РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1138/2011 НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 446/2011 (2) (наричан по-долу „регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси („FOH“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (3), въз основа на жалба, подадена на 30 юни 2010 г. от двама производители от Съюза - дружеството Cognis GmbH (Cognis) и дружеството Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (наричани по-долу двете заедно „жалбоподателите“). Тези две дружества съставляват съществен дял, в конкретния случай над 25 %, от общото производство в Съюза на продукта, предмет на разследването.
(3)
Както е посочено в съображение 9 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2009 г. до 30 юни 2010 г. („разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2007 г. до края на РП („разглежданият период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, на базата на които беше взето решението за налагане на временни антидъмпингови мерки („оповестяване на временните мерки“), няколко заинтересовани страни представиха в писмен вид своите становища по временните констатации. На заинтересованите страни, които изявиха такова желание, беше предоставена възможността да бъдат изслушани.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която смяташе за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации.
(6)
Впоследствие всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, стоящи в основата на намерението да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия и окончателното събиране на обезпечените чрез временно мито суми („оповестяване на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който те да могат да представят своите коментари по оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и по целесъобразност взети под внимание.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(8)
Разглежданият продукт, в съответствие с посоченото в съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки, е наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00.
(9)
След налагането на временните мерки, някои страни изразиха недоволство във връзка с двусмислеността на определението на разглеждания продукт. Те заявиха, че според известието за откриване на процедурата в продуктовия обхват са включени единствено линейните FOH, като по този начин са изключени FOH, съдържащи разклонени изомери, или разклонени FOH. Други страни заявиха, че няма смисъл да се изключват FOH, съдържащи разклонени изомери, получени чрез оксопроцес, защото те имат същата употреба и се конкурират с линейните FOH на пазара.
(10)
Беше установено, че всички видове FOH, предмет на настоящото разследване, както е описано в съображение 8, независимо от възможните различия в използваните за тяхното производство суровини или разновидности на производствения процес, притежават едни и същи или много сходни основни физически, химични и технически характеристики и се използват за едни и същи цели. Възможните разновидности на разглеждания продукт не променят с нищо основното му определение, неговите характеристики или възприемането му от различните страни.
(11)
На горното основание временното решение за изключването на FOH, съдържащи разклонени изомери, от обхвата на продукта, упоменато в известието за откриване на процедурата, и за изключването на производството на разклонени FOH от тези дружества от определението за производство на Съюза (включително онези дружества, които произвеждат FOH чрез оксопроцес) следва да остане в сила. Поради липсата на други коментари по отношение на разглеждания продукт, съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Сходен продукт
(12)
Следва да се припомни, че в съображение 13 от регламента за временните мерки беше направено временното заключение, че линейните FOH и разклонените FOH не са сходни продукти, поради което данните, с които разполагат производителите на FOH, изработени от разклонени изомери, следва да бъдат изключени от анализа на вредите.
(13)
При липсата на други коментари относно сходния продукт, съображения 12 и 13 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Индия
1.1. Нормална стойност
(14)
При липсата на коментари относно определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 14-18 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.2. Експортна цена
(15)
При липсата на коментари относно определянето на експортната цена, временните констатации в съображение 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.3. Сравнение
(16)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си продажбите, извършени от тях на единия от първоначалните жалбоподатели в Съюза по време на РП, да не се вземат предвид при изчисляване на дъмпинговия марж (вж. съображение 22 от регламента за временните мерки). Дружествата мотивираха искането си с обстоятелството, че в член 9.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО се предвижда размерът на митото, което следва да се наложи, да бъде по-малък или равен на дъмпинговия марж. Индийските производители износители се позоваха и на член 2.4 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който следва да се направи обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност. На тази основа те заявиха, че жалбоподателят е договорил с тях закупуването на много големи количества на много ниски цени в момента, в който той е подготвял жалбата, и че от това следва, че цените по тези сделки не са били определени коректно и по тази причина тези сделки не следва да се включват в изчисленията на дъмпинга.
(17)
Преди всичко следва да се отбележи, че фактът, че Антидъмпинговото споразумение на СТО позволява налагането на мито под пълния размер на дъмпинговия марж не поражда задължение за налагането на мито в такъв размер. Член 9, параграф 4 от основния регламент установява само задължение за ограничаване на антидъмпинговото мито до равнище, което е достатъчно за отстраняване на вредата. Нещо повече, липсват доказателства за това, че цените не са били свободно договорени между страните. Проверка на всички покупки, направени от въпросния жалбоподател, също показа, че цените, договаряни от двамата индийски производители износители, са в съответствие с цените, договорени от въпросния жалбоподател при покупки на съпоставими продукти от други доставчици. Освен това беше установено, че жалбоподателят е внасял разглеждания продукт от индийските производители износители в продължение на няколко години, а не само по време на РП. Нещо повече, един от производителите износители заяви в устно изслушване, председателствано от служителя по изслушванията, че фактурираните от него цени на името на въпросния жалбоподател са били структурно по-ниски от фактурираните на името на други клиенти. В заключение, няма доказателства, че цените не са били определени по справедлив начин само поради това, че продажбите са били направени на жалбоподател, и се потвърждава, че твърдението се отхвърля.
(18)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си за корекция с цел вземане под внимание на конвертирането в друга валута в съответствие с член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент, изтъквайки, че от ноември 2009 г. е налице трайно поскъпване на индийската рупия (INR) спрямо еврото (EUR), което е възможно да попречи на правилното изчисление на дъмпинга (вж. съображение 23 от регламента за временните мерки). И двамата производители износители потвърдиха, че техните продажни цени през втората половина на РП са били по-високи от тези през първата половина на РП, но заявиха, че тази тенденция се дължи изключително на увеличение на разходите за суровини и на общото подобрение на пазарните условия след края на икономическата криза и не отразява поскъпването на индийската рупия спрямо еврото. Освен това дружествата заявиха, че дори да са били в състояние да коригират редовно и на кратки интервали своите цени, никога не биха могли точно да предвидят промените в обменните курсове за бъдещ период.
(19)
Разследването показа, че въпреки постепенното поскъпване на индийската рупия спрямо еврото през втората половина на РП, цените, на които всеки индийски производител износител е извършвал продажби на основните продукти на няколко основни клиенти, всъщност са се променяли ежемесечно, по-специално през втората половина на РП. Поради това няма индикация за това, че цените на продажбите за Съюза не са могли да бъдат променяни в същото време, за да отразят и промените във валутните обменни курсове в рамките на 60 дни, както е предвидено в член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент и член 2.4.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. Тъй като в някои случаи цените често са били променяни, всяка промяна в обменните курсове също е можела да бъде отразена. Освен това, това показва, че пазарът на FOH като цяло е отворен за приемане на честите промени на цените. Поради това, дори в случаите когато цените са били променяни по-рядко, няма доказателства, че това не е било поради направения от страните търговски избор. Фактът, че цените могат бързо да бъдат приспособявани, за да отразят променените пазарни условия (в конкретния случай се твърди, че последните се дължат на промени във валутните обменни курсове), е дал на индийските производители износители възможността да вземат предвид тези промени в своите продажни цени, при желание от тяхна страна, което очевидно е било направено в редица случаи. С оглед на гореизложеното, корекция за валутното конвертиране не се приема и искането се отхвърля.
(20)
След оповестяването на временните мерки един производител износител от Индия заяви, че корекция като тази, отчитаща разликите в косвените данъци, предвидена в член 2, параграф 10, буква б) от основния регламент и направена по отношение на определени видове продукти, също така би трябвало да бъде направена и по отношение на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, тъй като платеното мито върху суровините, вложени при производството на тези продукти, се възстановява при износ на продукта. По време на разследването обаче не бе предоставена никаква информация, която да може да бъде проверена на място и да доказва, че впоследствие тези мита действително са били възстановявани. След оповестяването на окончателните мерки дружеството заяви, че неговите коментари не са били правилно разбрани и че всички суровини, използвани за производството на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, са били внесени безмитно. Тъй като се налага заплащането на косвен данък, ако тези суровини впоследствие бъдат включени в продукти, продавани на вътрешния пазар, дружеството заяви, че е необходимо да бъде направена корекция на нормалната стойност за тези специфични видове продукти. Представените по време на проверката доказателства обаче сочат, че специфичните суровини, които са необходими за производството на продуктовите видове с дължина на веригата C12 и C14 и които са били внесени безмитно по време на РП, са били достатъчни за производството само на сравнително малка част от продажбите на дружеството за износ на този продукт по време на РП. Затова е сигурно, че най-малко две трети от изнесения продукт с дължина на веригата C12 и C14 са били произведени чрез използване на суровини, за които са били платени вносни мита. Тъй като дружеството така и не представи никакви доказателства, които да сочат, че някоя от тези безмитно внесени суровини е била използвана за продажби за износ в Съюза, а не за продажби за износ в трети държави, горното твърдение се отхвърля.
(21)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 20-23 от регламента за временните мерки се потвърждава.
1.4. Дъмпингов марж
(22)
При липсата на коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 24-26 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(23)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Всички други дружества
9,3 %
2. Индонезия
2.1. Нормална стойност
(24)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки един индонезийски производител износител заяви, че при определянето на рентабилността на сделките, търговските, общите и административните разходи (ТОА разходите) не е трябвало да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота и че това е довело до констатацията за нерентабилност на редица сделки. Твърдението бе разгледано, но беше счетено за по-подходящо ТОА разходите да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота, предвид естеството на тези разходи, а именно предвид обстоятелството, че те са по-тясно свързани със стойността, отколкото с обема. Следва да се отбележи, че общият размер на ТОА разходите, свързани с всеки вид продукт, остава същият, независимо от това кой от двата метода се използва за разпределянето на ТОА разходите в рамките на индивидуалните сделки. Накрая, сделките, по отношение на които производителят износител оспори резултатите от оценката за рентабилността, бяха преразгледани и отново се потвърди заключението, че сделките са били нерентабилни. Поради това горното искане се отхвърля.
(25)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при определянето на нивото на печалбата, използвано при конструиране на нормалната стойност, следва да не се изключва печалбата от продажби, за които е установено, че не са били извършени при обичайни търговски условия на ниво вид на продукта, тъй като повече от 80 % от общият обем на продажбите на вътрешния пазар са донесли печалба. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че определянето на това кои продажби са били извършени при обичайни търговски условия, става по видове продукти, както е обяснено в съображения 29-32 от регламента за временните мерки, тъй като това е най-подходящият начин продажните цени да съответстват точно на свързаните с тях производствени разходи. Освен това член 2, параграф 6 от основния регламент не изключва разделянето на продукта, предмет на разследването, на видове продукти, когато това е целесъобразно. Поради това продажбите, за които не е установено, че са били извършени при обичайни търговски условия, са изключени на ниво вид продукт при изчисляването на печалбата, която се взема под внимание при конструирането на нормалната стойност. Поради това горното искане се отхвърля.
(26)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при конструирането на нормалната стойност за някои видове продукти, не е било направено приспадане във връзка с извършени корекции с цел привеждане на нормалните стойности обратно до равнище франко завода. Искането беше прието, а изчислението - съответно изменено.
(27)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 27-33 от регламента за временните мерки, коригирани, както е посочено в съображение 26 от настоящия регламент, с настоящото се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(28)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски производител износител заяви, че не е приведен нито един аргумент цената за свързаното с него дружество вносител в Съюза да бъде счетена за ненадеждна, и за конструирането на експортната цена, по отношение на такива продажби, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. В това отношение следва да се отбележи, че трансферните цени между свързани лица не се считат за надеждни, тъй като те биха могли да бъдат изкуствено определени на различни нива в зависимост от това кое би било по-изгодно за съответните свързани дружества. Поради тази причина конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, с използване на разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферните цени, предотвратява нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това горното искане се отхвърля.
(29)
По отношение на експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, намиращи се в Съюза, след оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е бил неподходящ. И двамата изтъкнаха, че данните за печалбата, използвани на етапа на формулиране на временните констатации, са се отнасяли само до един оказал частично съдействие вносител и не са били проверени, поради което не са били надеждни. По тази причина те предложиха да се използва печалба в размер на 5 %, както това е направено при други разследвания. Предвид ниското ниво на съдействие от страна на независими вносители при настоящото разследване, горният аргумент се приема и беше приложено ниво на печалбата от 5 %, което е в съответствие с нивата на печалба, използвани при предходни разследвания в същия сектор.
(30)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 34-36 от регламента за временните мерки, коригирано както е посочено в съображение 29 от настоящия регламент, се потвърждава.
2.3. Сравнение
(31)
След оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители отбелязаха, че не е трябвало да се прави никаква корекция за разлики в комисионите в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), що се отнася до продажбите, извършени чрез съответните свързани търговци в трета държава. И двете дружества изтъкнаха, че техните производствени дружества в Индонезия и съответните свързани търговци в Сингапур представляват единен стопански субект и че търговците в третата държава действат като експортен отдел на свързаните с тях индонезийски дружества. И в двата случая обаче вътрешните продажби, а също и някои експортни продажби за трети държави, са фактурирани непосредствено от производителя в Индонезия, а търговците в Сингапур получават специфична комисиона. По отношение на едно от индонезийските дружества комисионата е упомената в договор, обхващащ само експортни продажби. Освен това търговците в третата държава продават и продукти, произведени от други производители, в един от случаите - също от несвързани производители. Поради това и двамата свързани търговци в Сингапур явно изпълняват функции, които са сходни с тези на представител, работещ на базата на комисиона. Поради това горното искане се отхвърля.
(32)
След оповестяването на окончателните мерки индонезийското правителство и един индонезийски производител износител повториха твърдението за единен стопански субект, посочен в предходното съображение. Те изтъкнаха, че по дело Matsushitа/Съвета (4) Съдът е постановил, че фактът, че производителят изпълнява определени функции по продажби, не означава, че дружество-производител и търговско дружество не могат да представляват единен стопански субект. Освен това те също така заявиха, че продажбите на трети държави, които се извършват от износителя директно, без участието на търговеца в Сингапур, представляват само малък процент от продажбите за износ и че в решението по делото Interpipe (5) Първоинстанционният съд е постановил, че малкият обем на осъществените от производителя преки продажби не подкрепя твърдението, че не е имало единен стопански субект. На последно място, те изтъкнаха, че по делото Canon/Съвета (6) фактът, че филиал за продажби също така е действал като дистрибутор на продукти на други дружества, не променя констатацията за единен стопански субект.
