за съответната инсталация експлоатационни условия;
п)
„необходимо за безопасността изгаряне във факел“ („safety flaring“) означава изгарянето на факелни горива (pilot fuels) и силно променливи количества технологични или остатъчни газове в открито за атмосферни въздействия устройство, което изрично се изисква от съответните разрешения за инсталацията по причини за осигуряване на безопасността;
р)
„частно жилище“ („private household“) означава жилищна единица, в рамките на която лицата уреждат, индивидуално или по групи, своето снабдяване с измерима топлинна енергия;
с)
„верификатор“ („verifier“) означава компетентно и независимо лице или верификационна организация, поело(а) задължение да извърши и докладва процеса на верификация в съответствие с подробните изисквания, формулирани от държавите-членки съгласно приложение V към Директива 2003/87/ЕО;
т)
„разумна убеденост“ („reasonable assurance“) означава висока, но не абсолютна степен на убеденост, изразена категорично във верификационното становище, че в подложените на верификация данни липсват съществени неистини;
у)
„степен на убеденост“ („level of assurance“) означава степента, в която верификаторът е убеден в заключенията от верификацията, че е доказано дали в представените данни за инсталацията липсват или присъстват съществени неистини;
ф)
„съществени неистини“ („material misstatement“) означава значими неистини (пропуски, неверни твърдения или грешки, надхвърлящи допустимата неопределеност) в предоставените данни, които, съгласно професионалната преценка на верификатора, биха могли да повлияят значително на последващото използване на данните от страна на компетентния орган при пресмятане на количеството разпределяни квоти за емисии.
Член 4
Компетентен орган и закръгляване на резултатите от изчисленията
1. Държавите-членки трябва да предприемат необходимите административни мерки, включително определяне на подходящ компетентен орган или органи съгласно член 18 от Директива 2003/87/ЕО, за прилагането на разпоредбите на настоящото решение.
2. Резултатите от всички изчисления относно броя на квотите, извършвани в съответствие с настоящото решение, се закръгляват до най-близкото цяло число квоти.
ГЛАВА II
РАБОТЕЩИ ИНСТАЛАЦИИ
Член 5
Идентифициране на инсталациите
1. Всяка държава-членка трябва да идентифицира всички инсталации на своя територия, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а от Директива 2003/87/ЕО.
2. Също така всяка държава-членка трябва да идентифицира всички произвеждащи топлинна енергия електропроизводители и малките инсталации, които могат да бъдат изключени от Европейската схема за търговия с емисии съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО.
Член 6
Разделяне на подинсталации
1. За целите на настоящото решение държавите-членки трябва да разделят условно всяка инсталация, отговаряща на условията за безплатно разпределяне на квоти за емисии по член 10а от Директива 2003/87/ЕО, на една или повече от следните видове подинсталации, както е необходимо в съответния случай:
а)
подинсталация с продуктов показател;
б)
подинсталация с топлинен показател;
в)
подинсталация с горивен показател;
г)
подинсталация с технологични емисии.
Тези подинсталации трябва да отговарят, доколкото е възможно, на реални физически части от инсталацията.
По отношение на подинсталациите с топлинен показател, горивен показател и технологични емисии държавите-членки трябва да правят ясно разграничение, въз основа на кодовете на NACE и Prodcom, по въпроса дали съответният процес е в отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС.
Когато дадена включена в Европейската схема за търговия с емисии инсталация е произвела и подала измерима топлинна енергия на инсталация или друга инсталация или обект, които не са включени в тази схема, държавите-членки ще считат, че съответният процес в подинсталацията с топлинен показател, водещ до производството на тази топлинна енергия, не обслужва отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС, освен ако компетентният орган е убеден, че потребителят на измеримата топлинна енергия принадлежи към отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС.
2. Сборът от входящите потоци, от изходящите потоци и от емисиите на всички подинсталации не трябва да надхвърля съответно входящите потоци, изходящите потоци и общите емисии на инсталацията.
Член 7
Събиране на базови данни
1. За всяка работеща инсталация, отговаряща на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а от Директива 2003/87/ЕО, включително инсталациите, които се експлоатират само в отделни случаи, по-специално инсталациите които се държат в резерв или в готовност за включване, и инсталациите, работещи по сезонен график, държавите-членки трябва да съберат от съответния оператор цялата съответна информация и данни относно посочените в приложение IV параметри за периода, през който инсталацията е работила от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или съответно, в случаите, когато това е приложимо - от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г.
2. Държавите членки трябва да съберат отделни данни за всяка подинсталация. Ако е необходимо, държавите-членки могат да поискат от съответния оператор допълнителна информация.
В случаите, когато поне 95 % от входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии обслужват отрасли или подотрасли, за които се смята, съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, или когато поне 95 % от входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии съответно обслужват отрасли или подотрасли, за които се смята, че не са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, държавите-членки могат да освободят съответния оператор от задължението да предостави данни, даващи възможност да се определи доколко съществува такъв риск.
3. Държавите-членки трябва да изискат от операторите да представят стойността на първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация с продуктов показател, която се определя, както следва:
а)
по принцип първоначалният инсталиран капацитет се определя на база средната стойност на 2-та най-големи месечни обема на производството в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г., като се приема, че подинсталацията работи при такова натоварване 720 часа месечно в течение на 12 месеца в годината;
б)
в случаите, когато не е възможно да се определи първоначалният инсталиран капацитет съгласно посоченото в буква а), трябва да се направи експериментална проверка на капацитета на подинсталацията под надзора на верификатор, за да се гарантира, че използваните параметри са типични за съответния отрасъл и че резултатите от експерименталната верификация са представителни.
4. В случаите, когато дадена подинсталация е имала значителна промяна на капацитета си в периода от 1 януари 2005 г. до 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да изискват от оператора да представи, в допълнение към първоначалния инсталиран капацитет на съответната инсталация, определен съгласно параграф 3 преди началото на експлоатацията след промяната, също и стойността на добавения или съответно на отпадналия капацитет, както и стойността на инсталирания капацитет на подинсталацията след настъпилата значима промяна в капацитета (определен на база средната стойност на двата най-големи месечни обема на производството в рамките на първите 6 месеца на експлоатация след промяната). Държавите-членки ще считат този инсталиран капацитет след настъпилата значителна промяна на капацитета за първоначален инсталиран капацитет при оценяването на всяка една последваща значителна промяна на капацитета.
5. Държавите-членки трябва да получават, съхраняват и документират данни по начин, позволяващ тяхното съответно използване от компетентния орган.
Държавите-членки могат да поискат от оператора да използва електронен образец за попълване на данните или да специфицират файловия формат за подаване на данните. Държавите-членки са длъжни обаче да приемат ползването от оператора на всякакъв електронен образец или всякаква спецификация на файлов формат, публикувани от Комисията за целите на събирането на данни по настоящия член, освен ако съответният образец или спецификация на файлов формат на държавата-членка не изискват попълването поне на същите данни.
6. Входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии, за които са налице само данни за инсталацията като цяло, трябва да бъдат разпределени пропорционално на съответните подинсталации, както следва:
а)
в случаите, когато в една и съща производствена линия се произвеждат един след друг различни продукти, входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии трябва да бъдат разпределени последователно, въз основа на времето на годишно използване на всяка подинсталация;
б)
в случаите, когато не е възможно да се разпределят входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии съгласно посоченото в буква а), те трябва да бъдат разпределени на база на масите или обемите на отделните произвеждани продукти или като се използват оценки на съотношението на стойностите на свободната енергия на Гибс (free reaction enthalpies) при съответните химични реакции, или на база на друг подходящ начин на разпределяне, базиращ се на обоснована научна методика.
7. Държавите-членки трябва да изискват от операторите да представят пълни и съответстващи данни и да гарантират, че няма припокривания между инсталациите и двойно отчитане. По-специално държавите-членки трябва да осигурят прилагането от страна на операторите на надлежно усърдие и подаването на данни с най-високата възможна точност, така че да бъде осигурена разумна убеденост в достоверността на данните.
За тази цел държавите-членки трябва да осигурят подаване от страна на всеки оператор на доклад за използваната методика, съдържащ по-специално описание на инсталацията, на използваната методика за компилиране на данните, на различните източници на данни, на стъпките в изчисленията и, където случаят е такъв, на направените допускания и приложената методика за разпределяне на емисиите на съответните подинсталации съгласно параграф 6. Държавите-членки могат да изискват от операторите да демонстрират точността и пълнотата на предоставените данни.
8. В случаите на липса на данни държавите-членки трябва да изискват от оператора надлежно да оправдае всяка липса на данни.
Държавите-членки трябва да изискват от съответния оператор да замести всички липсващи данни с консервативни оценки, които по-специално да се основават на най-добрата индустриална практика и на актуалните научно-технически знания - преди или най-късно по време на верификацията от страна на верификатора.
Ако са налице частични данни, консервативна оценка означава екстраполираната стойност да не надхвърля 90 % от стойността, получена въз основа на наличните данни.
В случай че липсват данни за измеримите топлинни потоци в подинсталация с топлинен показател, може да бъде получена приблизителна стойност въз основа на съответната вложена енергия, умножена по измерения КПД на топлопроизводството, верифициран от верификатор. Ако не са налице такива данни за КПД, трябва да се използва референтна стойност на КПД, равна на 70 %, и да се умножи по съответната вложена енергия за производството на топлинна енергия.
9. Всяка държава-членка трябва при поискване да предоставя на Комисията достъп до данните, събрани в съответствие с посоченото в параграфи 1-6.
Член 8
Верификация
1. В процеса на събиране на данните съгласно член 7 държавите-членки трябва да приемат само такива данни, които са верифицирани като задоволителни от верификатор. Процесът на верификация трябва да се отнася до доклада за използваната методика и докладваните параметри, посочени в член 7 и приложение IV. При верификацията трябва да се разгледат надеждността, достоверността и точността на данните, предоставени от оператора, и да се достигне до верификационно становище, в което с разумна убеденост да бъде заявено дали в представените данни присъстват или не съществени неистини.
2. Държавите-членки трябва да осигурят, че верификаторът е независим от оператора, че той извършва дейностите си по правилен и обективен професионален начин и че разбира всяко от следните положения:
а)
разпоредбите на настоящото решение, както и всички съответни стандарти и указания;
б)
законодателните, регулаторните и административните изисквания, свързани с дейностите, които се верифицират;
в)
генерирането на цялата информация, свързана с всеки параметър или източник на емисии в инсталацията, по-специално във връзка със събирането, измерването, изчисляването и докладването на данните.
3. В допълнение към изискванията, формулирани в Решение 2007/589/ЕО, държавите-членки трябва да осигурят спазването на всяко от следните минимални изисквания:
а)
верификаторът трябва да е планирал и извършил верификацията от позицията на професионална скептичност, осъзнавайки, че може да съществуват обстоятелства, които биха довели до съществени неистини в представените данни и информация;
б)
верификаторът трябва да е валидирал само такива докладвани параметри, които са определени с висока степен на сигурност. За постигането на висока степен на сигурност се изисква операторът да покаже, че:
i)
в докладваните параметри липсват несъответствия;
ii)
събирането на данните за параметрите е извършено в съответствие с приложимите научни стандарти или указания;
iii)
съответните записи на данни за инсталацията са пълни и съвместими помежду си;
в)
верификаторът трябва да е започнал верификационния процес със стратегически анализ на всички съответни дейности, извършвани в инсталацията, и да има общ поглед върху всички дейности и тяхното значение във връзка с разпределянето на квоти;
г)
верификаторът трябва да е взел предвид информацията, съдържаща се в разрешителното за емисии на парникови газове или в другите съответни екологични разрешителни, като например в комплексното разрешително съгласно Директива 2008/1/ЕО, по-специално във връзка с оценяването на първоначалния инсталиран капацитет на подинсталациите;
д)
верификаторът трябва да е анализирал присъщите рискове и рисковете при измерването и регулирането, свързани с обхвата и сложността на дейностите на оператора и във връзка с параметрите за разпределяне на квоти, които могат да доведат до съществени неистини, и да е съставил план за верификация в съответствие с този анализ на рисковете;
е)
верификаторът трябва, ако това е уместно, да е посетил обекта, за да инспектира работата на измервателните уреди и мониторинговите системи, да е провел срещи и да е събрал достатъчно информация и доказателства. Ако верификаторът е преценил, че не е необходимо посещение на обекта, той трябва да може изцяло да обоснове своето решение пред съответния компетентен орган;
ж)
верификаторът трябва да е изпълнил верификационния план, като е събрал данни в съответствие с определените методи за вземане на проби, проверки чрез обхождане, прегледи на документацията, аналитични процедури, процедури по преглед на данни, включително всякакви съответни доказателства, на които да бъде обосновано верификационното становище;
з)
верификаторът трябва да е поискал от оператора да предостави всякакви евентуално липсващи данни или да допълни липсващи раздели от одиторските проследявания, да обясни вариациите на параметрите или данните за емисиите, да преразгледа изчисленията или да коригира докладваните данни;
и)
верификаторът трябва да е изготвил вътрешен верификационен доклад. Във верификационния доклад трябва да са посочени данните, показващи, че стратегическият анализ, анализът на рисковете и верификационният план са изпълнени изцяло, както и да е дадена достатъчно информация в подкрепа на верификационните становища. Вътрешният верификационен доклад трябва да улеснява потенциална оценка при извършване на одит от страна на компетентния орган и акредитиращия орган;
й)
въз основа на констатациите от вътрешния верификационен доклад верификаторът трябва да е дал заключение дали докладваните параметри съдържат каквито и да са съществени неистини и дали са налице други въпроси, имащи отношение към верификационното становище;
к)
верификаторът трябва да е представил верификационната методика, своите констатации и верификационното становище във верификационния доклад, адресиран до оператора, който трябва да бъде подаден от оператора, заедно с доклада за методиката и докладваните параметри, до компетентния орган.
4. Държавите-членки трябва да не разпределят безплатни квоти за емисии на инсталация, за която съответните данни не са верифицирани като задоволителни.
Единственият случай, при който държава-членка може да реши да разпредели безплатни квоти за емисии на инсталация, при положение че данните за тази инсталация не са верифицирани като задоволителни, е ако държавата-членка се е убедила, че пропуските в данните, довели до отрицателно становище на верификатора, се дължат на изключителни или непредвидени обстоятелства, които не е било възможно да бъдат избегнати, дори и при полагане на всички надлежни грижи, и които са били извън контрола на оператора на съответната инсталация, по-специално обстоятелства от рода на природни бедствия, война, заплаха за война, терористични актове, революция, бунт, саботаж или актове на вандализъм.
5. Чрез верификациите държавите-членки трябва да осигуряват по-специално липса на припокривания между подинсталации и на двойно отчитане.
Член 9
Историческо равнище на активност
1. По отношение на работещите инсталации държавите-членки трябва да определят историческите равнища на активност на всяка инсталация за базовия период от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или, в случай че дадено равнище на активност е станало впоследствие по-високо - за базовия период от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г., въз основа на данните, събрани съгласно член 7.
2. Продуктовото историческо равнище на активност се определя за всеки продукт, за който има определен продуктов показател съгласно посоченото в приложение I, от статистическата медиана на годишния обем на производството на този продукт в съответната инсталация през базовия период.
3. Топлинното историческо равнище на активност се определя от статистическата медиана за базовия период на историческото годишно количество получена измерима топлинна енергия (идваща от инсталация, влизаща в Европейската схема за търговия с емисии) или произведена измерима топлинна енергия, или и двете, използвана в рамките на границите на инсталацията за производство на продукти, на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), или подадена на друга инсталация или обект, която/който е извън Европейската схема за търговия с емисии (но не и ако подадената топлинна енергия се използва за електропроизводство), като така определеното количество измерима топлинна енергия се изразява в тераджаули/година.
4. Горивното историческо равнище на активност се определя от статистическата медиана за базовия период на историческото годишно потребление на горива за производството на неизмерима топлинна енергия, използвана за производството на продукти, на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление и охлаждане (но не и за електропроизводство), включително за необходимо заради безопасността изгаряне във факел, като така определеното количество неизмерима топлинна енергия се изразява в тераджаули/година.
5. За технологичните емисии, дължащи се на производството на продукти през посочения в параграф 1 базов период, историческото равнище на активност се определя от статистическата медиана на годишните исторически технологични емисии през базовия период, изразени в тонове СО2 еквивалент/година.