(33)
Макар че по делото Matsushitа /Съвета Съдът е постановил, че институциите в този случай са можели да заключат, че даден производител, заедно с едно или повече дистрибуторски дружества, които той контролира, представлява стопански субект, макар той самият да изпълнява определени функции по продажби, от това не следва непременно, че е налице задължение даден производител и свързаните с него дружества за продажби да се разглеждат като единен стопански субект. Освен това, за разлика от индонезийския производител износител, самият производител по делото Matsushitа /Съвета не е правил преки продажби. На второ място, в решението по делото Interpipe фактът, че осъществените от производителя износител преки продажби са представлявали само ограничен процент от общия обем на продажбите в Съюза, е бил само един от аспектите, анализирани от Първоинстанционния съд. По-важното е, че Съдът подчерта факта, че тези преки продажби са били извършени на новите държави-членки само в течение на един преходен период. Обратно, в настоящия случай наличните данни указват, че преките продажби на производителя на определени трети държави не са временни, а - поне по принцип - са структурни, т.е. постоянни. Освен това за всеки от засегнатите производители тези продажби представляват значителен процент от неговите продажби на вътрешния пазар. На последно място, по делото Canon/Съвета продажбите на филиала за продажби на производителя износител на вътрешния пазар са включвали и други продукти, които са се продавали само под различно наименование на марката, но въпреки това всички са били произведени от самия производител износител. Поради това горното твърдение отново се отхвърля.
(34)
Едно индонезийско дружество освен това заяви, че дори да не бъде възприето виждането за единен стопански субект, Комисията е наложила „двоен марж“ чрез приспадане от експортната цена за независими клиенти в Съюза както на печалбата за свързания вносител в Съюза, така и на комисионата за свързания търговец в третата държава. И двете обаче са били взети предвид за различни цели и са били приспаднати поотделно. Както е обяснено в съображение 28, при експортни продажби чрез свързани вносители в Съюза, експортната цена е конструирана в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цената, на която внесените продукти са били препродадени за първи път на независим купувач. В тези случаи е необходима корекция, която да отчете начислената печалба, с цел да се определи надеждна експортна цена на ниво границата на Съюза. Обратно на това, комисионата за свързания търговец в третата държава е приспадната в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(35)
Освен това дружеството заяви, че в случай че експортната цена трябва да се коригира, за да се вземе под внимание комисионата на свързания търговец в третата държава в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), следва да се направи идентична корекция по отношение на нормалната стойност, тъй като този търговец е координирал също така продажби на вътрешния пазар. Писменият договор между търговеца и производителя в Индонезия обаче обхваща само експортни продажби. Освен това продажбите на вътрешния пазар са фактурирани от дружеството в Индонезия. Поради това горното искане се отхвърля.
(36)
По отношение на корекцията в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент се счита за целесъобразно да се използва разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферни цени, за да се предотвратят нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това действителните маржове на печалбата на търговците в третата държава, които бяха използвани на етапа на формулиране на временните констатации, бяха заменени с печалба в размер на 5 %, която се счита за разумна печалба при дейностите, извършвани от търговски дружества в химическия сектор, както беше направено в предишните случаи. (7)
(37)
Друго индонезийско дружество заяви, че Комисията е приспаднала на два пъти разходите за комисиони, свързани с продажбите, осъществени чрез негов свързан вносител в Съюза. Дружеството изтъкна, че корекция както за сметка на ТОА разходите на свързания вносител, така и за сметка на разходите за комисиони като пряк разход по реализацията, е направена при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Тъй като разходите за комисиони вече са включени в ТОА разходите, това е довело до двойно приспадане на разходите за комисиони. Бе констатирано, че това твърдение е основателно и изчислението беше съответно изменено.
(38)
Едно дружество отново настоя за корекция поради разлики във физичните характеристики с аргумента, че то изнася за Съюза продукта, предмет на разследването, както в течно, така и в твърдо състояние, докато на вътрешния пазар го продава само в твърдо състояние, и че цените на продукта, предмет на разследването, в течно състояние са по-ниски, отколкото цените на същия продукт в твърдо състояние (вж. съображение 39 от регламента за временните мерки). В подкрепа на това твърдение дружеството представи копие от две фактури за продажби на други експортни пазари. Тези доказателства обаче не можаха да бъдат проверени на този късен етап от процедурата, нито беше възможно да се установи приложимостта на изтъкнатата разлика спрямо всички случаи, в които съществуваха споменатите по-горе разлики във физичните характеристики. Поради това горното искане се отхвърля.
(39)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски износител заяви, че лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на свързания с него вносител в Съюза, е непропорционален и предложи да бъде използван лихвен процент, основаващ се на данните за РП, публикувани от Deutsche Bundesbank. Тъй като лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на това дружество, е основан на информация, предоставена от други страни, поради което отразява тяхното конкретно финансово състояние, а не непременно това на въпросния свързан вносител, искането беше прието и беше извършена съответна промяна в изчислението.
(40)
При липсата на други коментари относно сравнението, временните констатации в съображения 37-40 от регламента за временните мерки - коригирани както е обяснено в съображения 36, 37 и 39 от настоящия регламент - се потвърждават.
2.4. Дъмпингов марж
(41)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 41 и 42 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(42)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Временен дъмпингов марж
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Всички други дружества
7,3 %
3. Малайзия
3.1. Нормална стойност
(43)
След оповестяването на временните мерки един от малайзийските производители износители заяви, че оценката на рентабилността в рамките на оценяването при обичайни търговски условия (вж. съображение 46 от регламента за временните мерки) не е трябвало да се основава на среднопретеглените годишни производствени разходи, а че, предвид всекидневните колебания в цените на основните суровини, за тази цел следва да се използва индивидуалният размер на разходите за всяка сделка на вътрешния пазар. По отношение на това твърдение следва да се подчертае, че последователна практика на Комисията е да използва среднопретеглените производствени разходи като показател при оценката на рентабилността. Този формат е следван от дружеството в неговия отговор на изпратения въпросник и залегна в основата на извършената проверка на място, при която отчетените от дружеството данни бяха сверени с неговите счетоводни отчети. Искането за прилагане на подход, основаващ се на производствените разходи за отделните сделки, който представлява значително отклонение от обичайната практика на Комисията, беше предявено за първи път в коментарите на дружеството по документа с временните мерки, поради което съответните данни не можаха да бъдат проверени на място. Следва също да се отбележи, че разходните ведомости за отделните сделки, представени от дружеството в подкрепа на неговите твърдения, до голяма степен се основават на разчетни данни, поради което не предоставят по-точни и представителни разходни данни в сравнение с първоначално предоставените от дружеството и проверени на място. Накрая, следва да се отбележи, че структурата на представената нова разходна ведомост не позволява сверка с онази част от управленските отчети, която беше проверена на място. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(44)
Малайзийският износител без продажби на вътрешния пазар (вж. съображение 51 от регламента за временните мерки) заяви, че използваният при изчисляване на нормалната стойност размер на ТОА разходите и на печалбата не следва да се основава на среднопретеглената стойност на действителните суми, определени за другите двама производители износители, продаващи сходния продукт на малайзийския пазар. Дружеството заяви, че тези данни не са представителни, тъй като дружеството използва различни методи на производство, включващи различни основни суровини. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че при изчисляването на нормалната стойност са използвани собствените производствени разходи на дружеството. Само сумите за ТОА разходите се основаваха на данните, получени от другите двама малайзийски производители износители. Що се отнася до размера на печалбата, същият беше определен, както е обяснено в съображение 45 от настоящия регламент. На второ място, дружеството не успя да обясни предполагаемото въздействие на използвания метод на производство върху ТОА разходите. Освен това следва да се отбележи, че само ограничена част от производството на дружеството се основава на метод на производство, за който се твърди, че е различен, докато съществена част от производството се произвежда със същия производствен процес и с използване на същите основни суровини, както в случая с другите двама малайзийски производители. Поради това беше направено заключението, че дружеството не успя да докаже, че използваните данни не са представителни, и твърдението в тази връзка се отхвърля.
(45)
Същият малайзийски износител освен това заяви, че ако Комисията все пак използва данните от другите двама износители за установяване на ТОА разходите, тези данни следва да се основават на среднопретеглените стойности, свързани с всички сделки на вътрешния пазар на тези производители износители, а не само с печелившите сделки. По принцип това искане беше прието. Така, по отношение на ТОА разходите е потвърдено, че при конструирането на нормалната стойност са използвани среднопретеглените ТОА разходи за всички сделки на вътрешния пазар на двамата малайзийски производители износители. Данните, използвани при това изчисление, бяха проверени по време на посещения за проверка в съответните малайзийски дружества. Що се отнася до определянето на печалбата, следва да се отбележи, че не беше възможно да се определи конкретен размер на печалбата въз основа на сумите, изразходвани и реализирани от другите двама производители износители. Подобен начин на изчисление действително води до обща сума с отрицателен знак. Поради това не беше възможно на тази основа да бъдат установени данни за печалба. Във връзка с това се отхвърля твърдението на малайзийския износител, че при конструирането на нормалната стойност като сума на печалбата може да се използва отрицателна сума. В действителност понятието за печалба по необходимост предполага съществуването на положителна сума. Разгледан беше също така въпросът дали сумата на печалбата може да бъде установена въз основа на рентабилните продажби на производителя износител в Малайзия, но този подход беше отхвърлен, тъй като би бил в противоречие с направените от СТО констатации по случая с вноса на памучно спално бельо от Индия (8). Поради това, в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент изчисляването на печалбата трябва да се основава на всеки друг обоснован метод, а при липсата на всякакви други налични данни дългосрочната процентна ставка на търговската лихва в Малайзия бе преценена като най-подходяща основа за установяване на печалбата. Този метод беше счетен за умерен, обоснован и най-подходящ по смисъла на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Следва да се отбележи, че така установеният марж на печалбата не превишава печалбата, реализирана от други производители износители от продажбите на продукти от същата обща категория на вътрешния пазар на страната на произход.
(46)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 44-51 от регламента за временните мерки, с изключение на изменението, обяснено в съображение 45 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.2. Експортна цена
(47)
Що се отнася до експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, установени в Съюза, след оповестяването на временните мерки двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван за конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е неподходящ. Едното от дружествата представи в подкрепа на твърденията си данни за рентабилността през РП на някои от европейските си несвързани търговци. В това отношение следва да се отбележи, че тези данни не могат да бъдат считани за представителни, тъй като търговската дейност на въпросните стопански субекти обхваща широк набор от химически продукти, а в единия от случаите търговецът е и производител. Поради това те са отхвърлени като надежден критерий. Второто дружество заяви, че свързаният с него вносител в Съюза не би следвало да се третира като дистрибутор, а като свързан представител, поради което корекцията на ТОА разходите и на печалбата при конструирането на експортната цена не следва да превишава процента на обичайната комисиона, предоставяна на независимите търговски представители в този сектор. Дружеството представи своите споразумения с независимите представители като база за сравнение. Твърдението беше доразвито след оповестяването на окончателните мерки с аргумента, че в случая с волфрамовите електроди (9) печалбата на един свързан вносител е била счетена за надеждна и е била приета при конструирането на експортната цена. В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в член 2, параграф 9 от основния регламент не се предвижда различно третиране на свързаните вносители, за които се твърди, че действат като дистрибутори, от една страна, и на вносителите, за които се твърди, че действат като представители, от друга.
Член 2, параграф 9 изисква корекции, за да се вземат под внимание всички разходи, направени между вноса и препродажбата, както и получените печалби. Освен това следва да се отбележи, че разследването показа, че свързаното дружество се намира в Съюза. То обслужва, inter alia, клиентските поръчки и фактурирането на разглеждания продукт, произвеждан от свързания с него износител, а също така отговаря за изпълнението на формалностите по митническото оформяне на територията на Съюза. Следва да се отбележи, че обстоятелството, че определени дейности се извършват от свързания износител преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9. Различията във функциите, изтъкнато от дружеството, в сравнение с други свързани вносители обикновено намират отражение в ТОА разходите, когато Комисията е използвала действителни данни на дружеството. Поради това горното твърдение не може да бъде прието. Освен това следва да се отбележи, че в случая с посочените по-горе волфрамови електроди свързаният вносител е бил допълнително интегриран в произвеждания от свързаната група продукт надолу по веригата и също така е упражнявал и други дейности, освен тези на търговско дружество. Поради това, по отношение на такава сложна структура, беше установено, че печалбата на независимите вносители не е достатъчно представителна. Ситуацията в този случай не е съпоставима с положението на въпросния малайзийски свързан вносител, който изпълнява само търговски функции. При все това, поради причините, обяснени в съображение 29, въпросният марж на печалбата е коригиран на 5 %. При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на експортната цена, временните констатации в съображения 52-54 от регламента за временните мерки, изменени, както е обяснено по-горе, се потвърждават.
3.3. Сравнение
(48)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски износител повтори твърдението си (вж. също съображение 57 от регламента за временните мерки), че свързаният с него вносител в Съюза всъщност е експортен отдел на производителя и че ако бъдат направени пълни корекции по отношение на ТОА разходите и размера на печалбата, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, това би довело до прекомерни приспадания при определяне на експортната цена франко завода. Дружеството заяви, че като алтернативна мярка подобна корекция следва да бъде направена при изчисляване на нормалната стойност. Твърдението беше отново подновено в коментара, представен след оповестяването на окончателните мерки. Не бе представен обаче нов аргумент, който да доведе до промяна на заключенията в това отношение. По-специално следва да се припомни, че свързаното дружество е издавало фактури на клиенти в Съюза и че е получавало плащания от клиенти в Съюза. Следва също така да се отбележи, че извършваните от свързаното дружество продажби са включвали надценка. Също така финансовите отчети на свързаното дружество показаха, че то е покривало обичайните ТОА разходи, понасяни между вноса и препродажбата. Поради това свързаното дружество действително осъществява типичните функции на вносител. Накрая, следва да се отбележи, че производителят от Малайзия също така е извършвал преки продажби на независими клиенти в Съюза и други държави. По последния въпрос дружеството се позова на решението по делото Interpipe с аргументи, подобни на приведените от индонезийските производители износители. Поради причините, вече разяснени в съображение 33 от настоящия регламент, обстоятелствата в този случай са различни от обстоятелствата, обсъждани в решението Interpipe. Освен това твърдението на малайзийския износител, че независимите продажби на дружеството са били договорени от свързания с него вносител в Съюза, действащ в качеството на отдел по експортните продажби на малайзийското дружество, противоречи на обяснението, дадено по време на посещението за проверка, когато вместо това беше подчертана ключовата роля, която е изиграло дружеството майка в Япония в този контекст. Посочените по-горе констатации доведоха до заключението, че корекцията по отношение на ТОА и печалбата следва да се запази и не е оправдана подобна корекция при изчисляването на нормалната стойност.
(49)
Същото дружеството заяви още, че при повторното конструиране на експортната цена двукратно са били приспаднати някои разходи по реализацията на свързания с него вносител. Изчисленията бяха проверени и съответно коригирани, тъй като твърдението бе счетено за обосновано.
(50)
Един от малайзийските износители заяви, че сравнението между нормалната стойност и експортната цена не следва да се основава на видовете продукти, идентифицирани с контролен номер на продукта (КНП), а на данните, предоставени от продуктовите кодове на самите дружества. Според това дружество използваните в хода на разследването КНП не отразявали достатъчно подробно специфичните особености на производствения процес и различията в разходите и цените. В подкрепа на това твърдение дружеството се позовава на някои свои продукти, които са произведени чрез използване на различни производствени процеси и различни основни суровини, което е довело до по-високи разходи за единица продукция. Следва да се отбележи, че това твърдение не беше повдигнато нито на предварителния етап от разследването, нито по време на проверката на място. Освен това използването на собствените продуктови кодове на дружеството при изчисляването не би разрешило проблема с различните методи на производство, тъй като едни и същи производствени кодове на дружеството са били използвани и за продукти, произведени чрез различни производствени процеси. Поради това горното искане се отхвърля.
(51)
При липсата на коментари, отнасящи се до сравнението, временните констатации в съображения 55-58 от регламента за временните мерки, изменени както е обяснено в съображение 49 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.4. Дъмпингов марж
(52)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски производител, който не е изнасял за Съюза, направи коментар на съображение 60 от регламента за временните мерки, твърдейки за съществуването и на други производители на разглеждания продукт в Малайзия. В това отношение следва да се отбележи, че съществуването на допълнителен производител в Малайзия, който не осъществява износ за Съюза, не променя заключението по отношение на нивото на сътрудничество в Малайзия, тъй като не бе представено доказателство, че разследваните дружества не са отчитали целия износ на разглеждания продукт за Съюза през РП. Освен това същият малайзийски производител разкритикува факта, че производители като него, които не са изнасяли за Съюза през РП, ще бъдат обект на остатъчна ставка на митото. В това отношение трябва да се отбележи, че дружествата, които не са изнасяли за Съюза по време на РП, не могат да имат индивидуална ставка на митото. Въпреки това веднага след като тези дружества започнат да изнасят, или встъпят в неотменимо задължение да продават на Съюза, те могат да кандидатстват за преразглеждане за новоизносители в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент, което може да доведе до индивидуален марж на митото, ако са изпълнени условията, определени в посочения член.
(53)
Един от малайзийските производители заяви, че CIF стойността, използвана като основа за изчислението на процента на дъмпинговия марж, не следва да се основава на цената, декларирана пред митницата, а следва да се изчисли, изхождайки от препродажната цена с приспаднати от нея всички разходи след вноса в Съюза. Тъй като цената CIF е била използвана за основа на декларациите за митническата стойност на границите на Съюза и видимо не е била невярно декларирана, същата цена трябва да се използва и за основа при изчисляването на процента на дъмпинговия марж. Дружеството заяви, че съществува разлика във времето между свързаните доставки от Малайзия и митническото освобождаване за целите на препродажбите в Съюза. Въпреки това, дори фактурите за митническо освобождаване да са издадени на по-късен етап, на цени, които следват FIFO метода на фондовата оценка, именно трансферната цена, а не цената на препродажбата, служи като основа за изчисляване на митническата стойност. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(54)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 59 и 60 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(55)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Всички други дружества
5,7 %
Г. ВРЕДА
1. Предварителни бележки
(56)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че е необходимо да бъдат направени незначителни корекции на данните за потреблението поради техническа грешка. Това доведе до незначителни промени в обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави. Тези корекции обаче нямат съществено въздействие върху тенденциите и заключенията, направени по отношение на потреблението, обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави на пазара на Съюза през разглеждания период.
2. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(57)
Както е споменато в съображение 62 от регламента за временните мерки, бе установено, че сходният продукт е бил произведен от двамата жалбоподатели и от дребни производители в Съюза. Както е посочено в съображения 11 и 12 от настоящия регламент, производителите на FOH, съдържащи разклонени изомери, бяха изключени от определението за производство на FOH в Съюза. Въпреки фактическото положение, обяснено в съображение 58 от настоящия регламент, определението за промишлеността на Съюза, дадено в съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(58)
Единият от двамата жалбоподатели е бил погълнат от дружество, което участва в настоящата процедура като потребител. Този жалбоподател зае неутрална позиция след публикуването на регламента за временните мерки.
(59)
Във връзка с това някои страни поставиха под въпрос степента на подкрепа или поддръжка, с които се ползва разследването, заявявайки, че подкрепата за разследването трябва да се запази по време на цялото разследване.
(60)
Анализът на това твърдение показа, че другият жалбоподател представлява над 40 % от общото производство на Съюза, което означава, че повече от 25 % от общото производство на Съюза и 100 % от производителите на FOH в Съюза изразяват своята подкрепа за жалбата или несъгласието си с нея. Следователно изискуемите по член 5, параграф 4 от основния регламент прагови стойности в размер на 25 % и 50 % са спазени изцяло и наличието на поддръжка може да бъде потвърдено.
(61)
Някои от страните заявиха, че след като и двамата жалбоподатели са внасяли разглеждания продукт по време на РП, те не трябва да бъдат разглеждани като част от производството на Съюза. Проверката показа обаче, че количеството продукт, внесено от тези дружества от засегнатите държави, в процентно изражение е било несъществено в сравнение със собственото им производство на сходния продукт. Освен това този внос е имал преди всичко временен характер. Поради това може да бъде потвърдено, че основната дейност на тези дружества се заключава в производството и продажбите на сходния продукт. Поради това съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребление в Съюза
(62)
При липсата на коментари за потреблението в Съюза, съображения 64-66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Внос в Съюза от засегнатите държави и подбиване на цените
4.1. Кумулиране
(63)
Редица страни възразиха срещу извършената в регламента за временните мерки кумулативна оценка за трите засегнати държави. Според тях не са изпълнени условията за кумулиране, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент. По-конкретно, те твърдят, че установеното подбиване с отрицателен знак при една от държавите изключва възможността за кумулация. Освен това те изтъкнаха, че по време на разглеждания период и при трите държави износителки тенденциите по отношение на обема на продажбите са се различавали и че достъпът до суровини и суровините, използвани в трите държави износителки, също са били различни. И на последно място, беше отбелязано, че експортните продажби от една от засегнатите държави са били движени от свързани дружества. По тяхно мнение са съществували различни условия за конкуренция между засегнатите държави на пазара на Съюза. Член 3, параграф 4 от основния регламент гласи, че когато вносът на определен продукт от повече от една държава е едновременно предмет на антидъмпингово разследване, въздействието на такъв внос се оценява кумулативно, само ако се установи, че: а) дъмпинговият марж, определен спрямо вноса от всяка държава, е по-висок от маржa de minimis, както е определен в член 9, параграф 3 от посочения регламент, и обемът на този внос от всяка държава не е несъществен; и б) кумулативна оценка на ефекта от вноса е допустима от гледна точка на условията за конкуренция между внесените продукти и условията на конкуренция между внесените продукти и сходния с тях продукт с произход от Съюза.
а)
Както е обяснено в точка 4.3.2 от регламента за временните мерки, обемът на дъмпинговия внос от всяка държава не е несъществен и наличието на дъмпингов внос е останало значително по време на разглеждания период.
б)
Беше установено, че условията за конкуренция и ценоопределянето в засегнатите държави са подобни, що се отнася до внесените продукти и сходния продукт, по-специално по време на РП. Както е обяснено в съображение 127 от регламента за временните мерки, нивата на отстраняване на вредата, установени за засегнатите държави, бяха значително над прага de minimis от 2 %. Оттук следва, че подбиването на цените не отразява точно ситуацията, която би настъпила на пазар, характеризиращ се с реална конкуренция при цените. Освен това каналите за продажба и ценовите тенденции при всяка от засегнатите държави бяха подложени на анализ и беше установено, че са сходни, както е показано в таблицата по-долу. Цените на вноса от разглежданите държави следват низходяща тенденция и бяха особено ниски по време на РП, в сравнение със средните цени на промишлеността на Съюза.
Реализиран внос по данни на Евростат (със съответна корекция, така че да бъде обхванат единствено разглежданият продукт)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Средна цена в EUR/тон (Малайзия)
911
944
799
857
Индекс: 2007 г. = 100
100
104
88
94
Годишно изменение (в %)
3,6
-15,4
7,3
Средна цена в EUR/тон (Индонезия)
996
1 169
899
912
Индекс: 2007 г. = 100
100
117
90
92
Годишно изменение (в %)
17,3
-23,1
1,4
Средна цена в EUR/тон (Индия)
997
1 141
897
915
Индекс: 2007 г. = 100
100
114
90
92
Годишно изменение (в %)
14,4
-21,4
2,1
(64)
Вследствие на това изложеното в съображения 67-70 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.2. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(65)
При липсата на коментари относно обема, цената и пазарния дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави, изложеното в съображения 71-73 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.3. Подбиване на цените
(66)
Някои страни заявиха, че съществуват разлики в цените на суровините между FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от синтетични източници като сурово или минерално масло, и че е трябвало да бъде въведен допълнителен критерий, свързан с контролния номер на продукта (КНП), за да се вземат под внимание разликите в производствените разходи, произтичащи от различните производствени процеси. КНП обаче се определят въз основа на индивидуалните характеристики на всяка подкатегория позиции, която попада в обхвата на определението на разглеждания продукт, а не въз основа на цената на всяка от тези позиции. Освен това беше установено, че няма съществена разлика по отношение на основните характеристики на FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от сурови или минерални масла, нито разликата в производствените разходи е такава, че да оправдае евентуална диференциация от гледна точка на КНП. Поради това твърдението се отхвърля.
(67)
Някои страни заявиха, че конкретните данни, използвани за отразяване на разходите, последващи вноса, възлизащи на около 3 % от цената на вноса, използвани за установяване нивото на подбиване на цените от засегнатите държави, са неясни и не изглежда да са подходящи за конкретния случай. От проверената по време на разследването информация стана ясно обаче, че страните вносителки, в лицето на вносители и потребители, е трябвало да заплатят последващите разходи след вноса на продукта в посочения размер, за да бъде пуснат разглежданият продукт в свободно обращение на пазара на Съюза. Освен това страните не представиха никакви доказателства, които да сочат, че разходите след вноса не са били правилно установени в конкретния случай. Поради това горното твърдение бе отхвърлено. Методиката, използвана за изчисляване на подбиването на цените и описана в съображения 74 и 75 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
5.1. Предварителни бележки
(68)
Въпреки споменатата в съображение 58 промяна в собствеността, бе прието, че данните, предоставени от оттеглилия се жалбоподател и проверени в помещенията на същия, не следва да бъдат автоматично изключени от анализа на вредата, тъй като неговото производство продължава да бъде част от производството на Съюза.
(69)
Някои страни заявиха, че някои данни, предоставени от промишлеността на Съюза, в частност по отношение на закупени от тях количества от разглеждания продукт с произход от Индия, Малайзия и Индонезия, следва да бъдат изключени от анализа на вредата и изчислението на маржа на вредата, тъй като всякаква претендирана вреда, свързана с тяхното закупуване, била самопричинена. Въпреки това, както е посочено в съображение 63 от регламента за временните мерки, те са били закупени главно поради временното затваряне на един от производствените обекти на един производител. Освен това тези покупки са незначителни в сравнение с общия обем на производството на жалбоподателите. Поради това не са съществували никакви наложителни причини за изключване на осъществените от посочените производители покупки от анализа на вредата или от изчислението на нивото на отстраняване на вредата.
(70)
Предварителните бележки, споменати в съображение 76 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
5.2. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета, обем на продажбите и пазарен дял
(71)
При липсата на коментари относно производството, производствения капацитет, използването на капацитета, обема на продажбите и пазарния дял на промишлеността на Съюза, съображения 77-81 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.3. Средни цени за единица продукция на промишлеността на Съюза
(72)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че поради техническа грешка трябва да се направят корекции на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза. Таблицата по-долу показва, след извършената корекция, тенденцията в цената за единица продукция на промишлеността на Съюза по време на разглеждания период.
Цена за единица продукция, продажби на несвързани клиенти в Съюза
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Индекс: 2007 = 100
100
123
102
96
Годишно изменение (в %)
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Източник: отговори на въпросника
(73)
Обратно на това, което е посочено в съображение 84 от регламента за временните мерки, цените на промишлеността на Съюза са намалели с 4 % по време на разглеждания период. Спадът е значителен от 2008 до 2009 година и е последван от допълнителен спад по време на РП. През този период продажните цени са намалели общо с 22 %. Горната промяна с нищо не променя извода за икономическото състояние на промишлеността на Съюза; при липсата на коментари по отношение на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза, съображения 82 и 83 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.4. Складови наличности; заетост, заплати и производителност; рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали, растеж, размер на действителния дъмпингов марж
(74)
Някои страни заявиха, че не е било възможно промишлеността на Съюза да е понесла вреда, тъй като дружествата, които са част от промишлеността на Съюза, са вертикално интегрирани и са внасяли разглеждания продукт от трети държави. Поради това те са могли да използват внасяния продукт за своето производство надолу по веригата и да продават своята нерентабилна продукция.
(75)
Следва да се отбележи, че в някои антидъмпингови разследвания производителите от рода на производителите на стомана и производителите на химични продукти, включени в определението за промишленост на Съюза в тези случаи, имат дейност надолу по веригата и че част от производството им на разглеждания продукт е предназначено за собствено потребление. Въпреки това в подобна ситуация разследването за евентуално наличие на съществена вреда за промишлеността на Съюза засяга изключително производството и продажбите на разглеждания продукт. В конкретния случай съществена вреда е установена в сектора на разглеждания продукт, както е обяснено в съображения 77-93 от регламента за временните мерки. Страните не представиха никакво доказателство, което да покаже, че констатациите в тези съображения не са верни и че промишлеността на Съюза не е понесла съществена вреда по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(76)
Някои страни заявиха, че затварянето на някои производствени мощности на жалбоподателите дават лъжлива картина за понесената от тях, по техни собствени твърдения, вина. Те изтъкват аргумента, че други производители в Съюза са с принос за капацитета, с който разполага Съюзът, и че капацитетът на промишлеността на Съюза е нараснал благодарение на инвестициите в нови мощности. Това едва ли свидетелства за промишленост, на която е била нанесена вреда. Други страни заявиха, че намаляването на инвестиции не е синоним на вреда, а означава преместване на производството извън Съюза.
(77)
Разследването установи в съображение 78 от регламента за временните мерки, че производственият капацитет на промишлеността на Съюза се е увеличил с 9 % през 2008 г., но след това отново е намалял с 10 % по време на РП. Това развитие е резултат на решения, взети с цел да се отговори на конкуренцията от страна на засегнатите страни, като последвалите случаи на временно затваряне също се дължат на натиска, упражняван от дъмпинговия внос. По отношение на инвестициите, в съображение 89 от регламента за временните мерки беше установено, че инвестициите от страна на промишлеността на Съюза на територията на Съюза са намалели с 35 % през разглеждания период. Това е единият от няколкото фактори за вредата, които позволиха в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки да се направи заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП.