6. За целите на определяне на стойностите на статистическата медиана по параграфи 1-5 трябва да се вземат предвид само такива календарни години, в които инсталацията е работила поне 1 ден.
Ако инсталацията е работила в по-малко от две календарни години по време на съответния базов период, историческите равнища на активност трябва да бъдат изчислени въз основа на първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация, определен съгласно методиката по член 7, параграф 3, умножен по съответния коефициент на използване на капацитета, определен съгласно член 18, параграф 2.
7. Въз основа на дерогация от посоченото в параграф 2 държавите-членки трябва да определят продуктовите исторически равнища на активност за продуктите, за които са формулирани продуктови показатели в приложение III, въз основа на статистическата медиана на годишните исторически обеми на производството, определени по посочените в същото приложение формули.
8. Работещите инсталации, които се експлоатират при известни случаи, включително, по-специално, поддържаните в резерв или в режим на готовност инсталации, както и инсталациите, които работят по сезонен график и не са били експлоатирани поне един ден в дадена календарна година от базовия период, се вземат предвид при определянето на стойностите на статистическата медиана по параграф 1, ако са изпълнени всички от следните условия:
а)
трябва да бъде ясно показано, че съответната инсталация се използва при известни случаи - по-специално че редовно се експлоатира в режим на готовност или като резервна мощност или че редовно се експлоатира по сезонен график;
б)
инсталацията трябва да е обхваната от разрешително за емисии на парникови газове и от всички останали разрешителни по националната нормативна уредба на държавата-членка, необходими за експлоатация на инсталацията;
в)
технически е възможно инсталацията бързо да бъде включена да работи и съответните ремонтни работи се провеждат редовно.
9. В случай че на дадена работеща инсталация е изпълнено значително увеличение или намаление на капацитета през периода от 1 януари 2005 г. до 30 юни 2011 г., историческите равнища на активност на съответната инсталация трябва да се определят като сбор от определените съгласно параграф 1 стойности на статистическата медиана от преди значителната промяна в капацитета и съответните исторически равнища на активност на добавения или отпадналия капацитет.
Историческите равнища на активност на добавения или отпадналия капацитет се определят, като се изчислят разликите между първоначално инсталираните капацитети (определени съгласно член 7, параграф 3, преди да е започнала експлоатацията след промяната) и инсталираните капацитети след промяната (определени съгласно член 7, параграф 4) на всяка подинсталация, в която е настъпила значителна промяна на капацитета, и тези разлики бъдат умножени по историческата средна стойност на използване на капацитета на съответната инслация в годините преди началото на експлоатацията на променения капацитет.
Член 10
Разпределяне на квоти за емисии на ниво инсталация
1. Въз основа на данните, събрани съгласно член 7, държавите-членки трябва да изчисляват за всяка година броя на квотите за емисии, разпределяни безплатно в периода от 2013 г. нататък на всяка работеща инсталация на тяхна територия, в съответствие с посоченото в параграфи 2-8.
2. За целите на това изчисляване държавите-членки трябва първо да определят предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии поотделно за всяка подинсталация, както следва:
а)
за всяка подинсталация с продуктов показател - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на този продуктов показател, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност, отнасящо се за продукта;
б)
съответно за останалите видове подинсталации:
i)
за подинсталация с топлинен показател - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на топлинния показател за измерима топлинна енергия, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност на консумацията на измерима топлинна енергия;
ii)
за подинсталация с горивен показател - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на горивния показател, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност на консумацията на гориво;
iii)
за подинсталация с технологични емисии - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на историческата активност във връзка с технологичните емисии, умножена по 0,9700.
3. Доколкото се подава измерима топлинна енергия към частни жилища и предварителният годишен брой на квотите за емисии, определен съгласно параграф 2, буква б), подточка i) за 2013 г., е по-малък от медианната стойност на годишните исторически емисии във връзка с производството на измерима топлинна енергия за частни жилища от тази подинасталация в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г., предварителният годишен брой на квотите за емисии за 2013 г. трябва да бъде уточнен със съответната разлика. За всяка от годините в периода от 2014 до 2020 г. предварителният годишен брой на квотите за емисии, определен съгласно параграф 2, буква б), подточка i), трябва да бъде уточнен с разликата, с която предварителният годишен брой на емисиите за тази година е по-малък от съответен процент от гореспоменатата медианна стойност на годишните исторически емисии. Този процент ще е съответно 90 % за 2014 г. и ще намалява с 10 процентни пункта за всяка следваща година.
4. За целите по прилагането на член 10а, параграф 11 от Директива 2003/87/ЕО трябва стойностите на предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии (определени за всяка подинсталация съгласно параграф 2 от настоящия член, за съответната година, в случаите, когато тези подинсталации обслужват отрасли и подотрасли, за които се смята, че не са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии - съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС) да бъдат умножени по съответния коефициент, посочен в приложение VI.
В случаите, когато процесите в тези подинсталации обслужват отрасли или подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии - съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС коефициентът, по който трябва да бъдат умножени тези стойности за 2013 и 2014 г., е 1. Отраслите и подотраслите, за които съответният коефициент ще продължи да бъде 1 и за периода 2015-2020 г., ще бъдат определени съгласно член 10а, параграф 13 от Директива 2003/87/ЕО.
5. В случаите, когато поне 95 % от историческото равнище на активност на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии обслужва отрасли или подотрасли, за които съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, се приема, че подинсталацията като цяло е изложена на такъв значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
В случаите, когато поне 95 % от историческото равнище на активност на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии обслужват отрасли или подотрасли, за които съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС се смята, че не са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, се приема, че подинсталацията като цяло не е изложена на такъв значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
6. Предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за подинсталациите, получили измерима топлинна енергия от подинсталации, произвеждащи продукти, попадащи в обхвата на посочените в приложение I показатели за азотна киселина, трябва да бъде намален със стойността на историческата годишна консумация на такава топлина по време на базовия период (посочен в член 9, параграф 1), умножена по стойността на посочения в приложение I топлинен показател.
7. Предварителното годишно количество на безплатните квоти за емисии, които трябва да бъдат разпределени на всяка инсталация, се определя като сбор от съответните предварителни годишни количества на безплатните квоти за емисии на всяка от подинсталациите, изчислени съгласно посоченото в параграфи 2, 3, 4, 5 и 6.
В случаите, когато дадена инсталация включва подинсталации, произвеждащи целулоза (късовлакнеста сулфатна целулоза, дълговлакнеста сулфатна целулоза, термомеханична и механична целулоза, сулфитна целулоза или други видове целулоза, непопадащи в обхвата на продуктов показател) и подаващи измерима топлинна енергия към други технически свързани с тях подинсталации, при определянето на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии, без това да засяга предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии, предоставяни на други подинсталации на съответната инсталация, трябва да се отчита само предварителният годишен брой на емисиите за производството на тези продукти, които се продават на пазара и не се преработват в хартия в рамките на същата инсталация или на други технически свързани с нея инсталации.
8. При определянето на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на всяка инсталация, държавите-членки трябва да осигурят, че емисиите не се отчитат двойно и че разпределяното количество квоти не е отрицателно. По-специално в случаите, когато даден междинен продукт, попадащ в обхвата на продуктов показател съгласно определението на съответните системни граници, както е посочено в приложение I, бива внесен в дадена инсталация, съответните емисии не трябва да бъдат двойно отчетени при определянето на първоначалния общ брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на двете съответни инсталации.
9. Окончателният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на всяка работеща инсталация, освен за инсталациите, попадащи в обхвата на посоченото в член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, се определя чрез умножаване на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, определен съгласно посоченото в параграф 7, по общия коефициент за междусекторна корекция, определен съгласно член 15, параграф 3.
За инсталациите, попадащи в обхвата на член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО и отговарящи на условията за разпределяне на безплатни квоти за емисии, окончателният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да отговаря на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за всяка инсталация, определен съгласно посоченото в параграф 7 и коригиран годишно с линейния коефициент, посочен в член 10а, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО, като се използва за базово количество предварителният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределени за съответната инсталация за 2013 г.
Член 11
Разпределяне на квоти за емисии за крекинг с водна пара
Въз основа на дерогация от член 10, параграф 2, буква а) предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии на подинсталация с продуктов показател, разпределяни във връзка с производството на ценни химически вещества (high value chemicals - наричани по-долу „HVC“), трябва да отговаря на: стойността на посочения в приложение I продуктов показател за крекинг с водна пара, умножена по историческото равнище на активност, определено съгласно приложение III, и умножена по отношението между общите преки емисии (включително емисиите във връзка с нетната внесена топлинна енергия) през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изразени като тонове СО2 еквивалент, върху сбора на тези общи преки емисии и съответните косвени емисии през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изчислени съгласно член 14, параграф 2. Към резултата от това изчисление трябва да се добавят: 1,78 тона въглероден диоксид за тон водород от медианното историческо производство на водород от добавъчно захранване, изразено в тонове водород, 0,24 тона въглероден диоксид за тон етилен от медианното историческо производство на етилен от добавъчно захранване, изразено в тонове етилен, и 0,16 тона въглероден диоксид за тон други HVC от медианното историческо производство на други HVC (освен водород и етилен) от добавъчно захранване, изразено в тонове HVC.
Член 12
Разпределяне на квоти за емисии при производството на винилхлориден мономер
Въз основа на дерогация от член 10, параграф 2, буква а) предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии на подинасталация с продуктов показател, разпределяни във връзка с производството на винилхлориден мономер (наричан по-долу „VCM“), трябва да отговаря на стойността на продуктовия показател за VCM, умножена по историческото равнище на активност за производството на VCM, изразено в тонове, и умножена по отношението между: преките емисии за производството на VCM (включително емисиите за нетната получена отвън топлинна енергия) през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изчислени съгласно член 14, параграф 2 и изразени като тонове СО2 еквивалент, върху сбора на тези преки емисии и историческите косвени емисии във връзка с водорода, използван за производството на VCM през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изразени като тонове СО2 еквивалент и изчислени на база на историческата консумация на топлинна енергия, получена чрез изгаряне на водород и изразена в тераджаули (TJ), умножена по 56,1 тона въглероден диоксид за тераджаул.
Член 13
Подаване на топлинна енергия между инсталации
В случаите, когато подинсталация с продуктов показател включва измерима топлинна енергия, получена от инсталация или друг обект, които не са включени в Европейската схема за търговия с емисии, първоначалният годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на подинсталацията с продуктов показател, определен съгласно член 10, параграф 2, буква а), трябва да бъде намален с историческото количество топлинна енергия, получено през съответната година от инсталация или друг обект, които не са включени в Европейската схема за търговия с емисии, умножено по стойността на посочения в приложение I показател за измерима топлинна енергия.
Член 14
Заменяемост на гориво и електроенергия
1. За всеки вид подинсталация с продуктов показател, посочена в приложение I, в раздела с отчитане на заменяемостта на горивото и електроенергията, предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да отговаря на: стойността на посочения в приложение I съответен продуктов показател, умножена по историческото равнище на активност за този продукт и умножена по отношението между общите преки емисии във връзка с нетната получена отвън топлинна енергия през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изразени като тонове СО2 еквивалент, върху сбора на тези общи преки емисии и съответните косвени емисии през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение.
2. За целите на изчислението по параграф 1 съответните косвени емисии се получават на база на съответното електропотребление (съгласно определението на обхванатите процеси и емисии в приложение I) през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, предназначено за производството на съответния продукт и изразено в мегаватчасове, умножено по 0,465 тона въглероден диоксид за мегаватчас, което дава косвените емисии, изразени в тонове въглероден диоксид.
За целите на изчислението по параграф 1 емисиите за нетната получена отвън топлинна енергия се получават на база на количеството измерима топлинна енергия, използвана за производството на съответния продукт и получена от инсталации, влизащи в Европейската схема за търговия с емисии през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, умножено по стойността на посочения в приложение I показател за топлинна енергия.
ГЛАВА III
РЕШЕНИЯ ЗА РАЗПРЕДЕЛЯНЕ НА КВОТИ
Член 15
Национални мерки за изпълнение
1. Съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО държавите-членки трябва в срок до 30 септември 2011 г. да представят на Комисията списък на инсталациите на тяхна територия, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, включително инсталациите, идентифицирани в съответствие с член 5, като се използва предоставеният от Комисията електронен образец.
2. Списъкът по параграф 1 трябва да съдържа следните данни за всяка работеща инсталация:
а)
идентификация на инсталацията и нейните граници, като се използва идентификационният код на инсталацията в Независимия дневник на транзакциите в Общността (CITL);
б)
идентификация на всяка подинсталация в дадена инсталация;
в)
за всяка подинсталация с продуктов показател - първоначалния инсталиран капацитет и годишните обеми на производството на съответния продукт в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г.;
г)
за всяка инсталация и подинсталация - информация дали тя принадлежи или не към отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС;
д)
за всяка подинсталация - предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., определен съгласно член 10, параграф 2;
е)
в допълнение към данните по буква г), за инсталациите, които не обслужат отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС - предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., намаляващ с еднакви годишни количества, от 80 % от съответното количество през 2013 г. до 30 % през 2020 г., съгласно член 10, параграф 4;
ж)
за всяка инсталация - предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., определен съгласно член 10, параграф 6.
В списъка трябва също да са посочени всички произвеждащи топлинна енергия електропроизводители и малките инсталации, които могат да бъдат изключени от Европейската схема за търговия с емисии съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО.
3. След получаване на списъка по параграф 1 от настоящия член Комисията трябва да направи оценка на включването на всяка инсталация в списъка и на съответния предварителен общ брой на безплатните квоти за емисии.
След нотификация от всички държави-членки на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии за разпределяне в периода от 2013 до 2020 г. Комисията трябва да определя единния коефициент за междусекторна корекция съгласно посоченото в член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО. Този корекционен коефициент ще бъде определян чрез сравняване на сбора на предварителните общи годишни количества безплатни квоти за емисии, разпределяни на инсталациите, които не са производители на електроенергия, за всяка година от периода 2013-2020 г. (без да са коригирани с коефициентите по приложение VI), с годишното количество на квотите, изчислявано съгласно член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО за инсталации, които не са производители на електроенергия или нови участници, като се взема предвид съответният дял в общото годишно количество квоти в ЕС, определено съгласно член 9 от цитираната директива, както и съответното количество емисии, които се включват в Европейската схема за търговия с емисии едва в периода от 2013 г. нататък.
4. Ако Комисията не отхвърли включването на дадена инсталация в този списък, включително съответните предварителни общи годишни количества безплатни квоти за емисии, разпределени на тази инсталация, съответната държава-членка трябва да продължи с определянето на окончателното количество безплатни квоти за емисии за всяка година в периода от 2013 до 2020 г., в съответствие с член 10, параграф 9 от настоящото решение.
5. След определянето на окончателния годишен брой на квотите за емисии за всички работещи инсталации на тяхна територия държавите-членки трябва да представят на Комисията списък на стойностите на окончателния годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., определени съгласно член 10, параграф 9.
Член 16
Промени в степента на риска от изместване на въглеродни емисии
В рамките на 3 месеца след приемането на списъка по член 10а, параграф 13 от Директива 2003/87/ЕО за годините от 2015 до 2020 г. или след приемането на всякаква добавка на списъка по Решение 2010/2/ЕС за 2013 и 2014 г. всяка държава-членка трябва да преразгледа списъка по член 15, параграф 1 от настоящото решение, като ясно посочи промените в оценяваната степен на наличие на инсталациите и подинсталациите на риск от изместване на въглеродни емисии, както и съответните промени в предварителното годишно количество на безплатните квоти за емисии (в случаите, при които са необходими такива промени) и да представи този преразгледан списък на Комисията.
ГЛАВА IV
НОВИ УЧАСТНИЦИ И ЗАКРИВАНИЯ
Член 17
Заявка за безплатни квоти за емисии
1. При получаване на заявка от страна на нов участник държавите-членки трябва въз основа на настоящите правила да определят количеството на безплатните квоти за емисии, които трябва да бъдат разпределени, след като съответната инсталация влезе в нормална експлоатация и бъде определен нейният първоначален инсталиран капацитет.
2. Държавите-членки трябва да приемат само такива заявки, които са подадени на компетентния орган в рамките на една година след началото на нормална експлоатация на съответната инсталация или подинсталация.