(78)
При липсата на други коментари относно стоковите наличности, заетостта, заплатите и производителността, рентабилността, паричните потоци, инвестициите, възвръщаемостта на инвестициите и способността за привличане на капитали, растежа и размера на действителния дъмпингов марж, съображения 85-91 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.5. Развитие след РП
(79)
Някои страни изтъкнаха липсата на доказателства за съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза, и че обстоятелството, че единият от първоначалните двама жалбоподатели е оттеглил своята подкрепа за разследването, свидетелства за това, че не ѝ е била причинена вреда. Изтъкнато беше също така, че показателите за вреда, що се отнася до другия жалбоподател, не сочат картина за вреда.
(80)
Следва да се отбележи, че въпросното дружество не се противопостави на разследването, но зае неутрална позиция. Поради това, както е обяснено в съображение 57, все пак бе сметнато за целесъобразно двамата производители от Съюза да се разглеждат като част от производството на Съюза.
(81)
Беше изказано твърдението, че е отбелязан забележим ръст на цените в периода след РП и че тези ценови тенденции през посочения период веднага ще доведат до печалба за жалбоподателите, които сами обявиха по-добри резултати в публичните си изявления за периода 2010-2011 година.
(82)
Някои страни наблегнаха на факта, че е било наблюдавано значително подобрение в състоянието на промишлеността на Съюза в периода след РП, като същевременно изтъкнаха, че някои дружества планират изграждането на нови съоръжения в Съюза. Също така бе заявено, че предвид неотдавнашното увеличение на цените на вноса, следва да се преустанови действието на мерките или те да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(83)
Събитията, настъпили след РП, като правило не следва да се взимат под внимание при антидъмпингово разследване. Освен това не бяха представени доказателства, които да сочат, че споменатите събития, настъпили след РП, имат явен, безспорен и траен характер. Всяко преустановяване на окончателните мерки следва да се разглежда с оглед настъпилото развитие след РП, което ще трябва да бъде с дълготраен характер.
(84)
По отношение на разясненото в съображения 123-126 въвеждане на минимална цена при внос, приема се, че обстоятелствата не са такива, че да оправдаят подобна мярка. Поради това всички изложени по-горе твърдения се отхвърлят.
6. Заключение относно вредата
(85)
Разследването потвърди, че повечето показатели за вреда, отнасящи се до промишлеността на Съюза, регистрират низходяща тенденция по време на разглеждания период. Въз основа на гореизложеното, направеното в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки заключение, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП, се потвърждава.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(86)
Една от страните отбеляза, че анализът в съображение 108 от регламента за временните мерки е опорочен, тъй като изглежда свързва евентуалното наличие на общ и непрекъснат спад в потреблението с увеличението на вноса, докато според същата страна вносът от засегнатите държави се е развивал успоредно с потреблението.
(87)
В действителност следва да се поясни, че както е посочено в съображения 64-66 от регламента за временните мерки, общото потребление се е увеличило с 2 % през разглеждания период. Това увеличение на потреблението обаче не е пречка да бъде наблюдавано значително общо увеличение на обема и пазарния дял на дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите страни през разглеждания период (вж. съображение 96 от регламента за временните мерки), докато размерът на пазара е останал почти непроменен, а промишлеността на Съюза е загубила значителен пазарен дял, по-специално между 2009 г. и РП.
(88)
Някои страни изложиха аргумента, че тенденциите при вноса от засегнатите държави нямат връзка с влошаването на икономическото състояние на промишлеността на Съюза, по-специално обема на продажбите, стойностите на продажбите и рентабилността. Те твърдят, че рентабилността на промишлеността на Съюза е отбелязала подобрение в периода на увеличение на вноса през 2008 г., а впоследствие е намаляла значително по време, когато вносът е останал стабилен.
(89)
Противно на горното твърдение, разследването разкри наличието на обща взаимозависимост между дъмпинговия внос на ниски цени и вредата, понесена от промишлеността на Съюза през целия разглеждан период (вж. съображения 95-98 от регламента за временните мерки). Разследването също така показа, че промишлеността на Съюза не е могла да се възстанови през разглеждания период поради увеличеното присъствие на дъмпингов внос на ниски цени на пазара на Съюза. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(90)
Също така беше заявено, че са съществували различия в тенденциите при вноса в зависимост от вида алкохоли, произвеждани от някои производители износители, и че по тази причина следва да се направи отделен анализ на вредата по отношение на тези алкохоли. Различните видове, включени в продуктовия обхват, обаче имат същите основни характеристики. Разследването не открои никаква съществена разлика между FOH, произведени от различни суровини. Поради това няма причина, която да налага в конкретния случай да се пристъпи към изготвянето на отделен анализ на тенденциите по видове алкохоли.
(91)
Също така беше изтъкнато, че отговорността за вредата не би могла да се припише на Индия, защото нейният внос не се е увеличил през разглеждания период, по-специално когато покупките от жалбоподателите не се вземат под внимание. Беше установено обаче, че вносът от Индия е бил извършван на дъмпингови цени на пазара на Съюза и че маржът на вредата е доста над нивото de minimis от 2 %. Освен това, както е разяснено в съображения 63-65, са били изпълнени условията за кумулативна оценка по отношение на засегнатите държави. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(92)
Също така беше заявено, че отговорността за вредата не би могла да се припише на дружествата, чийто индивидуален марж на подбиване на цените е бил отрицателен, нито по същата тази причина - на вноса от Индонезия като цяло.
(93)
Както е обяснено в съображения 63-65, били са изпълнени всички условия за кумулативна оценка на разглеждания внос. Съответно въздействието на дъмпинговия внос на ниски цени на продукти с произход от засегнатите държави върху промишлеността на Съюза беше оценено съвместно за целите на анализа на вредата и на причината за нея. Освен това липсата на подбиване на цените не изключва наличието на съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза. В действителност, както е обяснено в съображения 124-127 от регламента за временните мерки, беше установено, че цената, фактурирана от промишлеността на Съюза, не е била достатъчна за покриването на всички производствени разходи и за постигането на разумната печалба, която тя би могла да постигне в отсъствието на дъмпингов внос по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(94)
При липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, съображения 95-98 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Влияние на други фактори
(95)
Няколко страни изтъкнаха, че истинската причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, следва да се припише на финансовата криза, тъй като основната вреда, понесена от тази промишленост, е била причинена, когато вносът от засегнатите държави се е стабилизирал. Също така беше споменато, че влошаването на рентабилността на промишлеността на Съюза е било сходно с наблюдаваното при другите дружества, действащи в химическия сектор.
(96)
Кризата изигра определена роля за продуктивността на промишлеността на Съюза. Тенденциите при такива фактори за вредата, като например използването на капацитета и обемът на продажбите, показват, че състоянието на промишлеността на Съюза се e влошило още повече по време на кризата и донякъде се е подобрило с възстановяването на пазара. Разследването обаче показа, че подобрението далеч не е било достатъчно, за да позволи на промишлеността на Съюза да се възстанови и да възвърне обичайното си икономическо състояние от началото на разглеждания период. Освен това, както е посочено в съображение 89, 2008 година, която непосредствено предшества началото на финансовата криза, е била годината с най-голямо увеличение на дъмпинговия внос от засегнатите държави и най-рязък спад в обема на продажбите на промишлеността на Съюза. След тази година промишлеността на Съюза така и не се възстанови и дъмпинговият внос продължи солидно да присъства на пазара на Съюза. По тези причини е ясно, че независимо от другите фактори, дъмпинговият внос до голяма степен е допринесъл за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(97)
Няколко страни също така заявиха, че действителната причина за вредата, за която се твърди, че е била причинена на промишлеността на Съюза, са били вносът от други трети държави, намаленото търсене, увеличените цени на суровините и липсата на удобен достъп до тези суровини, погрешни стратегически решения, взети от промишлеността на Съюза, конкурентният натиск на техния пазар надолу по веригата, спадът в производството на разглеждания продукт, предназначен за собствено потребление, промяната като цяло в пазарните условия и конкурентната ситуация на пазара на Съюза.
(98)
Струва си да се отбележи, че споменатите по-горе страни не успяха да обосноват твърденията си и да докажат, че фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, са нарушавали причинно-следствената връзка между вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(99)
Няколко страни заявиха, че Комисията не е анализирала възможното въздействие на продажбите на разклонени FOH върху продажбите на разглеждания продукт, реализирани от промишлеността на Съюза, и по какъв начин то се е отразило на икономическото ѝ състояние. Разследването беше съсредоточено върху продукта, определен в съображения 8-12, и нито една от страните не предостави надеждни данни, които да дадат възможност за оценка на възможното отрицателно въздействие на разклонените FOH върху икономическото състояние на промишлеността на Съюза. Ето защо горното твърдение се отхвърля.
(100)
При липсата на каквито и да било коментари във връзка с влиянието на други фактори, съображения 99-106 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(101)
Разследването не открои наличието на други фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, които да нарушават причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(102)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 107-110 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Промишленост на Съюза
(103)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на интереса на промишлеността на Съюза, съображения 112 и 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Вносители
(104)
При липсата на коментари относно интереса на вносителите, съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребители
(105)
Следва да се припомни, че с цел да се оцени възможното въздействие на антидъмпинговите мерки върху потребителите от Съюза, разследването се съсредоточи основно върху обобщените данни, предоставени от пет големи потребителски дружества, посетени на предварителния етап.
(106)
На тази основа беше направена временната констатация, че делът на разходите за разглеждания продукт от общите производствени разходи на тази група е бил значителен и е варирал между 10 и 20 %, в зависимост от крайния продукт. Наличните данни обаче бяха преразгледани и въз основа на направените нови изчисления и корекция на някои данни беше установено, че този дял варира между 15 и 25 %. По подобен начин беше установено, че средният марж на печалбата за предприятията, използващи разглеждания продукт, е бил около 6 % при групата от петте посетени предприятия; новите изчисления показват по-висок среден марж на печалбата, който е около 7,5 %. Накрая, средният дял на предприятията, използващи разглеждания продукт, от всички предприятия също беше коригиран. Първоначално оценен на около 22 %, според последните изчисления той възлизаше на 25 %.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки редица потребители реагираха и направиха своите коментари във връзка с оповестяването на окончателните мерки. Те оспориха избора на петте потребителски дружества, споменати в съображение 118 от регламента за временните мерки, като заявиха, че данните, използвани за оценка на възможното въздействие на мерките върху потребителския сектор, не са били прозрачни и че страните, предоставили тези данни, не са били представителни, нито достатъчно на брой. Беше заявено, че при анализа следва да се вземат предвид данните, предоставени от всички потребители, оказали съдействие при разследването.
(108)
Както обаче е споменато в съображения 117 и 118 от регламента за временните мерки, докато оказалите съдействие 21 дружества представляват, взети заедно, около 25 % от общия размер на закупените от Съюза количества от разглеждания продукт по време на РП, петте дружества, използвани за оценка на интереса на потребителите, представляваха около 18 % от тези покупки, т.е. 72 % от количествата от разглеждания продукт, закупени от оказалите съдействие потребители. Освен че са представителни по отношение на закупените количества от разглеждания продукт, тези петима потребители също така представляваха много добро различните стопански сектори на преработвателната промишленост. Действително, петте посетени дружества са разнородна група, която включва не само производители първични потребители, т.е. производители на повърхностноактивни вещества, но и потребители на повърхностноактивни вещества, както и потребители надолу по веригата.
(109)
Независимо от това беше направен по-обширен анализ, при който беше взета предвид цялата информация, предоставена от оказалите съдействие потребители. По-специално беше извършена конкретна оценка на възможното въздействие на антидъмпингови мита върху производителите на повърхностноактивни вещества като отделна група, тъй като тази група евентуално би могла да бъде засегната в най-голяма степен от налагането на мерките. Отделен анализ беше направен за втора група потребители, съставена от всички други потребителски дружества, оказали съдействие при разследването.
(110)
Беше извършена оценка чрез метода на моделиране на възможното въздействие на средно мито от 5 % върху вноса на FOH, първо, върху всички оказали съдействие потребители, а след това и върху двете отделни групи. Резултатите от моделирането показаха, че крайното отражение на това средно мито върху общите производствени разходи на предприятията, използващи разглеждания продукт, би било в размер на около 0,09 % за всички потребители, докато въздействието на същото мито върху продукта в края на производствената верига, използваща разглеждания продукт, за групата на производителите на повърхностноактивни вещества ще бъде от около 0,05 %, а за втората група от дружества би било в размер на около 0,29 %.
(111)
Анализът показа също така, че производителите на повърхностноактивни вещества са реализирали по-ниски маржове на печалба в секторите, използващи продукта, предмет на разследването; тази група обаче е внесла от засегнатите държави едва около 2,6 % от общото количество от продукта, предмет на разследването, закупено по време на РП. Освен това, процентът на производителите на повърхностноактивни вещества, използващи FOH, в сравнение с общия им оборот е около 24 %. Ето защо, дори с прилагането на средно антидъмпингово мито от 5 %, крайното въздействие върху производствените разходи за продуктите, в т.ч. за разследвания продукт, е много ограничено и дори незначително от гледна точка на тяхната обща рентабилност.
(112)
При все това някои производители на повърхностноактивни вещества изтъкнаха, че антидъмпинговите мита ще им попречат свободно да закупуват своите суровини, което от своя страна ще се отрази неблагоприятно на нормалното функциониране на техния пазарен сегмент.
(113)
Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки, равнището на антидъмпинговите мита и възможното въздействие върху преработвателната индустрия и пазара надолу по веригата, не създават сериозни пречки пред вноса на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че окончателните антидъмпингови мита не биха могли да доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата. В същото време не би следвало да бъде трудно за производителите на повърхностноактивни вещества да начислят това твърде слабо увеличение на разходите в крайната цена на техните продукти. Поради това твърденията, че антидъмпинговите мита ще доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата, се отхвърлят.