3. Държавите-членки трябва да разделят съответната инсталация на подинсталации съгласно посоченото в член 6 от настоящото решение и трябва да изискват от оператора да подаде на съответния компетентен орган заедно със заявката по параграф 1 цялата съответна информация и данни относно всеки параметър, включен в списъка в приложение V, поотделно за всяка подинсталация. Ако е необходимо, държавите-членки могат да поискат от оператора да представи и по-детайлизирани данни.
4. За инсталациите по член 3, буква з) от Директива 2003/87/ЕО, с изключение на инсталациите, в които е настъпило значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да изискат от оператора да определи първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация съгласно методиката, зададена в член 7, параграф 3, като използва като основа непрекъснатия 90-дневен период, на база на който е определено началото на нормална експлоатация. Стойностите на първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация трябва да бъдат одобрени от съответната държава-членка, преди държавите-членки да изчисляват разпределяните квоти за емисии за съответната инсталация.
5. Държавите-членки трябва да приемат само такива данни, подадени съгласно настоящия член, които са верифицирани като задоволителни от верификатор съгласно изискванията по член 8, за да се осигури, че докладваните данни са надеждни и верни.
Член 18
Равнища на активност
1. За инсталациите по член 3, буква з) от Директива 2003/87/ЕО, с изключение на инсталациите със значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят равнищата на активност на всяка инсталация, както следва:
а)
продуктовото историческо равнище на активност се определя за всеки продукт, за който има определен продуктов показател съгласно посоченото в приложение I, от първоначалния инсталиран капацитет за производството на този продукт на съответната инсталация, умножен по стандартния коефициент на използване на капацитета;
б)
топлинното историческо равнище на активност се определя от първоначалния инсталиран капацитет за получаване от инсталации, влизащи в Европейската схема за търговия с емисии, за производство, или и за двете, на измерима топлинна енергия, използвана в границите на инсталацията за производство на продукти, за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство) или за подаване на топлинната енергия на друга инсталация или обект, които не влизат в Европейската схема за търговия с емисии (но не и ако подадената топлинна енергия се използва за електропроизводство), умножен по съответния коефициент на използване на капацитета;
в)
горивното равнище на активност се определя от първоначалния инсталиран капацитет за потребление на горива, използвани за производството на неизмерима топлинна енергия, консумирана за производството на продукти, за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление и охлаждане (но не и за електропроизводство) в съответната инсталация, включително за необходимо заради безопасността изгаряне във факел, умножен по съответния коефициент на използване на капацитета;
г)
равнището на активност по отношение на технологичните емисии се определя от първоначалния инсталиран капацитет за генериране на технологични емисии на производствения блок, умножен по съответния коефициент на използване на капацитета.
2. Стандартният коефициент на използване на капацитета, споменат в параграф 1, буква а), трябва да бъде изчислен и публикуван от Комисията въз основа на данните, събрани от държавите-членки съгласно член 7 от настоящото решение. За всеки посочен в приложение I продуктов показател той ще е равен на 80-ия перцентил на средните стойности на годишните коефициенти на използване на капацитета за всички инсталации, произвеждащи съответния продукт. Средната стойност на годишния коефициент на използване на капацитета за всяка инсталация, произвеждаща съответния продукт, се определя, като се раздели средната годишна продукция за периода 2005-2008 г. на първоначалния инсталиран капацитет.
Съответният коефициент на използване на капацитета, споменат в параграф 1, букви б)-г), трябва да бъде определен от държавите-членки въз основа на надлежно обоснована и независимо верифицирана информация за прогнозната нормална експлоатация на инсталацията, ремонтите, обичайния производствен цикъл, енергоефективните техники и типичното използване на капацитета в съответния отрасъл, в съпоставка със специфична за отрасъла информация.
При определяне на съответния коефициент на използване на капацитета по параграф 1, буква г), в съответствие с посоченото в предходното изречение, държавите-членки трябва също да вземат предвид надлежно обоснована и независимо верифицирана информация за емисионната интензивност на входящите материали и за използването на емисионно ефективни техники.
3. За инсталациите, в които е настъпило значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят, в съответствие с параграф 1, равнищата на активност само на добавения капацитет на подинсталациите, за които се отнася значителното увеличение на капацитета.
За инсталациите, в които е настъпило значително намаление на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят, в съответствие с параграф 1, равнищата на активност само на добавения капацитет на подинсталациите, за които се отнася значителното намаление на капацитета.
Член 19
Разпределяне на квоти за емисии на нови участници
1. За целите на разпределянето на квоти за емисии на нови участници, с изключение на квотите за инсталации по член 3, буква з), трето тире от Директива 2003/87/ЕО, държавите-членки трябва да изчисляват предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии от момента на началото на нормална експлоатация на инсталацията, за всяка подинсталация поотделно, както следва:
а)
за всяка подинсталация с продуктов показател предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на този продуктов показател, умножена по съответното равнище на активност, отнасящо се за продукта;
б)
за всяка подинсталация с топлинен показател предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на този топлинен показател за измерима топлинна енергия съгласно посоченото в приложение I, умножена по съответното равнище на активност при консумацията на измерима топлинна енергия;
в)
за всяка подинсталация с горивен показател предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на горивния показател съгласно посоченото в приложение I, умножена по съответното равнище на активност на консумацията на гориво;
г)
за всяка подинсталация с технологични емисии предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на активност във връзка с технологичните емисии, умножена по 0,9700.
При изчисляването на предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии са валидни mutatis mutandis разпоредбите в член 10, параграфи 4-6 и 8 и в членове 11, 12, 13 и 14 от настоящото решение.
2. За независимо верифицираните емисии на нови участници, генерирани преди започването на нормална експлоатация, трябва да бъдат разпределени допълнителни квоти въз основа на историческите емисии, изразени в тонове СО2 еквивалент.
3. Предварителният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии се определя като сбор от съответните предварителни годишни количества на безплатните квоти за емисии на всички подинсталации, изчислени съгласно посоченото в параграф 1, и допълнителните квоти по параграф 2. Трябва да се прилага разпоредбата от член 10, параграф 7, второ изречение.
4. Държавите-членки следва без забавяне да нотифицират до Комисията предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии. Квотите за емисии от резерва за нови участници, създаден съгласно член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, се разпределят на база на принципа „пръв дошъл - пръв обслужен“, като се гледа датата на получаване на горепосочената нотификация.
Комисията може да отхвърли предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за съответната инсталация. Ако Комисията не отхвърли този предварителен общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, съответната държава-членка пристъпва към определянето на окончателния годишен брой на безплатните квоти за емисии.
5. Окончателният годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да съответства на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за всяка инсталация, определен в съответствие с параграф 3 от настоящия член и коригиран с коефициента на линейно намаление, посочен в член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, като за базова стойност се използва окончателният годишен брой на безплатните квоти за емисии за 2013 г.
6. Когато бъдат издадени или планирани да бъдат издадени половината от квотите, заделени до 2020 г. като резерв за нови участници съгласно член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, без да се смята количеството квоти, което е разполагаемо по член 10а, параграф 8 от Директива 2003/87/ЕО, Комисията ще прецени дали да въведе система за чакане на ред, така че да се осигури справедливост при управлението на резерва.
Член 20
Разпределяне на квоти за емисии по реда за нови участници при значително увеличение на капацитета
1. В случай че в някоя инсталация е настъпило значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва, въз основа на заявка от оператора и без това да накърнява разпределянето на квоти на съответната инсталация по член 10, да определят въз основа на формулираната в член 19 методика броя на квотите за емисии, които трябва да бъдат разпределени във връзка с увеличението на капацитета.
2. Държавите-членки трябва да изискват от оператора да предостави заедно със заявката доказателства, показващи, че са изпълнени критериите за значително увеличение на капацитета, както и да предостави информацията по член 17, параграф 3, необходими като придружителна документация за всяко решение за разпределяне на квоти за емисии. По-специално държавите-членки трябва да изискват от оператора да представи допълнителния капацитет и инсталирания капацитет на съответната подинсталация, след като данните за нейното значително увеличение на капацитета бъдат верифицирани от верификатор като задоволителни, съгласно изискванията по член 8. При оценяване на следваща значителна промяна в капацитета държавите-членки трябва да считат този значително увеличен капацитет за първоначален инсталиран капацитет.
Член 21
Значително намаление на капацитета
1. В случай че в някоя инсталация е настъпило значително намаление на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят с колко трябва да бъде намалено количеството на безплатните квоти във връзка с това намаление на капацитета. За тази цел държавите-членки трябва да поискат от оператора да представи отпадналия капацитет и инсталирания капацитет на подинсталацията, след като данните за нейното значително намаление на капацитета бъдат верифицирани от верификатор като задоволителни, съгласно изискванията по член 8. При оценяване на следваща значителна промяна в капацитета държавите-членки трябва да считат този значително намален капацитет за първоначален инсталиран капацитет.
2. Държавите-членки трябва да намалят предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии за всяка подинсталация със съответния предварителен годишен брой на безплатните квоти за емисии на тази подинсталация, изчислен съгласно член 19, параграф 1, съответстващ на намалението на капацитета.
След това държавите-членки трябва да определят предварителния общ годишен брой квоти на съответната инсталация, като използват методиката, която е била приложена за определяне на предварителния общ годишен брой квоти преди значителното намаление на капацитета, както и окончателния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии на съответната инсталация, в съответствие с член 10, параграф 9.
3. Количеството разпределени квоти за инсталацията трябва да бъде съответно коригирано, считано от следващата година след годината, в която е настъпило значителното намаление на капацитета, или ако значителното намаление на капацитета е настъпило преди 2013 г. - считано от 2013 г.
Член 22
Спиране на експлоатацията на дадена инсталация
1. За дадена инсталация се счита, че експлоатацията ѝ е спряла, ако е изпълнено някое от следните условия:
а)
изтекъл е срокът на разрешителното за емисии на парникови газове, на комплексното разрешително съгласно Директива 2008/1/ЕО или на всяко друго съответно екологично разрешително;
б)
разрешителното по буква а) е било оттеглено;
в)
експлоатацията на инсталацията е технически невъзможна;
г)
инсталацията не работи, въпреки че по-рано е работила, като подновяването на експлоатацията е технически невъзможно;
д)
инсталацията не работи, въпреки че по-рано е работила, като операторът не може да потвърди дали експлоатацията на тази инсталация ще бъде подновена в рамките на 6 месеца след спирането на експлоатацията. Държавите-членки могат да удължават този период до максимум 18 месеца, ако операторът може да се обоснове, че инсталацията не може да поднови дейността си в рамките на 6 месеца поради изключителни и непредвидими обстоятелства, които не е било възможно да бъдат избегнати при упражняване на цялото надлежно старание и които са извън контрола на оператора на съответната инсталация поради събития от рода на природни бедствия, войни, заплахи за война, терористични актове, революции, бунтове, саботажи или актове на вандализъм.
2. Условието в параграф 1, буква д) не е в сила по отношение на инсталации, които се държат в резерв или в режим на готовност, и на инсталации, които се експлоатират по сезонен график, ако са изпълнени всички условия, както следва:
а)
операторът има разрешително за емисии на парникови газове, както и всички други съответни разрешителни;
б)
технически е възможно да се започне експлоатация, без да се правят физически промени в инсталацията;
в)
провеждат се редовно ремонти.
3. В случаите, когато експлоатацията на дадена инсталация е спряна, съответната държава-членка трябва да не издава квоти за емисии от тази инсталация, считано от следващата година след спирането на експлоатацията.
4. Държавите-членки могат временно да прекратят издаването на квоти за емисии на инсталация в състоянието по параграф 1, буква д), докато не бъде установено, че експлоатацията на съответната инсталация ще бъде подновена.
Член 23
Частично спиране на експлоатацията на дадена инсталация
1. Счита се, че експлоатацията на дадена инсталация е частично спряла, ако една подинсталация, за която са разпределени поне 30 % от окончателния годишен брой на безплатните квоти за емисии на тази инсталация, или над 50 000 квоти, намали своето равнище на активност през дадена календарна година с поне 50 % в сравнение с равнището на активност, използвано за изчисляване на квотите за подинсталацията съгласно член 9, или в съответните случаи - съгласно член 18 (което равнище на активност по-долу се нарича „първоначално равнище на активност“).
2. Разпределените квоти за емисии на инсталация с частично спряла експлоатация трябва да бъдат коригирани, считано от следващата година след годината, в която експлоатацията частично е спряла, или ако частичното спиране е настъпило преди 1 януари 2013 г. - считано от 2013 г., както следва:
Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 е намаляло в интервала от 50 до 75 % от първоначалното равнище на активност, тази подинсталация трябва да получи само половината от първоначално разпределените квоти.
Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 е намаляло в интервала от 75 до 90 % от първоначалното равнище на активност, тази подинсталация трябва да получи само 25 % от първоначално разпределените квоти.
Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 е намаляло с 90 % или повече в сравнение с първоначалното равнище на активност, за тази подинсталация не трябва да се разпределят безплатни квоти.
3. Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 достигне стойност над 50 % от първоначалното равнище на активност, инсталацията с частично спряла експлоатация трябва да получи първоначално разпределените ѝ квоти, считано от годината, следваща след календарната година, в която равнището на активност е надхвърлило прага от 50 %.
4. Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 достигне стойност над 25 % от първоначалното равнище на активност, инсталацията с частично спряла експлоатация трябва да получи половината от първоначално разпределените ѝ квоти, считано от годината, следваща календарната година, в която равнището на активност е надхвърлило прага от 25 %.
Член 24
Промени в експлоатацията на дадена инсталация
1. Държавите-членки трябва да осигурят предоставяне от операторите на компетентния орган ежегодно - в срок до 31 декември, на цялата съответна информация за всякакви планирани или реално настъпили промени в капацитета, равнището на активност и експлоатацията на дадена инсталация.
2. В случай че има промяна в капацитета на инсталацията, равнището на активност или експлоатацията, които имат значение за разпределението на квоти за инсталацията, държавите-членки трябва да представят на Комисията, използвайки предоставения от Комисията електронен образец, цялата съответна информация, включително преразгледаното предварително общо годишно количество на безплатните квоти за емисии от съответната инсталация, определено в съответствие с настоящото решение, преди да определят окончателното общо годишно количество на безплатните квоти за емисии. Комисията може да отхвърли преразгледаното предварително общо количество на безплатните квоти за емисии от съответната инсталация.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
Член 25
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 април 2011 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 27. april 2011
om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF
(meddelt under nummer K(2011) 2772)
(2011/278/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (1) af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF, særlig artikel 10a, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktivets artikel 10a skal de fuldt harmoniserede gennemførelsesforanstaltninger for hele Unionen så vidt muligt fastlægge ex ante-benchmark for at sikre, at gratistildelingen af emissionskvoter sker på en måde, der skaber incitamenter til reduktion af drivhusgasemissioner og anvendelse af energieffektive teknikker ved at inddrage de mest effektive teknikker, substitutter, alternative produktionsprocesser, højeffektiv kraftvarmeproduktion, energieffektiv genvinding af spildgasser, anvendelse af biomasse og opsamling og lagring af CO2, hvor sådanne anlæg findes, og må ikke tilskynde til at øge emissionerne. Tildelinger skal fastlægges forud for handelsperioden, så markedet kan fungere korrekt.
(2)
Ved fastlæggelsen af principperne for etablering af ex ante-benchmark i de enkelte sektorer eller delsektorer bør udgangspunktet være den gennemsnitlige præstation for de 10 % mest effektive anlæg i en sektor eller delsektor i EU i årene 2007-2008. Benchmarkene bør beregnes for slutprodukter frem for input for at opnå den størst mulige reduktion af drivhusgasemissioner og de størst mulige energibesparelser for hver enkelt produktionsproces i den pågældende sektor eller delsektor.
(3)
Kommissionen har med henblik på at etablere benchmarkene konsulteret de relevante interesseparter, herunder også de berørte sektorer og delsektorer. De nødvendige oplysninger til brug ved fastlæggelsen af benchmark, anlægs data om produktion, emissioner og energiforbrug blev indsamlet pr. februar 2009 hos brancheorganisationer, medlemsstater, offentligt og kommercielt tilgængelige kilder og via et rundspørge, som anlæggene blev opfordret til at deltage i.
(4)
I det omfang, det var muligt, har Kommissionen udviklet benchmark for produkter og for mellemprodukter, der handles mellem anlæg og fremkommer som følge af de i bilag I til direktiv 2003/87/EF anførte aktiviteter. I princippet bør der defineres et benchmark for hvert produkt. Kan et produkt direkte substitueres for et andet, bør begge være omfattet af det samme produktbenchmark og den tilknyttede produktdefinition.
(5)
Kommissionen har ment, at det var muligt at fastlægge et benchmark for et produkt i tilfælde, hvor der - under hensyntagen til produktionsprocessernes kompleksitet - forelå produktdefinitioner og -klassificeringer, som gjorde det muligt at verificere produktionsdata og at anvende produktbenchmarket på en ensartet måde i hele EU i forbindelse med tildelingen af emissionskvoter. Der er ikke foretaget nogen skelnen ud fra geografisk beliggenhed eller anvendte teknologier, råmaterialer eller brændsler, så de komparative fordele i kulstofeffektivitet på tværs af EU's økonomi ikke forvrænges, og for at øge harmoniseringen af den midlertidige gratistildeling af emissionskvoter.
(6)
Benchmarkværdierne bør omfatte alle produktionsrelaterede direkte emissioner, herunder emissioner, der vedrører produktionen af målelig varme, der anvendes til produktion, uanset om den målelige varme produceres inden for anlægget eller på et andet anlæg. Emissioner, som vedrører elproduktion eller eksport af målelig varme, herunder også undgåede emissioner fra alternativ varme- eller elproduktion i forbindelse med exotermiske processer eller elproduktion uden direkte emissioner, blev fratrukket ved fastlæggelsen af benchmarkværdierne. I tilfælde, hvor det ikke har været teknisk muligt at fratrække emissioner i forbindelse med eksporten af målelig varme, bør denne varme ikke berettige til gratistildeling af emissionskvoter.
(7)
For at sikre, at benchmarkene fører til reduktioner i drivhusgasemissionerne, er det for nogle produktionsprocesser, hvor der er en vis mulighed for konvertering mellem de direkte emissioner, der er berettiget til gratistildeling af emissionskvoter, og de indirekte emissioner fra elproduktion, som ikke er berettiget til gratistildelinger i henhold til direktiv 2003/87/EF, de samlede emissioner, herunder også de indirekte emissioner i forbindelse med elproduktion, der er medtaget ved fastlæggelsen af benchmarkværdierne, så der sikres lige vilkår for anlæg med et intensivt brændsels- og elforbrug. I forbindelse med tildelingen af emissionskvoter på grundlag af de pågældende benchmark bør det kun være den del af de samlede emissioner, som er direkte emissioner, der medtages, så det undgås, at der sker gratistildeling af emissionskvoter til emissioner i forbindelse med elproduktion.
(8)
Ved fastlæggelsen af benchmarkværdierne har Kommissionen som udgangspunkt benyttet det aritmetiske gennemsnit af drivhusgaspræstationerne for de 10 % mest drivhusgaseffektive anlæg i 2007 og 2008, som der er indsamlet data for. Herudover har Kommissionen foretaget en analyse, jf. artikel 10a, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF, for alle sektorer, som der er fastsat et produktbenchmark for i bilag I, på grundlag af yderligere oplysninger, der er modtaget fra en række kilder, og på grundlag af en dedikeret undersøgelse, som analyserer de mest effektive teknikker og reduktionspotentialer i EU og på internationalt plan, af, hvorvidt udgangspunkterne i tilstrækkelig grad afspejler de mest effektive teknikker, substitutter, alternative produktionsprocesser, højeffektiv kraftvarmeproduktion, energieffektiv genvinding af spildgasser, anvendelse af biomasse og opsamling og lagring af CO2, hvor sådanne anlæg findes. De data, der er anvendt til fastlæggelsen af benchmarkværdier er indsamlet fra en lang række kilder for at sikre data fra det størst mulige antal anlæg, som producerede et benchmarket produkt i 2007 og 2008. I første omgang er der af eller på vegne af de respektive sektorsammenslutninger i EU indsamlet data i henhold til nærmere fastsatte regler (»regelsæt« for sektoren) om drivhusgaspræstationerne for anlæg, der er omfattet af EU-ordningen, og som producerer benchmarkede produkter. Disse regelsæt bygger på Kommissionens retningslinjer for kvalitets- og verifikationskriterier for benchmarkingdata i forbindelse med EU-ordningen. Med sigte på at supplere de europæiske sektorsammenslutningers dataindsamling har konsulenter derefter på Europa-Kommissionens vegne indsamlet data fra anlæg, der ikke er omfattet af industriens data, og derudover har medlemsstaternes myndigheder stillet data og analyser til rådighed.
(9)
For at sikre, at benchmarkværdierne bygger på korrekte data, som er i overensstemmelse med reglerne, har Kommissionen med støtte fra konsulenter gennemført dybtgående overensstemmelsestjek af sektorregelsættene og plausibilitetskontrol af de udgangsværdier, der afledes af dataene. Dataene er verificeret i det nødvendige omfang af uafhængige verifikatorer i overensstemmelse med retningslinjerne for kvalitet og verifikation.
(10)
Hvis der ved fastlæggelsen af benchmark har været tilfælde, hvor et anlæg producerer en række produkter, og det ikke ansås for teknisk muligt at opdele emissionerne på de enkelte produkter, er der kun indsamlet data for og medtaget anlæg, som kun producerer ét produkt. Det vedrører bl.a. produktbenchmarkene for kalk, calcineret dolomit, flasker og glas af farveløst glas, flasker og glas af farvet glas, facadesten, belægningssten, spraytørret pulver, ikke-coated finpapir, tissue, dækkarton og fluting, ikke-coated og coated karton. For at øge signifikansen og plausibilitetskontrollere resultaterne er værdierne for de 10 % mest effektive anlægs gennemsnitlige præstationer sammenlignet med litteratur om de mest effektive teknikker.
(11)
Hvis der ikke findes data, eller der ikke foreligger data indsamlet i overensstemmelse med benchmarkingmetoderne, er benchmarkværdierne afledt af oplysninger om aktuelle emissions- og forbrugsniveauer og om de mest effektive teknikker, der hovedsagelig er afledt af referencedokumenterne om bedste tilgængelige teknikker (BREF), som er udarbejdet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (2). På grund af manglende data om behandling af spildgasser, varmeeksport og elproduktion er navnlig værdierne for produktbenchmarkene for koks og varmt metal afledt af beregninger af direkte og indirekte emissioner ud fra oplysninger i de relevante BREF om de relevante energistrømme og de standardemissionsfaktorer, der er anført i Kommissionens beslutning 2007/589/EF af 18. juli 2007 om retningslinjer for overvågning og rapportering af drivhusgasudledninger i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (3). For produktbenchmarket for sintret malm er dataene også blevet korrigeret på grundlag af de relevante energistrømme i henhold til den relevante BREF under hensyntagen til afbrændingen af spildgasser i sektoren.
(12)
I tilfælde, hvor det ikke var teknisk muligt at aflede et produktbenchmark, men hvor der optræder drivhusgasser, som berettiger til en gratistildeling af emissionskvoter, bør disse kvoter tildeles på grundlag af generiske fallback-metoder. Der er udviklet et hierarki med tre fallback-metoder for at opnå de størst mulige reduktioner af drivhusgasemissionerne og de størst mulige energibesparelser i det mindste for dele af de pågældende produktionsprocesser. Varmebenchmarket finder anvendelse i forbindelse med varmeforbrugende processer, hvor der anvendes en målelig varmebærer. Brændselsbenchmarket finder anvendelse, hvor der forbruges ikkemålelig varme. Varme- og brændselsbenchmarkværdierne er afledt ud fra principper om gennemskuelighed og enkelhed under anvendelse af referenceeffektiviteten for en række udbredte brændsler, der kan anses for næstbedst for så vidt angår drivhusgaseffektivitet, under hensyntagen til energieffektivitetsteknikker. Hvad procesemissioner angår, bør emissionskvoterne tildeles på grundlag af de historiske emissioner. For at sikre, at gratistildelingen af emissionskvoter for sådanne emissioner giver et tilstrækkeligt incitament til at mindske drivhusgasemissionerne og for at undgå en forskelsbehandling mellem procesemissioner, der allokeres på grundlag af historiske emissioner, og procesemissioner inden for grænserne af et system omfattet af et produktbenchmark, bør det historiske aktivitetsniveau for hvert anlæg ganges med en faktor 0,9700 for at fastlægge antallet af gratis emissionskvoter.
(13)
Fra 2013 og fremefter bør alle gratistildelinger i medfør af artikel 10a i direktiv 2003/87/EF ske i henhold til disse regler. Faktorerne i bilag VI anvendes med henblik på at gennemføre den overgangsordning, der er fastsat i artikel 10a, stk. 11, i direktiv 2003/87/EF, ifølge hvilken gratistildelingen af emissionskvoter skal falde fra 80 % af den mængde kvoter, der tildeles i 2013, til 30 % af denne mængde i 2020 og til nul gratistildelinger i 2027. Disse faktorer anvendes ikke, hvis en sektor eller delsektor er blevet opført på listen, der opstilles i henhold til Kommissionens afgørelse 2010/2/EU af 24. december 2009 om opstilling af en liste over, hvilke sektorer og delsektorer der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (4). Der tages hensyn til tildelinger i medfør af nærværende afgørelse ved opstillingen af fremtidige lister over, hvilke sektorer og delsektorer der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage.
(14)
Med henblik på at lette dataindsamlingen fra driftslederne og beregningen af de emissionskvoter, der skal tildeles af medlemsstaterne, bør hvert anlæg inddeles i delinstallationer efter behov. Medlemsstaterne bør sikre, at emissionerne er fordelt på de relevante delinstallationer på en korrekt måde, og at der ikke er overlapning mellem delinstallationer.
(15)
Medlemsstaterne bør sikre, at data, der indsamles fra driftslederne og anvendes til tildelingsformål, er fuldstændige, konsistente og har den størst mulige grad af nøjagtighed. Dataene bør verificeres af en uafhængig verifikator, så det sikres, at gratistildelingen af emissionskvoter sker på grundlag af velfunderede og pålidelige data. Nærværende afgørelse bør fastsætte mindstekrav til dataindsamling og -verifikation for at fremme en harmoniseret og konsekvent anvendelse af tildelingsreglerne.
(16)
Mængden af kvoter, som gratistildeles til etablerede anlæg, bør baseres på historiske produktionsdata. Med henblik på at sikre, at referenceperioden er så repræsentativ for industricyklusserne som muligt, at den dækker en relevant periode, som der foreligger data af god kvalitet for, og at virkningen af særlige omstændigheder, f.eks. en midlertidig lukning af anlæg, mindskes, er de historiske aktivitetsniveauer baseret på medianproduktionen i perioden 1. januar 2005 til 31. december 2008, eller på medianproduktionen i perioden 1. januar 2009 til 31. december 2010, hvis sidstnævnte er større. Det er også hensigtsmæssigt at inddrage alle væsentlige kapacitetsændringer, der er sket i den relevante periode. For nytilkomne bør aktivitetsniveauerne baseres på standardkapacitetsudnyttelsen på grundlag af sektorspecifikke oplysninger eller den anlægsspecifikke kapacitetsudnyttelse.
(17)
De oplysninger, som indsamles af medlemsstaterne, bør gøre det lettere for de kompetente myndigheder og Kommissionen at anvende denne afgørelse.
(18)
Når de fastlægger tildelingen til de enkelte anlæg, bør medlemsstaterne sikre, at der ikke sker nogen dobbelttælling eller dobbelttildeling med henblik på at undgå konkurrencefordrejning og på at sikre, at kvotemarkedet fungerer korrekt. Medlemsstaterne bør i denne forbindelse være særligt opmærksomme i tilfælde, hvor et benchmarket produkt produceres i mere end ét anlæg, hvor mere end ét benchmarket produkt produceres i samme anlæg, eller hvor mellemprodukter udveksles på tværs af anlægs grænser.
(19)
Med henblik på at sikre, at emissionshandelsordningen på sigt fører til emissionsreduktioner, er det i direktiv 2003/87/EF fastsat, at der sker en lineær reduktion af den samlede kvotemængde for EU som helhed. Eftersom der tages hensyn til denne faldende mængde for EU som helhed ved fastlæggelsen af den maksimale årlige kvotemængde, jf. artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF, bør alle gratistildelinger af emissionskvoter i medfør af denne afgørelse til anlæg, der ikke er omfattet af den maksimale årlige kvotemængde, som er omhandlet i artikel 10a, stk. 5, justeres lineært på samme måde som kvotemængden for EU som helhed, med år 2013 som referenceår.
(20)
Den ensartede tværsektorielle korrektionsfaktor, som anvendes hvert år i perioden fra 2013 til 2020 for anlæg, der ikke er udpeget som elektricitetsgeneratorer, og som ikke er nytilkomne, jf. artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF, bør fastlægges på grundlag af den foreløbige samlede årlige mængde gratistildelte emissionskvoter i perioden fra 2013 til 2020, der er beregnet for disse anlæg i henhold til nærværende afgørelse, herunder også anlæg, der eventuelt udelukkes, jf. direktivets artikel 27. Denne mængde af gratiskvoter, der tildeles hvert år i perioden, bør sammenlignes med den årlige mængde kvoter, der beregnes i overensstemmelse med artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF for anlæg, som ikke er elektricitetsgeneratorer eller nytilkomne, under hensyntagen til den relevante andel af den samlede årlige kvotemængde for EU som helhed, der fastlægges i henhold til direktivets artikel 9, og den relevante mængde emissioner, som først omfattes af EU-ordningen fra 2013 og fremefter.
(21)
Hvis der udveksles målelig varme mellem to eller flere anlæg, bør gratistildelingen af emissionskvoter baseres på et anlægs varmeforbrug og tage højde for risikoen for carbon leakage. Emissionskvoterne bør således tildeles varmeforbrugeren for at sikre, at mængden af gratistildelte emissionskvoter er uafhængig af varmeforsyningsstrukturen.
(22)
Med sigte på at øge signifikansen af de foreliggende data om drivhusgaspræstationerne for de anlæg, der er omfattet af EU-ordningen, er produktbenchmarkene for sulfitcellulose, termomekanisk og mekanisk træmasse samt for genbrugspapir baseret på BREF-oplysninger om de mest effektive teknikker, som også inddrager brugen af fossile brændstoffer til opstart, brugen af fossile brændstoffer (for sulfitcellulose, termomekanisk og mekanisk træmasse) og brugen af varmeenergi (for genbrugspapir). Produktbenchmarket for avispapir er også baseret på de mest effektive teknikker og inddrager også brugen af varmeenergi med sigte på at kunne aflede en signifikant benchmarkværdi.
(23)
Med henblik på at tage højde for yderligere drivhusgasemissioner, som ikke afspejles i dataene, som benchmarkværdierne for visse anlæg fastlægges ud fra, herunder navnlig methanemissioner, og for at sikre, at gratistildelingen af emissionskvoter på grundlag af produktbenchmarket tager højde for processernes drivhusgaseffektivitet og ikke opmuntrer til at øge emissionerne, er de enkelte datapunkter for anlæggene på benchmarkkurven for salpetersyre korrigeret ud fra oplysninger om gennemsnittet af disse emissioner, der er forelagt af industrien, og oplysninger afledt af BREF'en. Produktbenchmarket for salpetersyre afspejler denne korrektion.
(24)
Produktbenchmarket for raffineringssektoren bør baseres på en metode med et »CO2-vægtet ton« (i det følgende kaldet »CWT«) for at tage højde for forskellige raffinaderikonfigurationer. Derved bliver CWT raffinaderiets eneste produkt, og dets produktion beregnes på grundlag af fastlagte generiske procesenheder, som hver især er vægtet med en emissionsfaktor i forhold til rådestillering (kaldet CWT-faktoren), som er repræsentativ for CO2-emissionsintensiteten ved et gennemsnitligt energieffektivitetsniveau, for samme standardbrændselstype for hver forbrændingsprocesanlæg og for procesanlæggets gennemsnitlige procesemissioner. De datapunkter, som blev benyttet til at fastlægge produktbenchmarket, er så afledt ved at sammenligne hvert raffinaderis faktiske emissioner med dets samlede CWT. Gratistildelingen af emissionskvoter til raffinaderier er så korrigeret ved at udelukke elforbrug og -produktion for at opfylde bestemmelserne i artikel 10a, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF.