(114)
След оповестяването на окончателните констатации, някои потребители настоятелно заявиха, че производителите в Съюза са отказвали да доставят стоки за тях и че почти не са съществували алтернативи за доставки. Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки обаче, относително ниското ниво на предложените мерки не трябва да изключва възможността за внос на разглеждания продукт. Освен това производителите в Съюза не са произвеждали при използване на пълния си капацитет през разглеждания период. В допълнение, възможно е да се осъществява внос и от други трети държави, спрямо които няма наложени мерки, като по данни на Евростат за вноса на FOH от останалата част на света след РП този внос нараства, което свидетелства за това, че твърденият риск от липса на предлагане е необоснован. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(115)
Някои сдружения на потребители, които не успяха да заявят себе си в срока, предвиден съгласно точка 5.3 от известието за откриване на антидъмпингова процедура, изказаха твърдението, че техните становища, особено по отношение на възможното въздействие на мерките върху малките и средните предприятия и специфични сектори, не са отразени оценката на интереса на Съюза. Следва обаче да се отбележи, че всички коментари, направени от тези сдружения, бяха взети предвид в настоящото разследване. Освен това, както е заявено в съображение 109, в оценката на интереса на Съюза е взета предвид цялата информация, предоставена от оказващите съдействие потребители. Поради това посоченото твърдение беше отхвърлено.
(116)
Няколко страни заявиха, че в случай на налагане на мерки срокът на действието им следва да се ограничи до период от максимум две години. Съгласно основния регламент при налагането на окончателна антидъмпингова мярка обичайният ѝ срок на действие е пет години. Тъй като никоя от страните не доказа, че период от две години ще бъде достатъчен, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг, както се изисква в член 11, параграф 1 от основния регламент, изглежда няма основателна причина за отклонение от стандартния срок на действие на мерките. Поради това посоченото искане беше отхвърлено.
(117)
При липсата на други коментари относно интереса на потребителите, се потвърждава, че налагането на окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт не би било срещу интереса на Съюза; съответно съображения 117-121 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Заключение относно интереса на Съюза
(118)
Въз основа на гореизложеното може да бъде потвърдено заключението, направено в съображение 122 от регламента за временните мерки. Не съществуват убедителни доводи срещу налагането на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на FOH от засегнатите държави.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(119)
Следва да се припомни, че маржът на печалбата, използван за изчисляване на целевата печалба на предварителния етап, е бил в размер на 7,7 %. Жалбоподателите твърдят, че целева печалба от 15 % би била по-подходяща. В тази връзка следва да се отбележи, че те не успяха да представят поддаващи се на проверка доказателства в подкрепа на твърдението, че целевата печалба е била твърде ниска. Поради това се предлага да се потвърди временната целева печалба от 7,7 %, която се основава на маржа на печалбата, реализиран за целия алкохолен бизнес на единствения жалбоподател в последната рентабилна за него година преди нарастването на дъмпинговия внос на ниски цени.
(120)
Някои страни заявиха, че 7,7 % не са реалистични и са твърде високи като размер. Те предложиха да се използва по-малък марж на печалбата от порядъка на 3-5 % за определяне на нивото на отстраняване на вредата. Това твърдение обаче не бе подкрепено с никакви доказателства, които да покажат, че предложената печалба е била тази, която промишлеността на Съюза би могла да постигне при липса на дъмпингов внос на пазара на Съюза, и поради това бе отхвърлено.
(121)
Някои страни заявиха, че Комисията погрешно е определила нивото на отстраняване на вредата въз основа на маржа на подбиване на индикативните цени, вместо да използва маржа на подбиване на реалните цени. В конкретния случай бе счетено, че маржът на подбиване на реалните цени не е подходяща основа за определяне на степента на отстраняване на вредата за промишлеността на Съюза, тъй като той няма да отрази нивото на цените, което би могло да бъде постигнато в отсъствието на дъмпингов внос на пазара на Съюза. С оглед на гореизложеното въпросното твърдение беше отхвърлено.
(122)
На тази основа временните маржове на вредата, изразени като процент от цената CIF на границата на Съюза, преди обмитяване, както е посочено в съображение 127 от регламента за временните мерки, могат да бъдат потвърдени.
2. Окончателни мерки
2.1. Форма на окончателните мерки
(123)
Както е посочено в съображения 79-84, някои страни заявиха, inter alia, че действието на прилаганите към настоящия момент мерки следва да бъде преустановено, защото събитията след РП, свързани с увеличението на цената на разглеждания продукт на пазара на Съюза, са имали явен, безспорен и траен характер. Те също така изтъкнаха, че евентуалните окончателни мерки не трябва да бъдат под формата на адвалорно мито, а по-скоро да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(124)
Смята се обаче, че в този конкретен случай обстоятелствата не са такива, че да оправдават налагането на минимална цена при внос. Тази форма на мярката би могла лесно да се заобиколи, като се имат предвид естеството на разглеждания продукт и сложните корпоративни структури на въпросните износители.
(125)
Въпреки това се приема, че на пазара на въпросния продукт съществува определен ценови праг на чувствителност, поради което би било разумно въздействието на окончателните мерки върху потребителите от Съюза да бъде сведено до минимум в случай на възможни значителни увеличения на цените на разглеждания продукт. Ето защо се счита за целесъобразно формата на окончателните мерки да се промени от адвалорни на специфични мита.
(126)
Тази форма на мерките се очаква да ограничи до известна степен всяко възможно нежелано отрицателно въздействие върху потребителите в случай на значително и бързо увеличение на цените. Ако, от друга страна, цените се понижат, специфичните мита ще продължат да осигуряват достатъчна защита за производителите в Съюза. Специфичните мита се основават на CIF стойностите на износа за Съюза, осъществен през РП от оказалите съдействие дружества, конвертиран в EUR при използване на месечните обменни курсове, умножени по дъмпинговия марж или маржа на вредата, в зависимост от това кой от двата е по-нисък, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(127)
В това отношение двама производители износители заявиха, че вместо месечния следва да се използва средногодишният обменен курс. Въпреки това следва да се отбележи, че в съответствие със стандартната практика всяко конвертиране от една валута в друга в хода на антидъмпингови разследвания се прави при използване на месечните обменни курсове. Така беше и в случая с настоящото разследване. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(128)
Жалбоподателят заяви, че при установяването на специфичните мита е следвало да се използват текущите цени на FOH, а не CIF стойностите по време на РП. Следва да се отбележи, че специфичните мита са установени на основата на изчисленията на дъмпинга и вредата за РП. Не бяха представени никакви основателни доводи за това, изчисляването на специфичните мита в конкретния случай да се основава на периода след РП. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
2.2. Налагане на окончателните мерки
(129)
След публикуването на временните мерки потенциален производител износител реагира на тях с твърдението, че ставката на остатъчното мито следва да бъде определена на нивото на най-високото наложено мито, а не на най-високия намерен дъмпингов марж за Индонезия. Остатъчното мито обаче се определя на нивото на остатъчния дъмпингов марж или на остатъчния марж на вредата чрез прилагане на правилото за по-ниското мито. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(130)
С оглед на гореизложеното се счита, че в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на нивото на по-ниския от двата маржа (дъмпинговия марж и маржа на вредата) в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(131)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, въз основа на които се предвиждаше да се препоръча налагането на окончателни антидъмпингови мита. На страните беше предоставена също така възможност в рамките на определен срок след оповестяването на окончателните мерки да направят своя коментар. Направените от тях коментари бяха надлежно разгледани и в случаите, в които беше обосновано, констатациите бяха съответно изменени.
(132)
Предложените окончателни антидъмпингови мита са, както следва:
Държава
Дружество
Окончателно специфично антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Индия
VVF Limited
46,98
Всички други дружества
86,99
Индонезия
P.T. Musim Mas
45,63
Всички други дружества
80,34
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
51,07
Всички други дружества
61,01
(133)
Посочените в настоящия регламент индивидуални антидъмпингови митнически ставки за дружествата се прилагат единствено и само за внос на разглеждания продукт, произведен от тези дружества, и съответно от споменатите конкретни правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от което и да било друго дружество, което не е конкретно посочено в настоящия регламент със своето наименование и адрес, включително правни субекти, свързани с конкретно посочените, не може да се ползва от тези ставки и следва да се облага с митото, приложимо за „всички други дружества“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (напр. след промяна на наименованието на стопанския субект или след създаването на нови производствени или занимаващи се с продажби субекти) следва да се изпраща до Комисията (10) заедно с цялата значима информация, по-специално относно евентуална промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, продажбите на вътрешния пазар и за износ, например във връзка с посочената промяна на наименованието или посочената промяна в производствените и занимаващите се с продажби субекти. Ако е целесъобразно, настоящият регламент следва да бъде съответно изменен чрез актуализация на списъка на дружествата, ползващи се с правото на индивидуални ставки на антидъмпинговото мито.
3. Гаранции
(135)
Един индийски, както и един малайзийски производител износител, заедно със своя свързан вносител, предложиха ценова гаранция в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. И двете предложения за гаранции съдържаха голям брой продуктови групи (определени от химическата спецификация), като всяка група е обвързана с различна минимална цена при внос, с ценови разлики между групите, достигащи до 25 % за малайзийския износител и до 100 % за индийския износител. Наред с това, цените варираха до 20 % в рамките на отделните групи, като по този начин пораждаха много висок риск от взаимно компенсиране. Също така беше отбелязано, че офертата на индийския износител не разрешаваше проблема с нестабилността на цените на разглеждания продукт. Установени бяха допълнителни рискове от взаимно компенсиране по отношение на малайзийския износител и свързания с него вносител в Съюза, който е ползвал като източник на разглеждания продукт не само малайзийския износител, но и други доставчици. И накрая, би било трудно за митническите власти да определят химическата спецификация на продукта без индивидуален анализ, което прави мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Поради това предложенията за гаранции бяха отхвърлени. След предложението за промяна на формата на мерките един производител износител промени своето предложение за гаранции, като предложи средна минимална цена при внос за всички продуктови групи и заяви, че така вече няма да съществува опасност от взаимно компенсиране. Другият производител износител просто потвърди предложението си. С оглед на броя на видовете продукти и на ценовата разлика между тях обаче евентуална минимална цена при внос би компрометирала напълно ефективността на мерките. Освен това структурата на дружествата, както и на техните предложения, очертани по-горе, продължава да представлява пречка за приемането на гаранции. Схемата на докладване и ценовият режим, предложени от единия износител, не отстраняват тези опасения и във всички случаи ще направят мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Следователно предложенията за гаранции не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(136)
Предвид размера на установените дъмпингови маржове и от гледна точка на размера на причинената на промишлеността на Съюза вреда се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, да бъдат окончателно събрани до размера на наложените с настоящия регламент окончателни мита. Когато окончателните мита са по-ниски от временните мита, сумите, обезпечени за временните мита, които превишават окончателните ставки на антидъмпинговите мита, следва да бъдат освободени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00 (кодове по ТАРИК 2905168510, 2905190060, 3823700011 и 3823700091) и са с произход от Индия, Индонезия и Малайзия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито за продукта, описан в параграф 1 и произведен от посочените по-долу дружества, е в следния размер:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
Индия
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Всички други дружества
86,99
B999
Индонезия
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Всички други дружества
80,34
B999
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd., Pelabuhan Klang Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Всички други дружества
61,01
B999
3. В случаите, в които стоките са били повредени преди влизането им в свободно обращение и поради това действително платената или подлежаща на плащане цена е пропорционално разпределена с цел определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (11), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент, който съответства на пропорционалното разпределение на действително платената или подлежаща на плащане цена.
4. Прилагат се действащите митнически разпоредби, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент (ЕС) № 446/2011, се събират окончателно. Обезпечените суми, които превишават сумите, съответстващи на ставките на окончателното антидъмпингово мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.
RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1138/2011
af 8. november 2011
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fremsat af Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 446/2011 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf (FOH) med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia (»de pågældende lande«).
(2)
Proceduren blev indledt ved en indledningsmeddelelse (»indledningsmeddelelsen«), der blev offentliggjort den 13. august 2010 (3) som følge af en klage indgivet den 30. juni 2010 af to EU-producenter, Cognis GmbH (Cognis) og Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (samlet benævnt »klagerne«). De to virksomheder tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af den undersøgte vare.
(3)
Som anført i betragtning 9 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra 1. juli 2009 til 30. juni 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for skadesvurderingen dækkede perioden fra 1. januar 2007 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
2. Efterfølgende procedure
(4)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»fremlæggelse af de foreløbige konklusioner«), indgav en række interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt.
(5)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe en endelig afgørelse i sagen.
(6)
Efterfølgende blev alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig antidumpingtold på importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia, og at der foretages en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»fremlæggelse af de endelige oplysninger«). Parterne fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til denne fremlæggelse af de endelige oplysninger.
(7)
De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(8)
Den pågældende vare er, jf. betragtning 10 og 11 i forordningen om midlertidig told, mættede fedtalkoholer med en carbonkædelængde på C8, C10, C12, C14, C16 eller C18 (ekskl. forgrenede isomerer), herunder rene mættede fedtalkoholer (også benævnt »single cuts«), blandinger, der hovedsageligt indeholder en kombination af carbonkædelængderne C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (normalt klassificeret som C8-C10), blandinger, der hovedsagelig indeholder en kombination af carbonkædelængderne C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (normalt klassificeret som C12-C14), og blandinger, der hovedsageligt indeholder en kombination af carbonkædelængderne C16-C18, med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia, som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 og ex 3823 70 00
(9)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger klagede visse parter over den tvetydighed, der kan findes i definitionen af den pågældende vare. De hævdede, at i henhold til indledningsmeddelelsen indgår kun lineær FOH i varedækningen, hvorved FOH med forgrenede isomerer eller forgrenet FOH udelukkes. Andre parter påstod, at det ikke giver nogen mening at udelukke FOH med forgrenede isomerer fremstillet ved Oxo-processen, fordi de har samme anvendelsesformål og konkurrerer med lineær FOH på markedet.
(10)
Det er blevet konstateret, at alle typer FOH, der er omfattet af denne undersøgelse - jf. betragtning 8 - på trods af eventuelle forskelle med hensyn til de råvarer, som anvendes ved produktionen eller produktionsprocessen har samme eller meget ensartede fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendes til samme formål. Eventuelle variationer med hensyn til den pågældende vare ændrer ikke dens grundlæggende definition, dens egenskaber eller forskellige parters opfattelse af den.
(11)
Derfor bør den foreløbige afgørelse om at udelukke FOH med forgrenede isomerer fra varedækningen, jf. indledningsmeddelelsen, og at udelukke visse virksomheders produktion af forgrenet FOH fra definitionen af EU-produktionen (herunder de virksomheder, der fremstiller FOH ved Oxo-processen) opretholdes. Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende samme vare, bekræftes konklusionerne i betragtning 10 og 11 i forordningen om midlertidig told.
2. Samme vare
(12)
Der mindes om, at det blev foreløbigt fastsat i betragtning 13 i forordningen om midlertidig told, at lineær FOH og forgrenet FOH ikke er samme vare, og oplysningerne om producenter, der producerer FOH fremstillet af forgrenede isomerer, bør således ikke indgå i skadesanalysen.
(13)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende samme vare, bekræftes betragtning 12 og 13 i forordningen om midlertidig told.