(25)
Da der kan opnås mange forskellige produktkvaliteter for kalk og calcineret dolomit, baseres produktbenchmarkene på en standardsammensætning for så vidt angår calciumoxid og magnesiumoxid. Hvad angår emissioner fra forbrændingen, er der anvendt data for specifikke forbrændingsemissioner i forbindelse med produktionen af disse standardprodukter på grundlag af beslutning 2007/589/EF.
(26)
Eftersom det for en række produktbenchmark, f.eks. for ammoniak og soda, antages, at al CO2 fra produktionsprocesserne udledes til atmosfæren, bør emissionerne overvåges og indberettes i overensstemmelse med forordningen om overvågning og rapportering af emissioner fra de aktiviteter, der er opført i bilag I, som vedtages senest den 31. december 2011, jf. artikel 14, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF, idet det forudsættes, at al CO2 produceret under disse produktionsprocesser er udledt til atmosfæren, uanset enhver potentiel brug af carbondioxiden som fødestrøm i kemiske produktionsprocesser.
(27)
Benchmarket for dampkrakning omfatter ikke den såkaldte supplerende fødestrøm, værdifulde kemikalier, som ikke produceres i hovedprocessen, og de dertil hørende emissioner, men i givet fald bør supplerende fødestrømme tages i betragtning ved gratistildeling af emissionskvoter under anvendelse af specifikke emissionsfaktorer.
(28)
For at sikre lige vilkår for produktionen af aromater i raffinaderier og kemiske anlæg bør gratistildelingen af emissionskvoter for aromater baseres på CWT-metoden, og benchmarkværdien for raffinaderiprodukter bør anvendes.
(29)
Hydrogen anvendes i et vist omfang som brændsel, der erstatter konventionelle brændsler som f.eks. naturgas, ved produktionen af vinylchloridmonomer og mindsker derved de direkte emissioner fra forbrændingsprocessen, og anvendelsen af hydrogen som fødestrøm er at foretrække, når det gælder den samlede drivhusgaseffektivitet, så i benchmarket for vinylchloridmonomer sættes anvendelsen af hydrogen som brændsel lig med anvendelsen af naturgas som brændsel.
(30)
For at sikre lige vilkår for produktionen af hydrogen og syntesegas i raffinaderier og kemiske anlæg bør benchmarket for disse produkter baseres på CWT-metoden og benchmarkværdien for raffinaderiernes benchmark. Begge produktbenchmark henviser til en bestemt volumenkoncentration af hydrogen.
(31)
Da auktionering af alle kvoter bør være reglen i elsektoren fra 2013 og fremefter og i betragtning af sektorens mulighed for at overvælte de øgede omkostninger for carbondioxid, og at der ikke bør tildeles nogen gratiskvoter i forbindelse med elproduktion, undtagen midlertidige gratistildelinger til modernisering af elproduktion og elektricitet produceret fra spildgasser, bør denne afgørelse ikke omfatte gratistildeling af emissionskvoter i forbindelse med elproduktion eller elforbrug. I henhold til artikel 10a, stk. 6, i direktiv 2003/87/EF kan medlemsstaterne dog vedtage økonomiske foranstaltninger til fordel for sektorer eller delsektorer, der er udpeget som udsat for en betydelig risiko for carbon leakage som følge af omkostninger i forbindelse med drivhusgasemissioner, der overvæltes på elpriserne, for at kompensere for sådanne omkostninger; sådanne økonomiske foranstaltninger skal være i overensstemmelse med gældende statsstøtteregler eller de statsstøtteregler, der vedtages af Kommissionen på dette område.
(32)
Det er også hensigtsmæssigt, at produktbenchmarkene tager hensyn til energieffektiv genvinding af spildgasser og emissioner i forbindelse med brugen af dem. Med dette mål for øje er der ved fastlæggelsen af benchmarkværdier for produkter, hvis fremstilling genererer spildgasser, i vidt omfang taget hensyn til kulstofindholdet i disse spildgasser. Hvis spildgasser eksporteres fra produktionsprocessen ud over systemgrænserne for det relevante produktbenchmark og forbrændes med henblik på varmeproduktion uden for systemgrænserne af en benchmarket proces, jf. definitionen i bilag I, bør der tages hensyn til de dertil knyttede emissioner ved at tildele yderligere emissionskvoter på grundlag af varme- eller brændselsbenchmarket. I lyset af princippet om, at der ikke bør tildeles gratis emissionskvoter til nogen form for elproduktion for at undgå unødvendig konkurrencefordrejning på markederne for elektricitet, der leveres til industrianlæg, og under hensyntagen til den indeholdte kulstofpris i elektricitet, er det hensigtsmæssigt, at der - hvor spildgasser eksporteres fra produktionsprocessen ud over systemgrænserne for det relevante produktbenchmark og afbrændes for at producere elektricitet - ikke tildeles yderligere kvoter ud over kvoterne for den del af spildgassens kulstofindhold, som der er taget højde for i det relevante produktbenchmark.
(33)
Produktbenchmarkene tager også højde for de historiske emissioner fra sikkerhedsafbrænding af spildgasser (flaring), der vedrører produktionen af et givet produkt, og brændsel, der anvendes til en sådan sikkerhedsafbrænding, bør regnes for at være brændsel anvendt til produktion af ikkemålelig varme, så der tages højde for, at denne afbrænding er obligatorisk.
(34)
Der er brug for en betydelig investeringsindsats for at bekæmpe klimaforandringer og mindske økonomiens kulstofafhængighed. Denne afgørelse bør derfor anvendes på en måde, der fremmer investeringer i rene teknologier i hver sektor og delsektor. Ifølge direktiv 2003/87/EF kan dette mål på et senere tidspunkt suppleres med andre politikker og foranstaltninger, som opmuntrer til en mere effektiv udnyttelse af kvoter med sigte på at generere betydelige investeringer i mere energieffektive teknologier. Navnlig hvis den endelige årlige gratistildelte kvotemængde for alle etablerede anlæg, der fastlægges i overensstemmelse med denne afgørelse, ligger væsentligt under den maksimale årlige kvotemængde omhandlet i artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF, ville en ændring af denne afgørelse kunne skabe incitamenter til yderligere reduktioner af drivhusgasemissionerne, jf. artikel 10a, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF, ved at tildele kvoter til anlæg, der kan indføre innovative teknologier, som mindsker drivhusgasemissionerne yderligere.
(35)
Investeringer i væsentlige kapacitetsudvidelser, som giver adgang til den reserve til nytilkomne, der er fastsat i artikel 10a, stk. 7, i direktiv 2003/87/EF, bør være overbevisende og af en vis størrelse, så reserven af emissionskvoter til nytilkomne ikke opbruges for hurtigt, så konkurrencefordrejninger og unødige administrative byrder undgås, og så anlæg behandles ens fra den ene medlemsstat til den anden. Det er derfor hensigtsmæssigt at fastlægge tærsklen for en væsentlig kapacitetsændring til 10 % af anlæggets installerede kapacitet og at kræve, at ændringen i den installerede kapacitet giver et væsentligt højere eller lavere aktivitetsniveau i det pågældende anlæg. Der bør dog tages hensyn til gradvise kapacitetsudvidelser eller -indskrænkninger, når det vurderes, om tærsklen er nået.
(36)
På baggrund af det begrænsede antal kvoter i reserven til nytilkomne er det - når en væsentlig del af kvoterne er udstedt til nytilkomne - hensigtsmæssigt at vurdere, om der er sikkerhed for en retfærdig og lige adgang til de resterende kvoter i reserven. Hvis resultaterne af vurderingen taler for det, vil det eventuelt være muligt at indføre et køsystem. Udformningen af et sådant system og fastlæggelsen af kriterier for, hvem der kan tildeles kvoter, bør tage højde for forskellene i tilladelsespraksis i medlemsstaterne, forhindre misbrug og ikke give incitamenter til at reservere kvoter i urimeligt lang tid.
(37)
For at sikre, at der ikke gratistildeles emissionskvoter til et anlæg, som har indstillet driften, bør denne afgørelse fastsætte foranstaltninger, som definerer sådanne anlæg, og som forbyder udstedelsen af kvoter, medmindre det kan fastslås, at anlægget genoptager sin drift inden for en nærmere fastsat rimelig frist.
(38)
Med sigte på at tilpasse mængden af emissionskvoter, der tildeles et anlæg, som delvis har indstillet driften, er der fastsat specifikke tærskler, som sammenligner det nedsatte aktivitetsniveau med det oprindelige aktivitetsniveau. Mængden af emissionskvoter, der tildeles, bør så tilpasses i overensstemmelse hermed fra det år, der følger året, hvor anlægget delvis indstillede driften. Hvis et sådant anlæg igen når op på et aktivitetsniveau, der ligger over tærsklerne, bør den oprindelige mængde emissionskvoter, der blev tildelt, igen delvis eller fuldt ud tildeles alt efter anlæggets driftsniveau.
(39)
Hvor det er relevant, er der taget hensyn til retningslinjerne for fortolkningen af bilag I i direktiv 2003/87/EF.
(40)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Denne afgørelse fastsætter midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i medfør af direktiv 2003/87/EF fra 2013 og fremefter.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne afgørelse finder anvendelse på gratistildelingen af emissionskvoter i medfør af kapitel III (stationære anlæg) i direktiv 2003/87/EF i handelsperioderne fra 2013 med undtagelse af midlertidigt gratistildelte emissionskvoter til modernisering af elproduktion i henhold til artikel 10c i direktiv 2003/87/EF.
Artikel 3
Definitioner
1. I denne afgørelse forstås ved:
a) »etableret anlæg«: et anlæg, som udfører en eller flere af de aktiviteter, der er opført i bilag I til direktiv 2003/87/EF, eller en aktivitet, der for første gang er medtaget i EU-ordningen i henhold til artikel 24 i nævnte direktiv, og
b) »produktbenchmarket delinstallation«: input, output og dertil hørende emissioner i forbindelse med produktionen af et produkt, som der er fastlagt et benchmark for i bilag I
c) »varmebenchmarket delinstallation«: input, output og dertil hørende emissioner, som ikke er omfattet af et produktbenchmarket delinstallation, og som vedrører produktion og/eller import fra et anlæg eller anden enhed, der er omfattet af EU-ordningen, af målelig varme,
som forbruges inden for anlæggets grænser til produktion af produkter, til produktion af anden mekanisk energi end den, der bruges til produktion af elektricitet, til varme eller køling, med undtagelse af forbruget til produktion af elektricitet, eller
som eksporteres til et anlæg eller en anden enhed, der ikke er omfattet af EU-ordningen, med undtagelse af eksport med henblik på elproduktion
d) »brændselsbenchmarket delinstallation«: input, output og dertil hørende emissioner, som ikke er omfattet af en produktbenchmarket delinstallation, og som vedrører produktionen af ikkemålelig varme fra brændselsforbrænding, der forbruges til produktion af produkter, til produktion af anden mekanisk energi end den, der bruges til produktion af elektricitet, til varme eller køling, med undtagelse af forbruget til produktion af elektricitet, herunder også sikkerhedsafbrænding
e) »målelig varme«: en nettovarmestrøm, der transporteres via identificerbare rørledninger eller kanaler ved hjælp af en varmebærer, f.eks. navnlig damp, varmluft, vand, olie, flydende metaller og salte, og for hvilken der er installeret eller kan installeres en varmeenergimåler
f) »varmeenergimåler«: en varmeenergimåler som omhandlet i bilag MI-004 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/22/EF (5) eller enhver anden anordning til måling og registrering af produceret varmeenergimængde på grundlag af flowhastigheder og -temperaturer.
g) »ikkemålelig varme«: al anden varme end målelig varme
h) »procesemissionsdelinstallation«: emissioner af drivhusgasser opført i bilag I til direktiv 2003/87/EF bortset fra carbondioxid, som finder sted uden for systemgrænserne for et i bilag I opført produktbenchmark, eller carbondioxidemissioner, som finder sted uden for systemgrænserne for et i bilag I opført produktbenchmark som følge af enhver af nedenstående aktiviteter, samt emissioner fra forbrænding af ufuldstændigt oxideret kulstof, der produceres som led i de følgende aktiviteter med henblik på produktion af målelig varme, ikkemålelig varme og elektricitet under forudsætning af, at emissioner, som ville være opstået ved forbrænding af en naturgasmængde med samme teknisk brugbare energiindhold som det forbrændte ufuldstændigt oxiderede kulstof, fratrækkes:
i) »væsentlig kapacitetsudvidelse«: en betydelig forøgelse af en delinstallations indledende installerede kapacitet, der medfører alle de følgende resultater:
j) »væsentlig kapacitetsindskrænkning«: en eller flere identificerbare fysiske ændringer, som fører til en betydelig indskrænkning af en delinstallations indledende installerede kapacitet og aktivitetsniveau i samme størrelsesorden som den, der anses for at udgøre en væsentlig kapacitetsudvidelse
k) »væsentlig kapacitetsændring«: enten en væsentlig kapacitetsudvidelse eller en væsentlig kapacitetsindskrænkning
l) »kapacitetsforøgelse«: forskellen mellem en delinstallations indledende installerede kapacitet og samme delinstallations installerede kapacitet efter en væsentlig kapacitetsudvidelse, bestemt på grundlag af gennemsnittet af de 2 største månedsproduktionsvolumener inden for de første 6 måneder efter start af ændret drift
m) »kapacitetsreduktion«: forskellen mellem en delinstallations indledende installerede kapacitet og samme delinstallations installerede kapacitet efter en væsentlig kapacitetsindskrænkning, bestemt på grundlag af gennemsnittet af de to største månedsproduktionsvolumener inden for de første seks måneder efter start af ændret drift
n) »start af normal drift«: den verificerede og godkendte første dag i en fortløbende periode på 90 dage eller, hvis den sædvanlige produktionscyklus i en sektor ikke er fortløbende, den første dag i en 90-dages periode, som er opdelt i sektorspecifikke produktionscyklusser, hvor anlægget drives med mindst 40 % af den kapacitet, som udstyret er beregnet til, under hensyntagen til anlægsspecifikke driftsforhold, hvor det er relevant
o) »start af ændret drift«: den verificerede og godkendte første dag i en fortløbende periode på 90 dage eller, hvis den sædvanlige produktionscyklus i en sektor ikke er fortløbende, den første dag i en 90-dages periode, som er opdelt i sektorspecifikke produktionscyklusser, hvor den ændrede delinstallation drives med mindst 40 % af den kapacitet, som udstyret er beregnet til, under hensyntagen til delinstallationens specifikke driftsforhold, hvor det er relevant
p) »sikkerhedsafbrænding«: afbrænding af pilotbrændstof og meget varierende mængder af procesgasser eller restgasser i en enhed åben for atmosfæriske forstyrrelser, som sker af sikkerhedshensyn og udtrykkeligt er fastlagt i de relevante tilladelser for det pågældende anlæg
q) »privat husholdning«: en boligenhed, hvor personerne enten individuelt eller gruppevis træffer foranstaltninger med sigte på at forsyne sig selv med målelig varme
r) »verifikator«: kompetent, uafhængig og akkrediteret person eller verifikationsorgan, der er ansvarligt for at gennemføre og afrapportere verifikationsprocessen i overensstemmelse med de detaljerede krav, som medlemsstaten har opstillet i medfør af bilag V i direktiv 2003/87/EF
s) »rimelig garanti«: en høj, men ikke absolut garanti, som udtrykkeligt angives i verifikationserklæringen, hvor der tages stilling til, om de verificerede data er fri for væsentlige ukorrekte angivelser
t) »forvisningsgrad«: den udstrækning, hvori verifikatoren ud fra sine verifikationskonklusioner føler sig sikker på, at det er bevist, at de data, der er indgivet for et anlæg, er fri for væsentlige ukorrekte angivelser
u) »væsentlig ukorrekt angivelse«: en betydelig ukorrekt angivelse (udeladelser, urigtige oplysninger og fejl, dog under hensyntagen til tilladelig usikkerhed) i de fremsendte data, som efter verifikatorens faglige skøn kan få indvirkning på den kompetente myndigheds efterfølgende anvendelse af dataene til beregning af emissionskvotetildelingen.
Artikel 4
Kompetent myndighed og afrunding
1. Medlemsstaterne træffer passende administrative foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse, herunder udpegning af den eller de kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 18 i direktiv 2003/87/EF.
2. Alle beregninger vedrørende et antal kvoter, som foretages i henhold til denne afgørelse, rundes op til nærmeste kvote.
KAPITEL II
ETABLEREDE ANLÆG
Artikel 5
Udpegelse af anlæg
1. Hver medlemsstat udpeger alle anlæg på medlemsstatens eget territorium, der er berettiget til gratistildeling i medfør af artikel 10a i direktiv 2003/87/EF.
2. Hver medlemsstat udpeger også alle elektricitetsgeneratorer og små anlæg, som kan udelukkes fra EU-ordningen, jf. artikel 27 i direktiv 2003/87/EF.
Artikel 6
Opdeling i delinstallationer
1. I forbindelse med denne afgørelse opdeler medlemsstaterne hvert anlæg, der er berettiget til gratistildeling af emissionskvoter i medfør af artikel 10a i direktiv 2003/87/EF, i en eller flere af følgende delinstallationer efter behov:
a)
en produktbenchmarket delinstallation
b)
en varmebenchmarket delinstallation
c)
en brændselsbenchmarket delinstallation
d)
en procesemissionsdelinstallation.
Delinstallationer skal i videst muligt omfang svare til fysiske dele af anlægget.
For varmebenchmarkede delinstallationer, brændselsbenchmarkede delinstallationer og procesemissionsdelinstallationer skal medlemsstaterne på grundlag af NACE- eller prodcom-koder klart fastlægge, hvorvidt de relevante processer vedrører eller ikke vedrører en sektor eller delsektor, der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU.
Hvis et anlæg, som er omfattet af EU-ordningen, har produceret og eksporteret målelig varme til et anlæg eller en enhed, som ikke er omfattet af EU-ordningen, antager medlemsstaterne, at den varmebenchmarkede delinstallations relevante proces i forbindelse med denne varme ikke tilhører en sektor eller delsektor, der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU, medmindre den kompetente myndighed finder det godtgjort, at forbrugeren af den målelige varme tilhører en sektor eller delsektor, der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU.
2. Summen af input, output og emissioner for hver delinstallation må ikke overstige input, output og samlede emissioner for anlægget som helhed.
Artikel 7
Indsamling af basisdata
1. For hvert etableret anlæg, der er berettiget til gratistildeling af emissionskvoter i medfør af artikel 10a i direktiv 2003/87/EF, bl.a. anlæg, som kun drives lejlighedsvis, herunder anlæg, der fungerer som reserve- eller standbyanlæg, og anlæg i sæsondrift, indsamler medlemsstaterne for alle årene i perioden 1. januar 2005 til 31. december 2008 eller i givet fald 1. januar 2009 til 31. december 2010, hvor anlægget har været i drift, alle relevante oplysninger og data for hvert af de i bilag IV anførte parametre fra driftslederen.
2. Medlemsstaterne indsamler separate data for hver delinstallation. Om nødvendigt kan medlemsstaterne pålægge driftslederen at forelægge flere data.
Hvis 95 % af input, output og tilhørende emissioner fra den varmebenchmarkede delinstallation, den brændselsbenchmarkede delinstallation eller procesemissionsdelinstallationen vedrører sektorer eller delsektorer, der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU, eller hvis 95 % af input, output og tilhørende emissioner fra den varmebenchmarkede delinstallation, den brændselsbenchmarkede delinstallation eller procesemissionsdelinstallation vedrører sektorer eller delsektorer, der ikke anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, kan medlemsstaterne fritage driftslederen for at fremlægge data til brug i forbindelse med en bestemmelse af risikoen for carbon leakage.
3. Medlemsstaterne pålægger driftslederen at indgive oplysninger om hver produktbenchmarket delinstallations indledende installerede kapacitet, som beregnes således:
a)
som hovedregel sættes den indledende installerede kapacitet lig med gennemsnittet af de 2 største månedsproduktionsvolumener i perioden fra den 1. januar 2005 til den 31. december 2008, idet det antages, at delinstallationen blev drevet med denne belastning 720 timer om måneden 12 måneder om året
b)
hvis det ikke er muligt at bestemme den indledende installerede kapacitet i overensstemmelse med litra a), foretages en eksperimentel kontrol af delinstallationens kapacitet under tilsyn af en verifikator for at sikre, at de anvendte parametre er typiske for den pågældende sektor, og at resultaterne af den eksperimentelle kontrol er repræsentative.
4. Hvis en delinstallation har foretaget en væsentlig kapacitetsændring mellem den 1. januar 2005 og den 30. juni 2011, pålægger medlemsstaterne driftslederen både at fremsende oplysninger om den indledende installerede kapacitet for den pågældende delinstallation, beregnet i overensstemmelse med stk. 3, frem til start af ændret drift og oplysning om kapacitetsøgningen henholdsvis kapacitetsreduktionen og om delinstallationens installerede kapacitet efter den væsentlige kapacitetsændring, bestemt på grundlag af gennemsnittet af de 2 største månedsproduktionsvolumener inden for de første 6 måneder efter start af ændret drift. Medlemsstaterne regner denne installerede kapacitet efter en væsentlig kapacitetsændring for at være delinstallationens indledende installerede kapacitet, når de vurderer yderligere væsentlige kapacitetsændringer.
5. Medlemsstaterne indsamler, registrerer og dokumenterer data på en måde, der gør den kompetente myndighed i stand til at anvende dem på en hensigtsmæssig måde.
Medlemsstaterne kan pålægge driftslederen at benytte en elektronisk model eller fastlægge et filformat for fremsendelsen af data. Medlemsstaten skal dog acceptere en driftsleders brug af enhver elektronisk model eller ethvert filformat offentliggjort af Kommissionen i forbindelse med dataindsamling i medfør af denne artikel, medmindre medlemsstatens model eller filformat mindst pålægger registrering af de samme data.
6. Data vedrørende input, output og dertil hørende emissioner, der kun foreligger for et anlæg som helhed, fordeles forholdsmæssigt på de forskellige delinstallationer således:
a)
hvis der produceres forskellige produkter efter hinanden på samme produktionslinje, fordeles input, output og dertil hørende emissioner sekventielt på grundlag af brugstiden pr. år for hver delinstallation
b)
hvis det ikke er muligt at fordele input, output og dertil hørende emissioner i overensstemmelse med litra a), fordeles de på grundlag af de individuelle producerede produkters masse eller volumen, eller der benyttes skøn, som baseres på forholdet mellem de frie reaktionsenthalpier for de involverede kemiske reaktioner eller på en anden egnet fordelingsnøgle, der bygger på stringente videnskabelige metoder.
7. Medlemsstaterne pålægger driftslederne at indgive fuldstændige og konsistente data og at sikre, at der ikke er nogen overlapning mellem delinstallationer, og at der ikke sker dobbelttælling. Medlemsstaterne påser navnlig, at driftslederne udviser den nødvendige omhu og fremsender så nøjagtige data som muligt, så der opnås en rimelig garanti for dataenes integritet.
Med dette mål for øje sikrer medlemsstaterne, at hver driftsleder også fremsender en metoderapport, som navnlig omfatter en beskrivelse af anlægget, den anvendte indsamlingsmetode, de forskellige datakilder, beregningstrin og, hvor det er relevant, antagelser og metoder i forbindelse med fordelingen af emissioner på de relevante delinstallationer i overensstemmelse med stk. 6. Medlemsstaterne kan pålægge driftslederen at demonstrere nøjagtigheden og fuldstændigheden af de fremsendte data.
8. I tilfælde, hvor der mangler data, pålægger medlemsstaterne driftslederen behørigt at begrunde enhver mangel på data.
Medlemsstaterne pålægger driftslederen at erstatte alle manglende data med konservative skøn, som navnlig baseres på den bedste praksis i branchen og nye videnskabelige og tekniske oplysninger, før eller senest under den kontrol, der foretages af verifikatoren.
Foreligger der ufuldstændige data, bruges der ved et konservativt skøn en værdi på højst 90 % af den værdi, som fås ved at ekstrapolere fra de foreliggende data.
Foreligger der ingen data for målelige varmestrømme for den varmebenchmarkede delinstallation, kan der afledes en tilnærmet værdi fra det tilhørende energiinput ganget med varmeproduktionens effektivitet som kontrolleret af en verifikator. Foreligger der ikke sådanne effektivitetsdata, anvendes en referenceeffektivitet på 70 % for det tilsvarende energiinput for produktion af målelig varme.
9. Hver medlemsstat stiller efter anmodning de data, der indsamles i henhold til stk. 1 til 6, til rådighed for Kommissionen.
Artikel 8
Verifikation
1. I forbindelse med indsamlingen af data i henhold til artikel 7, accepterer medlemsstaterne kun data, der er verificeret og godkendt som tilstrækkelige af en verifikator. Verifikationsprocessen skal relatere til metoderapporten og de indberettede parametre, der er omhandlet i artikel 7 og bilag IV. Ved verifikationen efterprøves pålideligheden, troværdigheden og nøjagtigheden af de data, som driftslederen indgiver, og resultatet skal være en verifikationserklæring, hvori der afgives en erklæring med rimelig garanti om, hvorvidt de fremsendte data er fri for væsentlige ukorrekte angivelser.
2. Medlemsstaterne sikrer, at verifikator er uafhængig af driftslederen, udfører sin opgave på en objektiv og professionel måde og er bekendt med:
a)
denne afgørelses bestemmelser og relevante standarder og retningslinjer
b)
de lovfæstede, regulatoriske og administrative krav, der gælder for de aktiviteter, der verificeres
c)
tilblivelsen af alle oplysninger vedrørende de enkelte parametre eller emissionskilder i anlægget, navnlig hvad angår indsamling, måling, beregning og rapportering af data.
3. Ud over de krav, der er fastsat i beslutning 2007/589/EF, sikrer medlemsstaterne, at alle følgende mindstekrav er opfyldt:
a)
verifikator har planlagt og gennemført verifikationen med professionel skepsis og under hensyntagen til, at der kan være omstændigheder, som bevirker, at de forelagte oplysninger og data kan indeholde væsentlige ukorrekte angivelser
b)
verifikator har kun valideret rapporterede parametre, der er bestemt med en høj grad af sikkerhed. En høj grad af sikkerhed indebærer, at driftslederen kan påvise:
i)
at der ikke er uoverensstemmelser i de rapporterede parametre
ii)
at indsamlingen af parametre er sket i overensstemmelse med gældende standarder eller retningslinjer
iii)
at anlæggets optegnelser er fuldstændige og kohærente
c)
verifikator har begyndt verifikationsprocessen med en strategisk analyse af alle relevante aktiviteter, der udføres på anlægget, og har overblik over alle aktiviteterne og deres betydning for tildelingen
d)
verifikator har taget hensyn til oplysningerne i drivhusgasemissionstilladelsen eller andre relevante miljøtilladelser, f.eks. tilladelsen omhandlet i direktiv 2008/1/EF, herunder navnlig i forbindelse med vurderingen af delinstallationers indledende installerede kapacitet
e)
verifikator har analyseret de iboende risici og kontrolrisiciene i forbindelse med omfanget og kompleksiteten af driftslederens aktiviteter og i relation til tildelingsparametre, som kunne føre til væsentlige ukorrekte angivelser, og har udarbejdet en verifikationsplan efter denne risikoanalyse
f)
verifikator har, hvis det er relevant, aflagt et besøg på anlægget for at kontrollere, hvordan målere og overvågningssystemer fungerer, gennemført samtaler og indhentet fyldestgørende oplysninger og dokumentation. Har verifikator ment, at et besøg på anlægget ikke var hensigtsmæssigt, bør denne beslutning kunne begrundes fuldt ud over for en kompetent myndighed
g)
verifikator har gennemført verifikationsplanen ved at indsamle data i henhold til de definerede indsamlingsmetoder, walk-through tests, dokumentgennemgang og analyse- og datarevisionsprocedurer, herunder også enhver anden form for relevant dokumentation, som verifikators verifikationserklæring baseres på
h)
verifikator har anmodet driftslederen om at fremlægge eventuelle manglende data eller færdiggøre manglende dele af revisionsspor, redegøre for variationer i parametre eller emissionsdata, revidere beregninger eller afstemme rapporterede data
i)
verifikator har udarbejdet en intern verifikationsrapport. Verifikationsrapporten skal dokumentere, at den strategiske analyse, risikoanalysen og verifikationsplanen er gennemført i fuldt omfang, og den skal give tilstrækkelig information til at underbygge en verifikationserklæring. Den interne verifikationsrapport skal også gøre det lettere for den kompetente myndighed og akkrediteringsorganet at foretage en eventuel evaluering af verifikationen
j)
verifikator har på grundlag af den interne verifikationsrapports resultater vurderet, hvorvidt de rapporterede parametre indeholder væsentlige ukorrekte angivelser, og om der er andre forhold, der er relevante for verifikationserklæringen
k)
verifikator har gjort rede for verifikationsmetoden, de konstaterede forhold og verifikationserklæringen i en verifikationsrapport til driftslederen, som denne fremlægger for den kompetente myndighed sammen med metoderapporten og de rapporterede parametre.
4. Medlemsstaterne tildeler ingen gratis emissionskvoter til et anlæg, hvis dataene vedrørende det pågældende anlæg ikke er verificeret og godkendt som tilstrækkelige.
Medlemsstaterne må kun beslutte at gratistildele emissionskvoter til et anlæg, for hvilket dataene ikke er verificeret og godkendt som tilstrækkelige, hvis de finder det godtgjort, at de manglende data, som ligger til grund for verifikators bedømmelse, skyldes ekstraordinære og uforudsigelige omstændigheder, der med al behørig omhu ikke kunne være undgået, og som driftslederen af det pågældende anlæg ikke har nogen indflydelse på, herunder navnlig på grund af omstændigheder som naturkatastrofer, krig, krigstrusler, terrorisme, revolution, optøjer, sabotage eller vandalisme.
5. Ved verifikationen påser medlemsstaterne navnlig, at delinstallationer ikke overlapper hinanden, og at der ikke sker dobbelttælling.
Artikel 9
Historisk aktivitetsniveau
1. For etablerede anlæg fastlægger medlemsstaterne på grundlag af dataene indsamlet i medfør af artikel 7 de historiske aktivitetsniveauer for hvert anlæg for basisperioden fra den 1. januar 2005 til den 31. december 2008 eller for basisperioden fra den 1. januar 2009 til den 31. december 2010, hvis aktivitetsniveauerne for sidstnævnte periode er højere.
2. Det produktrelaterede historiske aktivitetsniveau for hvert produkt, som der er fastsat et produktbenchmark for i bilag I, er medianen af anlæggets årlige historiske produktion af det pågældende produkt i basisperioden.
3. Det varmerelaterede historiske aktivitetsniveau er medianen af den årlige historiske import fra et anlæg, der er omfattet af EU-ordningen, og/eller produktion af målelig varme i basisperioden, som er forbrugt inden for anlæggets grænser til produktion af produkter, til produktion af anden mekanisk energi end den, der bruges til produktion af elektricitet, til varme eller køling, med undtagelse af forbruget til produktion af elektricitet, eller som er eksporteret til et anlæg eller en anden enhed, der ikke er omfattet af EU-ordningen, med undtagelse af eksport med henblik på elproduktion, udtrykt i terajoule pr. år.
4. Det brændselsrelaterede historiske aktivitetsniveau er medianen af det årlige historiske forbrug af brændsel anvendt til produktion af ikkemålelig varme, som er forbrugt til produktion af produkter, til produktion af anden mekanisk energi end den, der bruges til produktion af elektricitet, til varme eller køling, med undtagelse af forbruget til produktion af elektricitet, herunder også sikkerhedsafbrænding, i basisperioden, udtrykt i terajoule pr. år.
5. For procesemissioner i forbindelse med produktionen af produkter i det pågældende anlæg i den i stk. 1 omhandlede basisperiode er det procesrelaterede historiske aktivitetsniveau lig med medianen af de årlige historiske procesemissioner udtrykt i tons kulstofdioxidækvivalent.
6. I forbindelse med bestemmelsen af de medianværdier, der er omhandlet i stk. 1 til 5, tages kun kalenderår i betragtning, hvor anlægget har været i drift mindst én dag.
Hvis anlægget har været i drift mindre end to kalenderår i den relevante basisperiode, beregnes de historiske aktivitetsniveauer ud fra hver delinstallations indledende installerede kapacitet, bestemt i henhold til metoden i artikel 7, stk. 3, ganget med den relevante kapacitetsudnyttelsesfaktor, der fastlægges i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2.