C. DUMPING
1. Indien
1.1. Normal værdi
(14)
Da der ikke fremsat bemærkninger om fastsættelsen af den normale værdi, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 14-18 i forordningen om midlertidig told hermed.
1.2. Eksportpris
(15)
Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende fastsættelsen af eksportprisen, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 19 i forordningen om midlertidig told hermed.
1.3. Sammenligning
(16)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige og endelige konklusioner gentog begge de indiske eksporterende producenter deres påstand om, at der burde ses bort fra deres salg til en af de oprindelige klagere i Unionen i UP ved beregningen af dumpingmargenen (jf. betragtning 22 forordningen om midlertidig told). Virksomhederne baserede deres anmodning på det forhold, at artikel 9, stk. 1, i WTO's antidumpingaftale fastsætter, at den told, der skal indføres, skal være lig med den fulde dumpingmargen eller mindre. De indiske eksporterende producenter henviste også til artikel 2, stk. 4, i WTO s antidumpingaftale, i henhold til hvilken der skal foretages en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi. De hævdede på dette grundlag, at klageren havde forhandlet med dem om køb af meget store mængder til meget lave priser, samtidig med at virksomheden var ved at udarbejde klagen, og at priserne på disse transaktioner således ikke var blevet fastsat på rimelige vilkår, og at disse transaktioner derfor ikke burde indgå i dumpingberegningerne.
(17)
Indledningsvist skal det bemærkes, at det forhold, at WTO s antidumpingaftale giver mulighed for at pålægge en told, der er lavere end den fulde dumpingmargen, ikke skaber en forpligtelse til at gøre dette. Grundforordningens artikel 9, stk. 4, indebærer blot en forpligtelse til at begrænse antidumpingtolden til et niveau, der er tilstrækkeligt til at afhjælpe skaden. Der forelå desuden ikke beviser for, at priserne ikke var blevet forhandlet frit mellem parterne. En undersøgelse af den pågældende klagers samlede indkøb viste også, at de priser, som klageren havde opnået hos de to indiske eksporterende producenter, var i overensstemmelse med de priser, der var aftalt for den pågældende klagers køb af sammenlignelige produkter hos andre leverandører. Det blev endvidere fastslået, at klageren havde importeret den pågældende vare fra de indiske eksporterende producenter i en årrække og ikke kun i UP. Desuden fremførte en af de eksporterende producenter under en mundtlig høring under ledelse af høringskonsulenten, at de priser, der blev krævet af klageren, var strukturelt lavere end de priser, som andre kunder blev opkrævet. Det kan konkluderes, at der ikke foreligger beviser for, at priserne ikke var blevet fastsat på en rimelig måde, blot fordi der var tale om salg til en klager, og det bekræftes, at påstanden afvises.
(18)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige og endelige konklusioner gentog begge de indiske eksporterende producenter deres krav om en justering for valutaomregning i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra j), da der var en længerevarende opskrivning af den indiske rupee (INR) i forhold til euroen (EUR) fra november 2009, som ville have en fordrejende virkning på dumpingberegningerne (jf. betragtning 23 i forordningen om midlertidig told). Begge eksporterende producenter indrømmede, at deres salgspriser i anden halvdel af UP var højere end i første halvdel af UP, men de hævdede, at denne tendens udelukkende skyldtes en stigning i omkostningerne til råvarer og den generelle forbedring af markedsvilkårene efter den økonomiske krises afslutning, og ikke afspejlede opskrivningen af INR over for EUR. Virksomhederne hævdede desuden, at selv hvis de kunne justere deres priser regelmæssigt og med korte intervaller, ville de aldrig kunne forudsige vekselkursernes nøjagtige udvikling i fremtiden.
(19)
Undersøgelsen har vist, at selv om INR er blevet gradvist opskrevet i forhold til EUR i anden halvdel af undersøgelsesperioden, er priserne for hver enkelt indisk eksporterende producents salg af de vigtigste produkter til flere af de vigtigste kunder faktisk blevet ændret fra måned til måned, navnlig i anden halvdel af UP. Der er således intet, der tyder på, at priserne ved salg til Unionen ikke kunne være blevet ændret samtidig for også at afspejle ændringer i valutakurser inden for 60 dage som fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra j), og artikel 2, stk. 4, nr. 1, i WTO's antidumpingaftale. Da priserne i flere tilfælde blev ændret hyppigt, kunne eventuelle ændringer i valutakurserne også være blevet afspejlet. Dette viste desuden, at FOH-markedet i almindelighed er åbent over for hyppige prisændringer. Selv i tilfælde, hvor priserne blev ændret mindre hyppigt, er der således ingen beviser for, at dette ikke var på grund af de forretningsbeslutninger, som parterne traf. At priserne hurtigt kan tilpasses for at tage hensyn til ændrede markedsforhold (i dette tilfælde angiveligt ændringer i valutakurserne) gav de indiske eksporterende producenter mulighed for at lade sådanne ændringer blive afspejlet i deres salgspriser, hvis de havde ønsket det, hvilket de tilsyneladende har gjort i en række tilfælde. I lyset af ovenstående er en justering for valutaomregninger ikke berettiget, og påstanden afvises.
(20)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede en af de indiske eksporterende producenter, at en godtgørelse for forskelle i indirekte skatter, der ydes i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), og var blevet ydet i forbindelse med visse varetyper, også burde have været ydet i forbindelse med varer og blandinger med kædelængderne C12 and C14, da den told, der blev betalt på råvarer, der anvendes til disse varer, blev refunderet ved eksport af varen. I løbet af undersøgelsen blev der dog ikke indgivet oplysninger, der kunne efterprøves på stedet, og som beviser, at en sådan told efterfølgende var blevet refunderet. Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner hævdede virksomheden, at dens bemærkninger var blevet misforstået, og at alle de råvarer, der blev anvendt til fremstillingen af varer og blandinger med kædelængderne C12 og C14, var blevet importeret toldfrit. Da der skal betales en indirekte skat, hvis disse råvarer efterfølgende indarbejdes i varer, der sælges på hjemmemarkedet, kræver virksomheden en justering af den normale værdi for disse specifikke varetyper. Den dokumentation, der blev forelagt i forbindelse med kontrollen, viser dog, at de specifikke råvarer, som er nødvendige for produktionen af varetyper med kædelængderne C12 og C14 og blev importeret toldfrit i UP, kun var tilstrækkelige til fremstilling af en brøkdel af virksomhedens eksport af denne vare i UP. Det er derfor sikkert, at mindst to tredjedele af den eksporterede vare med kædelængde C12 og C14 er blevet fremstillet ved hjælp af råvarer, for hvilke der er betalt importtold. Da virksomheden ikke har forelagt dokumentation, der viser, at nogen af disse råvarer, som er importeret toldfrit, blev anvendt til eksportsalg til Unionen og ikke til eksportsalg til tredjelande, afvises påstanden.
(21)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende sammenligning, bekræftes indholdet af betragtning 20 og 23 i forordningen om midlertidig told hermed.
1.4. Dumpingmargen
(22)
Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende beregningen af dumpingmargenen, bekræftes indholdet af betragtning 24-26 i forordningen om midlertidig told hermed.
(23)
Udtrykt i procent af nettoprisen cif, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes den endelige dumpingmargen til følgende:
Virksomhed
Endelig dumpingmargen
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Alle andre virksomheder
9,3 %
2. Indonesien
2.1. Normal værdi
(24)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige og endelige konklusioner hævdede en af de indonesiske eksporterende producenter at, ved vurderingen af transaktionernes rentabilitet burde salgs-, general- og administrationsomkostningerne (SG&A) ikke have været fordelt på individuelle transaktioner på grundlag af omsætningen, og at dette har ført til, at en række transaktioner blev anset for at være urentable. Påstanden blev undersøgt, men det blev konstateret, at en fordeling af SG&A-omkostningerne på individuelle transaktioner på grundlag af omsætningen er mere hensigtsmæssig på grund af de særlige kendetegn ved sådanne omkostninger, som er mere værdirelaterede end mængderelaterede. Det bør bemærkes, at de samlede SG&A-omkostninger fordelt på hver enkelt varetype er de samme, uanset hvilken af de to metoder der anvendes til fordeling af SG&A-omkostninger på individuelle transaktioner. Endelig blev de transaktioner, for hvilke den eksporterende producent anfægtede resultatet af rentabilitetskontrollen, gennemgået på ny, og det blev bekræftet, at transaktionerne var urentable. Påstanden afvises derfor.
(25)
Den samme indonesiske eksporterende producent hævdede også, at ved fastsættelsen af det fortjenstniveau, der er anvendt ved beregningen af den normale værdi, bør fortjenesten af salg, der er identificeret som salg, der ikke har fundet sted i normal handel, på produkttypeniveau, ikke udelukkes, da mere end 80 % af det samlede salg på hjemmemarkedet var fortjenstgivende. Med hensyn til denne påstand mindes der om, at fastlæggelsen af omfanget af salget i normal handel skulle foretages for hver varetype, jf. betragtning 29-32 i forordningen om midlertidig told, da dette er den mest hensigtsmæssige måde, hvorpå der kan foretages en nøjagtig sammenligning mellem salgspriserne og de relevante produktionsomkostninger. Desuden udelukker grundforordningens artikel 2, stk. 6, ikke, at den undersøgte vare inddeles i varetyper, hvis det er relevant. Salg, som ikke anses for at være foretaget i normal handel, udelukkes på produkttypeniveau fra beregningen af den fortjeneste, der skal anvendes til beregning af den normale værdi. Påstanden afvises derfor.
(26)
Den samme indonesiske eksporterende producent hævdede også, at der ved beregningen af den normale værdi for visse varetyper ikke var blevet foretaget justeringer for at bringe de normale værdier tilbage til niveauet ab fabrik. Påstanden blev accepteret, og beregningen blev ændret i overensstemmelse hermed.
(27)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger om fastsættelsen af den normale værdi, bekræftes de foreløbige resultater - med de i denne forordnings betragtning 26 omhandlede ændringer - i betragtning 27-33 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.2. Eksportpris
(28)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede en af de indonesiske eksporterende producenter, at der ikke forelå nogen begrundelse for at betragte den pris, som han opkræver af sin forretningsmæssigt forbundne importvirksomhed i Unionen, som upålidelig, og for at beregne eksportprisen i forbindelse med et sådant salg i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9. I denne forbindelse skal det bemærkes, at de interne afregningspriser mellem forretningsmæssigt forbundne parter ikke anses for at være pålidelige, da de kan være kunstigt fastsat på forskellige niveauer afhængigt af, hvad der vil være mest fordelagtigt for de berørte virksomheder. Ved beregning af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, under anvendelse af en rimelig fortjenstmargen, som er uafhængig af den faktiske fortjeneste ved afregningspriserne, undgås eventuelle forvridende virkninger, som afregningspriserne kunne give anledning til. Påstanden afvises derfor.
(29)
Hvad angår eksportsalg til Unionen gennem forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen, hævdede begge indonesiske eksportører efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner, at den fortjenstmargen, som var blevet anvendt ved beregningen af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, var uhensigtsmæssig. De fremførte begge, at den fortjeneste, som blev anvendt i den midlertidige fase, kun vedrørte en delvis samarbejdsvillig importør og ikke var blevet kontrolleret, og at den derfor ikke var pålidelig. De foreslog derfor, at der anvendes en fortjeneste på 5 %, således som det skete i forbindelse med andre undersøgelser. I betragtning af det lave samarbejdsniveau blandt uafhængige importører i forbindelse med denne undersøgelse blev påstanden accepteret, og der blev anvendt et fortjenstniveau på 5 %, hvilket er i overensstemmelse med det fortjenstniveau, der er blevet anvendt i tidligere undersøgelser vedrørende samme sektor.
(30)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende sammenligning, bekræftes indholdet af betragtning 34-36 i forordningen om midlertidig told med de i denne forordnings betragtning 29 omhandlede justeringer.
2.3. Sammenligning
(31)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner påpegede begge de indonesiske eksportører, at der ikke burde have været foretaget nogen justering for forskelle i provision i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), for salg via de respektive forretningsmæssigt forbundne forhandlere i et tredjeland. Begge virksomheder hævdede, at deres produktionsvirksomheder i Indonesien og de respektive forretningsmæssigt forbundne forhandlere i Singapore udgør én enkelt økonomisk enhed, og at forhandlerne i tredjelandet fungerer som eksportafdeling for deres forretningsmæssigt forbundne indonesiske virksomheder. I begge tilfælde faktureres hjemmemarkedssalget og en del af eksportsalget til tredjelande direkte af producenten i Indonesien, og forhandlerne i Singapore får en provision af en bestemt størrelse. For en af de indonesiske virksomheders vedkommende fremgår denne provision af en kontrakt, der kun omfatter eksportsalget. Desuden sælger forhandlerne i tredjelandet også varer fremstillet af andre producenter, i et tilfælde også varer fremstillet af ikke-forretningsmæssigt forbundne producenter. Begge forretningsmæssigt forbundne forhandlere i Singapore har således helt klart funktioner, der svarer til dem, som udføres af en agent, der arbejder på provisionsbasis. Påstanden afvises derfor.
(32)
Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner gentog den indonesiske regering og en af de indonesiske eksporterende producenter påstanden om én enkelt økonomisk enhed, jf. betragtning 31. De hævdede, at i Matsushita mod Rådet (4) havde Domstolen tidligere fundet, at det forhold, at en producent udfører visse salgsfunktioner, ikke betyder, at en produktionsvirksomhed og en salgsvirksomhed ikke kan udgøre en enkelt økonomisk enhed. Desuden hævdede de også, at salg til tredjelande, som udføres direkte af eksportøren uden involvering af forhandleren i Singapore, kun udgør en lille andel af eksportsalget, og at Rette i Første Instans i Interpipe-dommen (5) havde fundet, at et beskedent direkte salg foretaget af producenten ikke støttede påstanden om, at der ikke var tale om en enkelt økonomisk enhed. Sluttelig hævdede de, at i Canon mod Rådet (6) blev konklusionen om, at der er tale om en enkelt økonomisk enhed, ikke påvirket af, at et salgsdatterselskab også fungerede som forhandler af andre virksomheders varer.