7. Uanset stk. 2 bestemmer medlemsstaterne det produktrelaterede historiske aktivitetsniveau for produkter, som de i bilag III omhandlede produktbenchmark gælder for, ud fra medianen af den årlige historiske produktion beregnet i henhold til formlerne i samme bilag.
8. Etablerede anlæg, som kun benyttes af og til, herunder navnlig anlæg, der fungerer som reserve- eller standbyanlæg, og anlæg i sæsondrift, og som ikke har været i drift mindst én dag i et givet kalenderår i basisperioden, indgår i bestemmelsen af de i stk. 1 omhandlede medianværdier, hvis alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
det er klart påvist, at anlægget benyttes af og til, navnlig at det jævnligt benyttes som standby- eller reservekapacitet, eller at det jævnligt drives i sæsondrift
b)
anlægget har en drivhusgasemissionstilladelse og alle andre relevante tilladelser, der kræves i henhold til medlemsstatens nationale retsregler for at drive anlægget
c)
det er teknisk muligt at starte driften med kort varsel, og der finder jævnlig vedligeholdelse sted.
9. Hvis et etableret anlæg har foretaget en væsentlig kapacitetsudvidelse eller en væsentlig kapacitetsindskrænkning mellem den 1. januar 2005 og den 30. juni 2011, er de historiske aktivitetsniveauer for det pågældende anlæg lig med summen af medianværdierne bestemt i henhold til stk. 1 uden den væsentlige kapacitetsændring og de historiske aktivitetsniveauer for kapacitetsforøgelsen eller kapacitetsreduktionen.
De historiske aktivitetsniveauer for kapacitetsforøgelsen eller kapacitetsreduktionen er forskellen mellem den indledende installerede kapacitet for hver delinstallation, der har foretaget en væsentlig kapacitetsændring i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, frem til start af ændret drift, og den installerede kapacitet efter den væsentlige kapacitetsændring, bestemt i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, ganget med den gennemsnitlige historiske kapacitetsudnyttelse for det pågældende anlæg i årene før start af ændret drift.
Artikel 10
Tildeling på anlægsniveau
1. På grundlag af de data, der indsamles i henhold til artikel 7, beregner medlemsstaterne for hvert år antallet af gratistildelte emissionskvoter fra 2013 og fremefter for hvert etableret anlæg på deres territorium i overensstemmelse med stk. 2 til 8.
2. I forbindelse med denne beregning bestemmer medlemsstaterne først det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter særskilt for hver delinstallation på følgende måde:
a)
for hver produktbenchmarket delinstallation skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for et givet år svare til værdien af det i bilag I anførte produktbenchmark ganget med det relevante produktrelaterede historiske aktivitetsniveau
b)
for
i)
den varmebenchmarkede delinstallation skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for et givet år svare til værdien af det i bilag I anførte varmebenchmark for målelig varme ganget med det varmerelaterede historiske aktivitetsniveau for forbruget af målelig varme
ii)
det brændselsbenchmarkede delinstallation skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for et givet år svare til værdien af det i bilag I anførte brændselsbenchmark ganget med det brændselsrelaterede historiske aktivitetsniveau for det forbrugte brændsel
iii)
procesemissionsdelinstallationen skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for et givet år svare til det procesrelaterede historiske aktivitetsniveau ganget med 0,9700.
3. Hvis målelig varme eksporteres til private husholdninger, og det foreløbige årlige antal emissionskvoter, der er fastlagt i stk. 2, litra b), punkt i), for 2013 er lavere end medianen af de årlige historiske emissioner i forbindelse med produktionen af målelig varme eksporteret til private husholdninger af den pågældende delinstallation i perioden 1. januar 2005 til 31. december 2008, justeres det foreløbige årlige antal emissionskvoter for 2013 med forskellen. For hvert af de følgende år, 2014 til 2020, justeres det foreløbige årlige antal emissionskvoter, der er fastlagt i overensstemmelse med stk. 2, litra b), punkt i), hvis det foreløbige årlige antal emissionskvoter for det pågældende år er lavere end en vis procentsats af ovennævnte median af de årlige historiske emissioner. Denne procentsats er 90 % i 2014 og 10 procentpoint lavere hvert år de følgende år.
4. I forbindelse med gennemførelsen af artikel 10a, stk. 11, i direktiv 2003/87/EF anvendes de i bilag VI anførte faktorer på det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter, der er fastlagt for hver delinstallation i henhold til nærværende artikels stk. 2 for det pågældende år, hvis processerne i de pågældende delinstallationer vedrører sektorer eller delsektorer, som ikke anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU.
Hvis processerne i de pågældende delinstallationer vedrører sektorer eller delsektorer, der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU, anvendes en faktor 1 for årene 2013 og 2014. De sektorer og delsektorer, for hvilke faktoren er 1 for årene 2015 til 2020, fastlægges i henhold til artikel 10a, stk. 13, i direktiv 2003/87/EF.
5. Hvis mindst 95 % af historiske aktivitetsniveau for den varmebenchmarkede delinstallation, den brændselsbenchmarkede delinstallation eller procesemissionsdelinstallationen vedrører sektorer eller delsektorer, der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU, anses delinstallationen som helhed for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage.
Hvis mindst 95 % af historiske aktivitetsniveau for den varmebenchmarkede delinstallation, den brændselsbenchmarkede delinstallation eller procesemissionsdelinstallationen vedrører sektorer eller delsektorer, der ikke anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU, anses delinstallationen som helhed for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage.
6. Det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for delinstallationer, som modtog målelig varme fra delinstallationer, der producerer produkter, som er omfattet af de i bilag I anførte benchmark for salpetersyre, nedsættes med det årlige historiske forbrug af denne varme i basisperioden, jf. artikel 9, stk. 1, ganget med værdien af varmebenchmarket for denne målelige varme, der er anført i bilag I.
7. Det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for hvert anlæg er lig med summen af alle delinstallationers foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter, der beregnes i overensstemmelse med stk. 2, 3, 4, 5 og 6.
Hvis et anlæg omfatter delinstallationer, som producerer papirmasse (kortfibret kraftpapirmasse, langfibret kraftpapirmasse, termomekanisk træmasse og mekanisk træmasse, sulfitcellulose eller anden papirmasse, som ikke er omfattet af et produktbenchmark) og eksporterer målelig varme til andre teknisk forbundne delinstallationer, skal der - uanset det foreløbige antal årlige gratistildelte emissionskvoter for det pågældende anlægs andre delinstallationer - ved beregningen af det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter kun tages hensyn til det foreløbige antal årlige gratistildelte emissionskvoter, der vedrører papirmasseprodukter produceret i delinstallationen, som markedsføres i stedet for at blive videreforarbejdet til papir i samme anlæg eller andre teknisk forbundne anlæg.
8. Medlemsstaterne sikrer, at der ikke sker en dobbelttælling af emissioner, når de fastlægger det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for hvert anlæg, og at tildelingen ikke er negativ. Navnlig i tilfælde, hvor et mellemprodukt, der er omfattet af et produktbenchmark i henhold til de i bilag I definerede systemafgrænsninger, importeres af et anlæg, må der ikke ske en dobbelttælling af emissionerne, når det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter fastlægges for begge de berørte anlæg.
9. Det endelige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for hvert etableret anlæg, med undtagelse af anlæg omfattet af artikel 10a, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF, er lig med det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for hvert anlæg, der er fastlagt i overensstemmelse med stk. 7, ganget med den tværsektorielle korrektionsfaktor, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3.
For anlæg omfattet af artikel 10a, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF, som er berettiget til at få tildelt gratis emissionskvoter, skal det endelige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter svare til det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for hvert anlæg, der er fastlagt i henhold til stk. 7, justeret med den lineære faktor, der er omhandlet i artikel 10a, stk. 4, i direktiv 2003/87/EF, hvorved det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for det pågældende anlæg for 2013 anvendes som reference.
Artikel 11
Tildeling i forbindelse med dampkrakning
Uanset artikel 10, stk. 2, litra a), skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for en produktbenchmarket delinstallation i forbindelse med produktionen af værdifulde kemikalier (i det følgende benævnt »HVC«) være den i bilag I anførte værdi for dampkrakningsproduktbenchmarket ganget med det historiske aktivitetsniveau, der fastlægges i overensstemmelse med bilag III, og ganget med kvotienten af de samlede direkte emissioner, herunder emissioner fra nettoimporten af varme, i den i artikel 9, stk. 1, omhandlede basisperiode, udtrykt i tons kulstofdioxidækvivalent, og summen af disse samlede direkte emissioner og de relevante indirekte emissioner i den i artikel 9, stk. 1, omhandlede basisperiode, beregnet i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2. Til resultatet af denne beregning lægges 1,78 tons carbondioxid pr. tons hydrogen ganget med medianen af den historiske produktion af hydrogen fra supplerende fødestrøm, udtrykt i tons hydrogen, 0,24 tons carbondioxid pr. tons ethylen ganget med medianen af den historiske produktion af ethylen fra supplerende fødestrøm, udtrykt i tons ethylen, og 0,16 tons carbondioxid pr. tons HVC ganget med medianen af den historiske produktion af andre værdifulde kemikalier end hydrogen og ethylen fra supplerende fødestrøm, udtrykt i tons HVC.
Artikel 12
Tildeling i forbindelse med vinylchloridmonomer
Uanset artikel 10, stk. 2, litra a), skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for en delinstallation i forbindelse med produktionen af vinylchloridmonomer (i det følgende benævnt »VCM«) svare til værdien af VCM-benchmarket ganget med det historiske aktivitetsniveau for VCM-produktion, udtrykt i tons, og ganget med kvotienten af de direkte emissioner for produktionen af VCM, herunder emissioner fra nettoimporten af varme, i den i artikel 9, stk. 1, omhandlede basisperiode, beregnet i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, udtrykt som tons carbondioxidækvivalent, og summen af disse direkte emissioner og de hydrogenrelaterede emissioner for produktionen af VCM i den i artikel 9, stk. 1, omhandlede basisperiode, udtrykt som tons carbondioxidækvivalent, beregnet på grundlag af det historiske varmeforbrug på basis af hydrogenforbrænding, udtryk i terajoule (TJ) ganget med 56,1 tons carbondioxid pr. TJ.
Artikel 13
Varmestrømme mellem anlæg
Hvis der i en produktbenchmarket delinstallation indgår målelig varme importeret fra et anlæg eller en anden enhed, som ikke er omfattet af EU-ordningen, nedsættes det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for den pågældende produktbenchmarkede delinstallation, som er fastlagt i henhold til artikel 10, stk. 2, litra a), med mængden af historisk varme, der er importeret fra et anlæg eller en anden enhed, som ikke var omfattet af EU-ordningen i det pågældende år, ganget med det i bilag I anførte varmebenchmark for målelig varme.
Artikel 14
Konvertering mellem brændsel og elektricitet
1. For hvert af de i bilag I anførte produktbenchmarkede delinstallationer, for hvilke der tages hensyn til konvertering mellem brændsel og elektricitet, skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter svare til den i bilag I anførte værdi for det relevante produktbenchmark ganget med det produktrelaterede historiske aktivitetsniveau og ganget med kvotienten for de samlede direkte emissioner, herunder emissioner fra nettoimporten af varme, i den i artikel 9, stk. 1, omhandlede basisperiode, udtrykt i tons kulstofdioxidækvivalent, og summen af disse samlede direkte emissioner og de relevante indirekte emissioner i den i artikel 9, stk. 1, omhandlede basisperiode.
2. I forbindelse med beregningen i henhold til stk. 1 er de relevante indirekte emissioner lig med det relevante elforbrug, jf. definitionen af processer og emissioner i bilag I, til produktion af det pågældende produkt i den i artikel 9, stk. 1, omhandlede basisperiode, udtrykt i megawatt-timer ganget med 0,465 tons carbondioxid pr. megawatt-time og udtrykt i tons carbondioxid.
I forbindelse med beregningen i henhold til stk. 1 er emissionerne fra nettoimporten af varme lig med mængden af målelig varme til produktion af det pågældende produkt, som er importeret fra anlæg omfattet af EU-ordningen i den i artikel 9, stk. 1, omhandlede basisperiode, ganget med værdien af det i bilag I anførte varmebenchmark.
KAPITEL III
TILDELINGSBESLUTNINGER
Artikel 15
Nationale gennemførelsesforanstaltninger
1. I overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF fremsender medlemsstaterne inden den 30. september 2011 en liste til Kommissionen over de anlæg på deres territorium, der er omfattet af direktiv 2003/87/EF, herunder anlæg udpeget i henhold til artikel 5, og anvender hertil den elektroniske model, som stilles til rådighed af Kommissionen.
2. Den i stk. 1 omhandlede liste skal for hvert etableret anlæg navnlig omfatte følgende:
a)
identifikation af anlægget og dets grænser ved hjælp af identifikationskoden i den uafhængige transaktionsjournal (CITL)
b)
identifikation af et anlægs særskilte delinstallationer
c)
oplysninger for hver produktbenchmarket delinstallation om den indledende installerede kapacitet og de årlige produktionsvolumener for det relevante produkt i perioden 1. januar 2005 til 31. december 2008
d)
oplysninger for hvert anlæg og hver delinstallation, om det hører til eller ikke hører til en sektor eller delsektor, som er udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU
e)
oplysninger for hver delinstallation om det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for perioden 2013 til 2020 fastlagt i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2
f)
i tilgift til litra d), oplysninger for hver delinstallation, som ikke anses for at høre til en sektor eller delsektor, som er udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, jf. afgørelse 2010/2/EU, om det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for perioden 2013 til 2020, der falder med lige store mængder fra 80 % af antallet i 2013 til 30 % i 2020, jf. artikel 10, stk. 4
g)
oplysninger for hvert anlæg om det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for perioden 2013 til 2020 fastlagt i overensstemmelse med artikel 10, stk. 6.
På listen anføres også alle elektricitetsgeneratorer og små anlæg, som kan udelukkes fra EU-ordningen, jf. artikel 27 i direktiv 2003/87/EF.
3. Efter modtagelse af den i stk. 1 omhandlede liste vurderer Kommissionen hvert anlægs optagelse på listen og de tilknyttede foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter.
Efter alle medlemsstaters anmeldelse af det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for perioden 2013 til 2020 fastlægger Kommissionen den ensartede tværsektorielle korrektionsfaktor, der er omhandlet i artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF. Den fastlægges ved at sammenligne summen af de foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter til anlæg, som ikke er elektricitetsgeneratorer, for hvert år i perioden 2013 til 2020, uden at anvende de i bilag VI anførte faktorer, med den årlige mængde kvoter, der beregnes i overensstemmelse med artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF for anlæg, som ikke er elektricitetsgeneratorer eller nytilkomne, under hensyntagen til den relevante andel af den samlede årlige kvotemængde for EU som helhed, der fastlægges i henhold til direktivets artikel 9, og den relevante mængde emissioner, som først omfattes af EU-ordningen fra 2013 og fremefter.
4. Hvis Kommissionen ikke afviser et anlægs optagelse på denne liste, herunder også det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for det pågældende anlæg, fastlægger den berørte medlemsstat derefter det endelige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for hvert år i perioden 2013 til 2020 i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9.
5. Efter fastlæggelsen af det endelige årlige antal for alle etablerede anlæg på deres territorium fremsender medlemsstaterne en liste til Kommissionen med de endelige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for perioden fra 2013 til 2020 som fastlagt i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9.
Artikel 16
Ændringer i risikoen for carbon leakage
Inden for tre måneder efter vedtagelsen af listen for årene 2015 til 2020, der er omhandlet i artikel 10a, stk. 13, i direktiv 2003/87/EF, eller vedtagelsen af enhver ændring af den liste, der er fastlagt i henhold til afgørelse 2010/2/EU for 2013 og 2014, reviderer hver medlemsstat den i nærværende afgørelses artikel 15, stk. 1, omhandlede liste og angiver tydeligt ændringerne af den skønnede risiko for carbon leakage for anlæg og delinstallationer og det tilknyttede foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter, hvor det er relevant, og fremsender listen til Kommissionen.
KAPITEL IV
NYTILKOMNE OG LUKNINGER
Artikel 17
Anmodning om gratistildeling
1. På anmodning af en nytilkommen fastlægger medlemsstaterne ud fra de gældende regler antallet af gratis emissionskvoter, der kan tildeles, når det pågældende anlæg har startet den normale drift, og dets indledende installerede kapacitet er fastlagt.