(33)
Selv om Domstolen i Matsushita mod Rådet fandt, at institutionerne i denne sag var berettiget til at konkludere, at en producent sammen med en eller flere distributionsvirksomheder, som producenten kontrollerer, udgør en økonomisk enhed, selv om den pågældende producent selv udfører visse salgsfunktioner, følger det ikke nødvendigvis heraf, at der består en pligt til altid at betragte en producent og hans forretningsmæssigt forbundne salgsvirksomheder som en enkelt økonomisk enhed. I modsætning til den indonesiske eksporterende producent foretog producenten i Matsushita mod Rådet desuden ikke noget direkte salg selv. At den eksporterende producents direkte salg kun udgjorde en begrænset andel af den samlede salgsmængde til Unionen, var for det andet kun et af flere elementer, som Retten i Første Instans analyserede i Interpipe-dommen. Domstolen understregede, hvad der er endnu vigtigere, at dette direkte salg kun blev foretaget til de nye medlemsstater i en overgangsperiode. I modsætning hertil tyder de foreliggende oplysninger i denne sag på, at producentens direkte salg til visse tredjelande ikke er midlertidigt, men - i det mindste i princippet - strukturelt, dvs. permanent. For hver enkelt af de pågældende producenter udgør dette salg desuden en betydelig andel af salget på hjemmemarkedet. I Canon mod Rådet omfattede det salg, som den eksporterende producents salgsdatterselskab havde på hjemmemarkedet, sluttelig andre varer, som blot blev solgt under et andet varemærke, men ikke desto mindre alle var blevet fremstillet af den eksporterende producent selv. Påstanden afvises derfor igen.
(34)
En af de indonesiske virksomheder hævdede endvidere, at selv om begrebet én enkelt økonomisk enhed ikke skulle blive accepteret, havde Kommissionen indført en »dobbelt margen«, idet den fra den eksportpris, der opkræves af uafhængige kunder i Unionen, både fradrager en fortjeneste for den forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen og en provision til den forretningsmæssigt forbundne forhandler i tredjelandet. Der blev dog taget hensyn til de to poster af forskellige årsager, og de blev fratrukket særskilt. Som forklaret i betragtning 28 blev eksportprisen ved salg gennem forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af den pris, hvortil de importerede varer første gang videresælges til en uafhængig køber. I disse tilfælde skal der foretages en justering for denne fortjeneste med henblik på at fastsætte en pålidelig eksportpris ved Unionens grænse. Provisionen for den forretningsmæssigt forbundne forhandler i tredjelandet blev derimod fratrukket i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i). Derfor afvises påstanden.
(35)
Virksomheden hævdede endvidere, at hvis eksportprisen skulle justeres for provisionen for den forretningsmæssigt forbundne forhandler i det pågældende tredjeland i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), skulle der foretages en tilsvarende justering af den normale værdi, da denne forhandler også ville koordinere hjemmemarkedssalget. Den skriftlige kontrakt mellem forhandleren og producenten i Indonesien omfatter dog kun eksportsalg. Desuden faktureres hjemmemarkedssalget af virksomheden i Indonesien. Påstanden afvises derfor.
(36)
Hvad angår justeringen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), anses det for passende at anvende en rimelig fortjenstmargen, som er uafhængig af den faktiske fortjeneste ved afregningspriserne for at undgå eventuelle fordrejende virkninger, der måtte opstå på grund af afregningspriserne. Derfor blev de faktiske fortjenstmargener for forhandlere i det tredjeland, der blev anvendt i den midlertidige fase, erstattet med en fortjenstmargen på 5 %, som anses for at være en rimelig fortjeneste for de aktiviteter, der gennemføres af handelsvirksomheder i den kemiske sektor, og som det blev gjort i tidligere sager (7).
(37)
En anden indonesisk virksomhed hævdede, at Kommissionen havde fratrukket udgifter til provisioner for salg gennem virksomhedens forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen to gange. Virksomheden hævdede, at der blev foretaget en justering for både den forretningsmæssigt forbundne importørs SG&A-omkostninger samt udgifter til provisioner som en direkte salgsomkostning ved beregningen af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9. Da udgifter til provisioner allerede er medtaget i SG&A-omkostningerne, førte dette til et dobbelt fradrag for udgifter til provisioner. Denne påstand blev anset for berettiget, og beregningen blev ændret i overensstemmelse hermed.
(38)
En af virksomhederne gentog sit krav om justering for forskellige fysiske egenskaber med den begrundelse, at virksomheden eksporterer den pågældende vare til Unionen i både flydende og fast form, mens den kun sælger varen i fast form på hjemmemarkedet, og at priserne for varen i flydende form er lavere end priserne for den undersøgte vare i fast form (jf. betragtning 39 i forordningen om midlertidig told). Som støtte for påstanden forelagde virksomheden en kopi af to fakturaer for salg til andre eksportmarkeder. Disse beviser kunne dog ikke verificeres på dette sene stadium i proceduren, og det kunne heller ikke konstateres, at den pågældende forskel gjaldt for alle de tilfælde, hvor der var tale om ovenstående forskelle i fysiske egenskaber. Påstanden afvises derfor.
(39)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede en af de indonesiske eksportører, at den rentesats, der blev benyttet ved beregningen af kreditomkostningerne for dennes forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen i forordningen om midlertidig told, ikke var rimelig, og eksportøren foreslog at anvende en rentesats, der er baseret på tal, som Deutsche Bundesbank har offentliggjort for UP. Da den rentesats, der blev benyttet ved beregningen af kreditomkostningerne for denne virksomhed i forordningen om midlertidig told, var baseret på oplysninger, der er indgivet af andre parter, og således afspejler deres specifikke finansielle situation, som ikke nødvendigvis er relevant for den pågældende forretningsmæssigt forbundne importør, blev påstanden accepteret, og beregningen blev ændret i overensstemmelse hermed.
(40)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende sammenligningen, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 37-40 i forordningen om midlertidig told med de i betragtning 36, 37 og 39 i nærværende forordning omhandlede justeringer.
2.4. Dumpingmargen
(41)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende beregningen af dumpingmargenen, bekræftes indholdet af betragtning 41 og 42 i forordningen om midlertidig told hermed.
(42)
Udtrykt i procent af nettoprisen cif, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes den endelige dumpingmargen til følgende:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Alle andre virksomheder
7,3 %
3. Malaysia
3.1. Normal værdi
(43)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner hævdede en af de malaysiske eksporterende producenter, at rentabilitetskontrollen inden for rammerne af vurderingen af normal handel (jf. betragtning 46 i forordningen om midlertidig told) ikke burde have været baseret på de vejede gennemsnitlige årlige produktionsomkostninger, og at de individuelle omkostninger for hver enkelt transaktion på hjemmemarkedet derimod skulle have været anvendt på grund af de daglige udsving i priserne på de vigtigste råvarer. Med hensyn til denne påstand bør det bemærkes, at det er Kommissionens faste praksis at anvende vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger som benchmark for rentabilitetskontrollen. Dette format blev fulgt af virksomheden i dens besvarelse af spørgeskemaet og udgjorde grundlaget for de kontrolbesøg, hvor data indberettet af virksomheden blev afstemt med virksomhedens regnskaber. Kravet om anvendelse af transaktionsbaserede produktionsomkostninger, som ville være en betydelig afvigelse fra Kommissionens normale praksis, blev første gang fremsat i virksomhedens bemærkninger til dokumentet med fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner, og de relevante tal kunne derfor ikke verificeres på stedet. Det bør også bemærkes, at omkostningsskemaerne for de individuelle transaktioner, som virksomheden forelagde til støtte for sin påstand, i vid udstrækning er baseret på skøn og derfor ikke udgør mere nøjagtige og repræsentative omkostningsdata end dem, der oprindeligt blev indberettet af virksomheden og efterprøvet på stedet. Endelig bør det bemærkes, at strukturen i det nye omkostningsskema, der blev forelagt, ikke giver mulighed for afstemning med den relevante del af de forvaltningsrapporter, der blev kontrolleret på stedet. Derfor afvises påstanden.
(44)
Den malaysiske eksportør uden hjemmemarkedssalg (jf. betragtning 51 i forordningen om midlertidig told) hævdede, at de beløb for SG&A-omkostninger og fortjeneste, der anvendtes til beregning af den normale værdi, ikke burde være baseret på det vejede gennemsnit af de faktiske beløb, der blev fastsat for de to andre eksporterende producenter, der sælger samme vare på det malaysiske marked. Virksomheden hævdede, at disse tal ikke er repræsentative, eftersom virksomheden anvender andre fremstillingsmetoder, der involverer andre grundlæggende råvarer. Med hensyn til denne påstand skal der mindes om, at virksomhedens egne fremstillingsomkostninger blev anvendt ved beregningen af den normale værdi. Kun de beløb, der vedrører SG&A-omkostninger og fortjeneste, blev fastsat på grundlag af tallene fra de to andre malaysiske eksporterende producenter. Fortjenestens størrelse blev fastsat som beskrevet i betragtning 45 i nærværende forordning. For det andet kunne virksomheden ikke redegøre for den anvendte produktionsmetodes påståede virkninger for SG&A-omkostningerne. Desuden bemærkes det, at kun en begrænset del af virksomhedens produktion er baseret på den produktionsmetode, som angiveligt er anderledes, mens en væsentlig del af produktionen fremstilles med den samme produktionsproces og under anvendelse af de samme grundlæggende råvarer, som de andre to malaysiske producenter anvender. Det konkluderes derfor, at virksomheden ikke kunne påvise, at de anvendte tal ikke var repræsentative, og påstanden herom afvises.
(45)
Samme malaysiske eksportør hævdede endvidere, at skulle Kommissionen ikke desto mindre anvende oplysningerne fra de to andre eksportører til beregning af SG&A, bør disse oplysninger være baseret på de vejede gennemsnitlige tal for alle transaktioner på hjemmemarkedet for disse eksporterende producenter og ikke kun for de rentable transaktioner. Denne påstand blev accepteret i princippet. Hvad angår SG&A, bekræftes det således, at de gennemsnitlige SG&A-omkostninger for alle transaktioner på hjemmemarkedet for de to malaysiske eksporterende producenter blev anvendt til beregning af den normale værdi. De tal, som blev anvendt til denne beregning, blev kontrolleret under kontrolbesøget i de pågældende malaysiske virksomheder. Hvad angår fastsættelsen af fortjenesten, bør det bemærkes, at det ikke var muligt at fastsætte en fortjeneste på grundlag af de beløb, som de to andre eksporterende producenter havde henholdsvis afholdt og opnået. En sådan beregning viser rent faktisk et samlet tab. Der kunne derfor ikke fastsættes en fortjeneste på dette grundlag. I den sammenhæng afvises den malaysiske eksportørs påstand om, at et negativt beløb kan anvendes som fortjeneste ved beregningen af den normale værdi. Begrebet fortjeneste indebærer i sagens natur nødvendigvis, at der skal være tale om et positivt beløb. Det blev også overvejet, om fortjenesten kunne fastlægges på grundlag af den eksporterende producents rentable salg i Malaysia, men denne tilgang blev forkastet, da den ville have været i modstrid med WTO's konklusioner i sagen om import af sengelinned af bomuld fra Indien (8). I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), skal beregningen af fortjenesten baseres på enhver anden rimelig metode og i mangel af andre oplysninger, blev den langfristede markedsrente i Malaysia anset som det mest passende grundlag for fastsættelse af fortjenesten. Denne metode blev anset for konservativ, rimelig og mest hensigtsmæssig, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c). Det skal bemærkes, at den fortjenstmargen, der fastlægges således, ikke overstiger den fortjeneste, som andre eksportører opnår ved salg af varer inden for samme generelle kategori på oprindelseslandets hjemmemarked.
(46)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger om fastsættelsen af den normale værdi, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 44-51 i forordningen om midlertidig told - med undtagelse af den i betragtning 45 i nærværende forordning omhandlede ændring.
3.2. Eksportpris
(47)
Hvad angår eksportsalg til Unionen gennem forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen, hævdede de to malaysiske eksportører efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner, at den fortjenstmargen, som var blevet anvendt ved beregningen af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, var uhensigtsmæssig. En af virksomhederne underbyggede sine påstande med rentabilitetstallene i undersøgelsesperioden for nogle af dens europæiske ikke-forretningsmæssigt forbundne forhandlere. I denne forbindelse skal det bemærkes, at disse tal ikke kan betragtes som repræsentative, da de pågældende forhandlere handler med en lang række kemiske produkter, og i et af tilfældene er forhandleren også producent. De afvises derfor som et pålideligt benchmark. Den anden virksomhed hævdede, at dens forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen ikke burde behandles som en distributør, men som en forretningsmæssigt forbundet agent, og derfor burde justeringen for SG&A-omkostninger og fortjeneste ved beregningen af eksportprisen ikke overstige den provision, der normalt ydes uafhængige agenter, der handler i sektoren. Virksomheden forelagde sine aftaler med uafhængige agenter som benchmark. Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner blev der argumenteret yderligere for denne påstand, idet det blev fremført, at i sagen om wolframelektroder (9) blev en forretningsmæssigt forbundet importørs fortjeneste betragtet som pålidelig og accepteret i forbindelse med beregningen af eksportprisen. Som svar på denne påstand bør det bemærkes, at grundforordningens artikel 2, stk. 9, ikke fastsætter bestemmelser for forskellig behandling af henholdsvis forretningsmæssigt forbundne importører, der angiveligt optræder som distributører, og importører, der angiveligt optræder som agenter.
Det kræves i artikel 2, stk. 9, at der foretages justeringer for alle omkostninger, der påløber mellem indførsel og videresalg, samt for fortjeneste. Desuden bør det bemærkes, at undersøgelsen viste, at den forretningsmæssigt forbundne virksomhed er beliggende i Unionen. Den håndterer bl.a. kundernes bestillinger og fakturering af den pågældende vare produceret af den forretningsmæssigt forbundne eksportør og er ligeledes ansvarlig for at sørge for toldbehandlingen i Unionen. Selv om visse aktiviteter udføres af den forretningsmæssigt forbundne eksportør forud for import, betyder dette ikke, at eksportprisen ikke kan beregnes på grundlag af videresalgsprisen til den første uafhængige kunde med de nødvendige justeringer, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. De forskelle i funktioner sammenlignet med andre forretningsmæssigt forbundne importører, som virksomheden fremsætter påstand om, afspejles normalt i SG&A-omkostningerne, hvor Kommissionen anvendte virksomhedens faktiske oplysninger. Denne påstand kan derfor ikke godtages. Det bør endvidere bemærkes, at i ovennævnte sag vedrørende wolframelektroder var den forretningsmæssigt forbundne importør yderligere integreret i forretningsaktiviteterne vedrørende den vare i efterfølgende produktionsled, som den forretningsmæssigt forbundne koncern producerer, og udførte også andre aktiviteter end de aktiviteter, der udføres af en handelsvirksomhed. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers fortjeneste blev således ikke anset for at være tilstrækkeligt repræsentativ for en sådan kompleks struktur. Situationen i nævnte sag kan ikke sammenlignes med situationen for den pågældende malaysiske forretningsmæssigt forbundne importør, som kun udfører salgsfunktioner. Af de årsager, der er omhandlet i betragtning 29, justeres den pågældende fortjenstmargen ikke desto mindre til 5 %. Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger om fastsættelsen af eksportprisen, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 52-54 i forordningen om midlertidig told - med undtagelse af den ovenfor omhandlede ændring.