2. Medlemsstaterne accepterer kun anmodninger, som indgives til den kompetente myndighed inden for et år efter start af normal drift af det pågældende anlæg eller delinstallation.
3. Medlemsstaterne opdeler det pågældende anlæg i delinstallationer i overensstemmelse med artikel 6 og pålægger driftslederen sammen med den i stk. 1 omhandlede anmodning at fremsende alle relevante oplysninger og data vedrørende hver af de i bilag V anførte parametre separat for hver delinstallation til den kompetente myndighed. Om nødvendigt pålægger medlemsstaterne driftslederen at forelægge mere disaggregerede data.
4. For anlæg omhandlet i artikel 3, litra h), i direktiv 2003/87/EF, undtagen anlæg, som har foretaget en væsentlig udvidelse efter den 30. juni 2011, pålægger medlemsstaterne driftslederen at fastlægge den indledende installerede kapacitet for hver delinstallation i henhold til metoden i artikel 7, stk. 3, hvorved den fortløbende 90-dages periode anvendes som referencegrundlaget for fastlæggelsen af starten af normal drift. Medlemsstaterne skal godkende denne indledende installerede kapacitet for hver delinstallation, før de foretager beregningen af tildelingen til anlægget.
5. For at sikre, at der indberettes pålidelige og korrekte data, accepterer medlemsstaterne kun data fremsendt i henhold til denne artikel, som er verificeret og godkendt som tilstrækkelige af en verifikator, jf. kravene i artikel 8.
Artikel 18
Aktivitetsniveauer
1. For anlæg omhandlet i artikel 3, litra h), i direktiv 2003/87/EF, undtagen anlæg, som har foretaget en væsentlig udvidelse efter den 30. juni 2011, fastlægger medlemsstaterne aktivitetsniveauerne for hvert anlæg således:
a)
det produktrelaterede aktivitetsniveau for hvert produkt, som der er fastsat et produktbenchmark for i bilag I, er lig med det pågældende anlægs indledende installerede produktionskapacitet for dette produkt ganget med standardkapacitetsudnyttelsesfaktoren
b)
det varmerelaterede aktivitetsniveau er den indledende installerede kapacitet for import fra et anlæg, der er omfattet af EU-ordningen, og/eller produktion af målelig varme, som forbruges inden for anlæggets grænser til produktion af produkter, til produktion af anden mekanisk energi end den, der bruges til produktion af elektricitet, til varme eller køling, med undtagelse af forbruget til produktion af elektricitet, eller som eksporteres til et anlæg eller en anden enhed, der ikke er omfattet af EU-ordningen, med undtagelse af eksport med henblik på elproduktion, ganget med den relevante kapacitetsudnyttelsesfaktor
c)
det brændselsrelaterede aktivitetsniveau er den indledende installerede kapacitet for forbrug af brændsler anvendt til produktion af ikkemålelig varme, som forbruges til produktion af produkter, til produktion af anden mekanisk energi end den, der bruges til produktion af elektricitet, til varme eller køling, med undtagelse af forbruget til produktion af elektricitet, herunder også sikkerhedsafbrænding, ganget med den relevante kapacitetsudnyttelsesfaktor
d)
det procesemissionsrelaterede aktivitetsniveau er procesenhedens indledende installerede kapacitet for produktion af procesemissioner ganget med den relevante kapacitetsudnyttelsesfaktor.
2. Den i stk. 1, litra a), omhandlede standardkapacitetsudnyttelsesfaktor fastlægges og offentliggøres af Kommissionen ud fra de data, der indsamles af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 7. For hvert produktbenchmark i bilag I er det 80-percentilen af gennemsnittet af de årlige kapacitetsudnyttelsesfaktorer for alle anlæg, som producerer det pågældende produkt. Den gennemsnitlige årlige kapacitetsudnyttelsesfaktor for hvert anlæg, som producerer det pågældende produkt, er den gennemsnitlige årlige produktion i perioden 2005 til 2008 divideret med den indledende installerede kapacitet.
Den i stk. 1, litra b)-d), omhandlede relevante kapacitetsudnyttelsesfaktor fastlægges af medlemsstaterne på grundlag af behørigt dokumenterede og uafhængigt verificerede oplysninger om anlæggets tilsigtede normale drift, vedligeholdelse, normale produktionscyklus, energieffektivitetsteknikker og den typiske kapacitetsudnyttelsesfaktor i den pågældende sektor sammenlignet med sektorspecifikke oplysninger.
Ved fastlæggelsen af den i stk. 1, litra d), omhandlede relevante kapacitetsudnyttelsesfaktor i henhold til foregående punktum tager medlemsstaterne også hensyn til behørigt dokumenterede og uafhængigt verificerede oplysninger om inputtets emissionsintensitet og drivhusgaseffektive teknikker.
3. For anlæg, der har foretaget en væsentlig kapacitetsudvidelse efter den 30. juni 2011, fastlægger medlemsstaterne i overensstemmelse med stk. 1 kun aktivitetsniveauerne for kapacitetsforøgelsen for de delinstallationer, som berøres af den væsentlige kapacitetsudvidelse.
For anlæg, der har foretaget en væsentlig kapacitetsindskrænkning efter den 30. juni 2011, fastlægger medlemsstaterne i overensstemmelse med stk. 1 kun aktivitetsniveauerne for kapacitetsreduktionen for de delinstallationer, som berøres af den væsentlige kapacitetsudvidelse.
Artikel 19
Tildeling til nytilkomne
1. I forbindelse med tildeling af emissionskvoter til nytilkomne, med undtagelse af tildelinger til anlæg omhandlet i artikel 3, litra h), tredje led, i direktiv 2003/87/EF, beregner medlemsstaterne det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter fra anlæggets start af normal drift for hver enkelt delinstallation som følger:
a)
for hver produktbenchmarket delinstallation skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for et givet år svare til værdien af det pågældende produktbenchmark ganget med det relevante produktrelaterede aktivitetsniveau
b)
for hver varmebenchmarket delinstallation skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter svare til værdien af det i bilag I anførte varmebenchmark for denne målelige varme ganget med det varmerelaterede aktivitetsniveau
c)
for hver brændselsbenchmarket delinstallation skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter svare til værdien af det i bilag I anførte brændselsbenchmark ganget med det brændselsrelaterede aktivitetsniveau
d)
for hver procesemissionsdelinstallation skal det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for et givet år svare til det procesrelaterede historiske aktivitetsniveau ganget med 0,9700.
Denne afgørelses artikel 10, stk. 4 til 6 og stk. 8, og artikel 11, 12, 13 og 14 finder tilsvarende anvendelse ved beregning af det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter.
2. For nytilkomnes uafhængigt verificerede emissioner, som har fundet sted inden starten på normal drift, tildeles der yderligere kvoter på grundlag af de historiske emissioner udtrykt i tons kuldioxidækvivalent.
3. Det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter er lig med summen af alle delinstallationers foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter, beregnet i overensstemmelse med stk. 1, og de i stk. 2 omhandlede yderligere kvoter. Andet punktum i artikel 10, stk. 7, finder anvendelse.
4. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter. Emissionskvoter fra reserven til nytilkomne, der er oprettet i henhold til artikel 10a, stk. 7, i direktiv 2003/87/EF, tildeles efter »først-til-mølle«-princippet for så vidt angår modtagelsen af denne underretning.
Kommissionen kan afvise det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for det pågældende anlæg. Hvis Kommissionen ikke afviser det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter, fastlægger den berørte medlemsstat derefter det endelige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter.
5. Det endelige årlige antal gratistildelte emissionskvoter skal være lig med det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for hvert anlæg, der er fastlagt i overensstemmelse med stk. 3, justeret med den lineære faktor omhandlet i artikel 10a, stk. 7, i direktiv 2003/87/EF, hvorved referencegrundlaget er det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for 2013.
6. Når halvdelen af de kvoter, der er reserveret til nytilkomne i henhold til artikel 10a, stk. 7, i direktiv 2003/87/EF, uanset antallet af kvoter til rådighed i henhold til artikel 10a, stk. 8, i direktiv 2003/87/EF, er tildelt nytilkomne eller frem til 2020 skal tildeles til nytilkomne, vurderer Kommissionen, om der er behov for et køsystem, som sikrer en retfærdig adgang til reserven.
Artikel 20
Tildeling som nytilkommen efter en væsentlig kapacitetsudvidelse
1. Hvis et anlæg har foretaget en væsentlig kapacitetsudvidelse efter den 30. juni 2011, fastlægger medlemsstaterne på driftslederens anmodning, og uden at det berører tildelingen til et anlæg i medfør af artikel 10, på grundlag af fremgangsmåden i artikel 19 det antal gratis emissionskvoter, der skal tildeles for så vidt angår den pågældende udvidelse.
2. Medlemsstaterne pålægger driftslederen sammen med anmodningen at forelægge dokumentation for, at kriterierne for en væsentlig kapacitetsudvidelse er opfyldt, og at forelægge yderligere oplysninger, jf. artikel 17, stk. 3, til støtte for en eventuel tildelingsbeslutning. Medlemsstaterne pålægger navnlig driftslederen at fremsende oplysninger om delinstallationens kapacitetsforøgelse og den installerede kapacitet efter en væsentlig kapacitetsudvidelse, som skal være verificeret og godkendt som tilstrækkelige af en verifikator i overensstemmelse med kravene i artikel 8. Medlemsstaterne anser denne installerede kapacitet for delinstallationen efter en væsentlig kapacitetsudvidelse for at være delinstallationens indledende installerede kapacitet i forbindelse med en vurdering af en eventuel senere kapacitetsændring.
Artikel 21
Væsentlig kapacitetsindskrænkning
1. Hvis et anlæg har foretaget en væsentlig kapacitetsindskrænkning efter den 30. juni 2011, fastlægger medlemsstaterne antallet af kvoter, som det gratistildelte antal emissionskvoter skal reduceres med i forbindelse med den pågældende indskrænkning. Med dette mål for øje pålægger medlemsstaterne driftslederen at fremsende oplysninger om delinstallationens kapacitetsreduktion og den installerede kapacitet efter en væsentlig kapacitetsindskrænkning, som skal være verificeret og godkendt som tilstrækkelige af en verifikator i overensstemmelse med kravene i artikel 8. Medlemsstaterne anser denne installerede kapacitet for delinstallationen efter en væsentlig kapacitetsindskrænkning for at være delinstallationens indledende installerede kapacitet i forbindelse med en vurdering af en eventuel senere kapacitetsændring.
2. Medlemsstaterne nedsætter det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for hver delinstallation med det foreløbige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for den pågældende delinstallation, beregnet i overensstemmelse med artikel 19, stk. 1, for så vidt angår den væsentlige kapacitetsindskrænkning.
Medlemsstaterne fastlægger derefter det foreløbige samlede årlige antal for det pågældende anlæg i henhold til den metode, der er anvendt for at fastlægge det foreløbige samlede årlige antal inden den væsentlige kapacitetsindskrænkning, og det endelige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for det pågældende anlæg i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9.
3. Anlæggets tildeling tilpasses tilsvarende fra det år, der følger på året, hvor kapacitetsindskrænkningen fandt sted, eller fra 2013, hvis den væsentlige kapacitetsindskrænkning fandt sted før den 1. januar 2013.
Artikel 22
Indstilling af et anlægs drift
1. Et anlæg anses for at have indstillet driften, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
drivhusgasemissionstilladelsen eller den i henhold til direktiv 2008/1/EF gældende tilladelse eller enhver anden relevant miljøtilladelse er udløbet
b)
de tilladelser, der er omhandlet i litra a), er inddraget
c)
drift af anlægget er teknisk umulig
d)
anlægget er ikke i drift, men har været i drift før, og det er teknisk umuligt at genoptage driften
e)
anlægget er ikke i drift, men har været i drift før, og driftslederen kan ikke påvise, at det pågældende anlæg vil genoptage driften senest 6 måneder efter indstilling af driften. Medlemsstaterne kan forlænge denne frist til højst 18 måneder, hvis driftslederen kan påvise, at anlægget ikke kan genoptage driften inden for 6 måneder på grund af ekstraordinære og uforudsigelige omstændigheder, der med al behørig omhu ikke kunne være undgået, og som driftslederen af det pågældende anlæg ikke har nogen indflydelse på, navnlig på grund af omstændigheder som naturkatastrofer, krig, krigstrusler, terrorisme, revolution, optøjer, sabotage eller vandalisme.
2. Stk. 1, litra e), gælder ikke for anlæg, der fungerer som reserve- eller standbyanlæg, og heller ikke for anlæg i sæsondrift, hvis alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
driftslederen har en drivhusgasemissionstilladelse og alle andre relevante tilladelser
b)
det er teknisk muligt at starte driften uden at foretage fysiske ændringer af anlægget
c)
der foregår jævnlig vedligeholdelse.
3. Hvis et anlæg har indstillet driften, udsteder den berørte medlemsstat fra det år, som følger på året, hvor driften blev indstillet, ikke længere emissionskvoter til det pågældende anlæg.
4. Medlemsstaterne kan suspendere udstedelsen af emissionskvoter til anlæg omhandlet i stk. 1, litra e), så længe det ikke er påvist, at anlæggets drift genoptages.
Artikel 23
Delvis indstilling af et anlægs drift
1. Et anlæg anses for delvis at have indstillet driften, hvis en delinstallation, der bidrager med mindst 30 % til anlæggets endelige årlige gratistildelte emissionskvoter eller en tildeling på mere end 50 000 kvoter, reducerer sit aktivitetsniveau i et givet kalenderår med mindst 50 % sammenlignet med det aktivitetsniveau, der er anvendt ved beregningen af delinstallationens tildeling i overensstemmelse med artikel 9, eller i givet fald artikel 18 (i det følgende benævnt »oprindeligt aktivitetsniveau«).
2. Tildelingen af emissionskvoter til et anlæg, som delvis indstiller driften, tilpasses i det år, der følger på året, hvor anlægget delvis indstillede driften, eller fra 2013, hvis den væsentlige kapacitetsindskrænkning fandt sted før den 1. januar 2013, således:
Hvis aktivitetsniveauet for den i stk. 1 omhandlede delinstallation reduceres med 50-75 % i forhold til det oprindelige aktivitetsniveau, tildeles delinstallationen kun halvdelen af de oprindeligt tildelte kvoter.
Hvis aktivitetsniveauet for den i stk. 1 omhandlede delinstallation reduceres med 75-90 % i forhold til det oprindelige aktivitetsniveau, tildeles delinstallation kun 25 % af de oprindeligt tildelte kvoter.
Hvis aktivitetsniveauet for den i stk. 1 omhandlede delinstallation reduceres med 90 % eller mere i forhold til det oprindelige aktivitetsniveau, tildeles ingen gratis kvoter for den pågældende delinstallation.
3. Hvis aktivitetsniveauet for den i stk. 1 omhandlede delinstallation når op på et aktivitetsniveau på mere end 50 % sammenlignet med det oprindelige aktivitetsniveau, modtager det anlæg, som delvis havde indstillet driften, de oprindeligt tildelte kvoter fra det år, der følger på kalenderåret, hvor aktivitetsniveauet når op over tærsklen på 50 %.
4. Hvis aktivitetsniveauet for den i stk. 1 omhandlede delinstallation når op på et aktivitetsniveau på mere end 25 % sammenlignet med det oprindelige aktivitetsniveau, modtager det anlæg, som delvis havde indstillet driften, halvdelen af de oprindeligt tildelte kvoter fra det år, der følger på kalenderåret, hvor aktivitetsniveauet når op over tærsklen på 25 %.
Artikel 24
Ændringer af et anlægs drift
1. Medlemsstaterne sørger for, at driftslederen indsender alle relevante oplysninger om planlagte eller gennemførte kapacitetsændringer, aktivitetsniveauet og driften for anlægget til den kompetente myndighed senest den 31. december hvert år.
2. Hvis der sker ændring af et anlægs kapacitet, aktivitetsniveau eller drift, som har indflydelse på anlæggets tildeling, sender medlemsstaterne ved hjælp af en elektronisk model, som Kommissionen stiller til rådighed, alle relevante oplysninger, herunder det reviderede foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for det pågældende anlæg, som er beregnet i overensstemmelse med denne afgørelse, til Kommissionen, før de fastlægger det endelige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter. Kommissionen kan afvise det reviderede foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter for det pågældende anlæg.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
Artikel 25
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2011.