3.3. Sammenligning
(48)
Efter den foreløbige fremlæggelse af konklusioner gentog en af de malaysiske eksportører sin påstand (se også betragtning 57 i forordningen om midlertidig told) om, at dens forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen rent faktisk er producentens eksportafdeling, og at der ville være tale om overdrevent store fradrag ved fastlæggelsen af eksportprisen ab fabrik, hvis der blev foretaget fuldstændige justeringer for SG&A-omkostninger og fortjeneste i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9. Virksomheden hævdede, at der alternativt burde foretages en lignende justering ved beregningen af den normale værdi. Påstanden blev gentaget i de bemærkninger, der blev indgivet efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner. Der blev imidlertid ikke forelagt nye argumenter, som kunne føre til en ændring af konklusionerne på dette område. Der mindes navnlig om, at den forretningsmæssigt forbundne virksomhed havde udstedt fakturaer til kunder i Unionen, og at den forretningsmæssigt forbundne virksomhed havde modtaget betalinger fra kunder i Unionen. Desuden skal det bemærkes, at der var en avance på denne forretningsmæssigt forbundne virksomheds salg. Den forretningsmæssigt forbundne virksomheds regnskaber viste også, at den havde båret de normale SG&A-omkostninger, der påløb mellem import og videresalg. Derfor udfører den forretningsmæssigt forbundne virksomhed rent faktisk de funktioner, der typisk varetages af en importør. Endelig bør det bemærkes, at producenten i Malaysia også foretog direkte salg til uafhængige kunder i Unionen og andre lande. Hvad angår sidstnævnte spørgsmål, henviste virksomheden til Interpipe-dommen og anvendte argumenter, der svarede til dem, som var blevet brugt af de indonesiske eksporterende producenter. Af de i denne forordnings betragtning 33 omhandlede årsager adskiller omstændighederne i denne sag sig fra de omstændigheder, der diskuteres i Interpipe-dommen. Den malaysiske eksportørs påstand om, at virksomhedens uafhængige salg blev forhandlet på plads af den forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen, som fungerer som den malaysiske virksomheds eksportsalgsafdeling, er i modstrid med de forklaringer, der blev afgivet under kontrolbesøget, hvor det japanske moderselskabs centrale rolle blev fremhævet i denne sammenhæng. Ovennævnte resultater fører til den konklusion, at justeringen for SG&A og fortjeneste bør bevares, og at en tilsvarende justering for beregning af den normale værdi ikke er berettiget.
(49)
Samme virksomhed påstod desuden, at visse af dens forretningsmæssigt forbundne importørs salgsomkostninger var blevet fratrukket to gange ved beregningen af eksportprisen. Beregningerne blev kontrolleret, og eftersom påstanden blev fundet berettiget, blev de justeret i overensstemmelse hermed.
(50)
En af de malaysiske eksportører hævdede, at sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen, ikke bør være baseret på varetyper, som de fremgår af varekontrolnumrene, men på virksomhedernes egne varekoder. Ifølge denne virksomhed vil der med de varekontrolnumre, der blev anvendt i undersøgelsen, ikke i tilstrækkelig grad blive taget højde for de særlige forhold, der gælder for produktionsprocessen, og forskelle i omkostninger og priser. Til støtte for denne påstand henviste virksomheden til visse af sine varer, som blev fremstillet ved anderledes produktionsmetoder og af andre råvarer, hvilket resulterede i højere enhedsproduktionsomkostninger. Det bør bemærkes, at denne påstand hverken blev fremsat i den foreløbige fase af undersøgelsen eller under kontrolbesøget. Desuden ville anvendelse af virksomhedens egne varekoder ved beregningen ikke løse problemet med forskellige produktionsmetoder, da den samme virksomheds produktionskoder også anvendes for varer, der er fremstillet ved andre produktionsmetoder. Derfor afvises påstanden.
(51)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende sammenligningen, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 55-58 i forordningen om midlertidig told, dog med undtagelse af den i betragtning 49 i nærværende forordning omhandlede ændring.
3.4. Dumpingmargen
(52)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner fremsatte en malaysisk producent, der ikke eksporterede til Unionen, bemærkninger til betragtning 60 i forordningen om midlertidig told, idet han hævdede, at der findes andre producenter af den pågældende vare i Malaysia. I den forbindelse skal det bemærkes, at tilstedeværelsen af endnu en producent i Malaysia, som ikke eksporterer til Unionen, ikke ændrer konklusionen vedrørende samarbejdsviljen i Malaysia, da der ikke blev forelagt beviser for, at de undersøgte virksomheder ikke tegnede sig for hele eksporten af den pågældende vare til Unionen i UP. Samme malaysiske producent gav desuden udtryk for kritik af, at producenter som ham selv, der ikke eksporterede til Unionen i UP, ville være omfattet af samme resttold. Det skal i den forbindelse bemærkes, at virksomheder, som ikke har eksporteret til Unionen i UP, ikke kan være omfattet af en individuel told. Så snart disse virksomheder begynder at eksportere eller uigenkaldeligt forpligter sig til at sælge til Unionen, kan de ansøge om en »ny eksportør-undersøgelse« i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 4, hvilket kan føre til fastsættelse af en individuel told, hvis betingelserne i nævnte artikel er opfyldt.
(53)
En af de malaysiske producenter hævdede, at den cif-værdi, som anvendes som grundlag for beregning af dumpingmargenens størrelse, ikke bør baseres på den pris, der angives til toldmyndighederne, men bør beregnes på grundlag af videresalgsprisen med fradrag af alle omkostninger, der er påløbet efter import til Unionen. Da cif-prisen blev anvendt som grundlag for toldværdierklæringen ved Unionens grænse og ikke synes at være ukorrekt angivet, skal denne pris dog anvendes som grundlag for beregning af dumpingmargenens størrelse. Virksomheden hævdede, at der var en tidsforskel mellem de pågældende leverancer fra Malaysia og toldbehandlingen med henblik på gensalg i Unionen. Selv om fakturaerne til toldbehandlingen udstedes på et senere tidspunkt - med priser, der er i overensstemmelse med FIFO-metoden for værdiansættelse af lagerbeholdningerne - er det stadig afregningspriserne og ikke gensalgsprisen, som udgør grundlaget for beregning af toldværdien. Derfor afvises påstanden.
(54)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende beregningen af dumpingmargenen, bekræftes indholdet af betragtning 59 og 60 i forordningen om midlertidig told.
(55)
Udtrykt i procent af nettoprisen cif, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes den endelige dumpingmargen til følgende:
Virksomhed
Endelig dumpingmargen
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Alle andre virksomheder
5,7 %
D. SKADE
1. Indledende bemærkninger
(56)
Efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told blev det konstateret, at der skulle foretages mindre korrektioner af forbruget som følge af en skrivefejl. Dette førte til mindre ændringer i salgsmængden, EU-erhvervsgrenens markedsandel og de pågældende landes markedsandel. Disse korrektioner har imidlertid ingen betydelig indvirkning på de tendenser og konklusioner, der blev nået frem til med hensyn til EU-erhvervsgrenens forbrug, salgsmængde og markedsandel samt de pågældende landes markedsandel på EU-markedet i den betragtede periode.
2. EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen
(57)
Som nævnt i betragtning 62 i forordningen om midlertidig told blev det konstateret, at samme vare blev fremstillet af de to klagere og en række små producenter i Unionen. Som nævnt i betragtning 11 og 12 i nærværende forordning blev producenter, der fremstiller FOH med forgrenede isomerer, udelukket fra definitionen af EU-produktionen af FOH. På trods af de i betragtning 58 i nærværende forordning omhandlede kendsgerninger bekræftes definitionen af EU-erhvervsgrenen i betragtning 62 og 63 i forordningen om midlertidig told.
(58)
En af de to klagere blev overtaget af en virksomhed, der deltager i den aktuelle procedure som bruger. Denne klager valgte at indtage en neutral holdning efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told.
(59)
Derfor satte en række parter spørgsmålstegn ved støtten til eller relevansen af undersøgelsen, idet de hævdede, at støtten til undersøgelsen skal bestå under hele undersøgelsen.
(60)
En analyse af denne påstand viste, at de resterende klagere repræsenterer over 40 % af den samlede EU-produktion, dvs. over 25 % af den samlede EU-produktion og 100 % af de EU-producenter af FOH, der havde givet udtryk for deres støtte til eller modstand imod klagen. De tærskler på 25 % og 50 %, der kræves i grundforordningens artikel 5, stk. 4, er således fuldt ud opfyldt, og undersøgelsens status kan bekræftes.
(61)
En række parter hævdede, at eftersom begge klagere havde importeret den pågældende vare i UP, bør de ikke betragtes som en del af EU-erhvervsgrenen. Det blev dog verificeret, at den andel af varen, som disse virksomheder importerede fra de pågældende lande, ikke var betydelig sammenlignet med deres produktion af samme vare. Desuden var denne import hovedsageligt af midlertidig karakter. Det kan derfor bekræftes, at disse virksomheders hovedaktivitet er produktion og salg af samme vare. Derfor bekræftes betragtning 62 og 63 i forordningen om midlertidig told.
3. EU-forbruget
(62)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende EU-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 64-66 i forordningen om midlertidig told hermed.
4. Import til Unionen fra de pågældende lande og prisunderbud
4.1. Kumulering
(63)
En række parter gjorde indvendinger mod, at der blev foretaget en kumulativ vurdering for de berørte tre lande i forordningen om midlertidig told. Efter deres opfattelse opfyldes betingelserne for kumulering, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 4, ikke. De fremførte navnlig, at det negative underbud, der konstateredes for et af landene, udelukkede kumulering. De anførte desuden, at der var forskelle med hensyn til udviklingen i salgsmængde for de tre eksportlande i den betragtede periode samt med hensyn til adgangen til råvarer og de råvarer, der anvendes i de tre eksporterende lande. Endelig blev det nævnt, at eksportsalget fra et af de pågældende lande blev kanaliseret gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Efter deres mening gælder der forskellige konkurrencevilkår for de pågældende lande på EU-markedet. Grundforordningens artikel 3, stk. 4, bestemmer, at hvis indførslen af en vare fra mere end ét land samtidig er omfattet af antidumpingundersøgelser, kan følgevirkningerne af en sådan indførsel kun vurderes kumulativt, hvis det fastslås, at: a) den dumpingmargen, der er fastlagt for indførslen fra hvert af de pågældende lande, er højere end den minimumsværdi, der er anført i nævnte forordnings artikel 9, stk. 3, og den indførte mængde fra hvert land ikke er ubetydelig, og b) det vil være hensigtsmæssigt at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne af indførslen på baggrund af vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer og vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer og den i Unionen fremstillede vare.
a)
Som beskrevet i punkt 4.3.2 i forordningen om midlertidig told var dumpingimporten for hvert enkelt berørt land ikke ubetydelig, og dumpingimportens tilstedeværelse forblev betydelig i den betragtede periode.
b)
Det blev konstateret, at de pågældende landes konkurrencevilkår og prisfastsættelse var sammenlignelig for de importerede varer og samme vare, navnlig i UP. Som forklaret i betragtning 127 i forordningen om midlertidig told lå de skadestærskler, der var blevet fastsat for de pågældende lande, betydeligt over minimumsgrænsen på 2 %. Derfor afspejler prisunderbuddet ikke nøjagtigt den situation, som ville forekomme på et marked med effektiv priskonkurrence. Desuden blev salgskanalerne og pristendenserne for hvert af de pågældende lande analyseret, og det blev konstateret, at de var ensartede, jf. nedenstående tabel. De pågældende landes importpriser fulgte en nedadgående tendens og var særligt lave i undersøgelsesperioden sammenlignet med EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige priser.
Importen baseret på Eurostats oplysninger (justeret til kun at omfatte den pågældende vare)
2007
2008
2009
UP
Gennemsnitlig pris i EUR pr. Ton (Malaysia)
911
944
799
857
Indeks: 2007 = 100
100
104
88
94
Årlig Δ %
3,6
-15,4
7,3
Gennemsnitlig pris i EUR pr. Ton (Indonesien)
996
1 169
899
912
Indeks: 2007 = 100
100
117
90
92
Årlig Δ %
17,3
-23,1
1,4
Gennemsnitlig pris i EUR pr. Ton (Indien)
997
1 141
897
915
Indeks: 2007 = 100
100
114
90
92
Årlig Δ %
14,4
-21,4
2,1
(64)
Derfor bekræftes betragtning 67 til 70 i forordningen om midlertidig told.
4.2. Data om mængde, pris og markedsandel for dumpingimporten fra de pågældende lande
(65)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende mængde, pris og markedsandel for dumpingimporten fra de pågældende lande bekræftes betragtning 71-73 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.3. Prisunderbud
(66)
En række parter hævdede, at der er forskelle i råvarepriserne mellem FOH fremstillet af henholdsvis naturlige olier og fedtstoffer og FOH fremstillet af syntetiske kilder som råolie eller mineralolie, og at yderligere et kriterium vedrørende varekontrolnummeret burde have været indført for at tage højde for forskelle i produktionsomkostningerne som følge af de forskellige produktionsprocesser. Varekontrolnumre er imidlertid fastsat på grundlag af de individuelle egenskaber hos hver enkelt underkategori af varer, der falder ind under definitionen af den pågældende vare, og ikke på grundlag af prisen for hver af disse varer. Endvidere blev det fastslået, at der ikke er nogen væsentlige forskelle med hensyn til de grundlæggende egenskaber hos FOH, der er fremstillet af naturlige olier og fedtstoffer, og FOH, der er fremstillet af råolie eller mineralolie, og forskellene i produktionsomkostningerne er ej heller af et sådant omfang, at en differentiering med hensyn til varekontrolnumre er berettiget. Påstanden afvises derfor.
(67)
Visse parter hævdede, at det tal, der anvendes til at afspejle omkostningerne efter importen, som udgør ca. 3 % af importprisen, og som blev anvendt til at fastsætte størrelsen af de pågældende landes underbud, var uklart og ikke forekom at være hensigtsmæssig i dette tilfælde. De oplysninger, der blev kontrolleret i løbet af undersøgelsen, viste dog, at de importerende parter som f.eks. importører og brugere skulle betale et sådant beløb i omkostninger efter import for at kunne frigive den pågældende vare til fri omsætning på EU-markedet. Desuden fremlagde parterne ikke nogen dokumentation, der kunne tyde på, at omkostningerne efter import ikke var fastsat korrekt i dette tilfælde. Påstanden blev derfor afvist. Den metode, som benyttes til beregning af prisunderbuddet, jf. betragtning 74 og 75 i forordningen om midlertidig told, bekræftes hermed.
5. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
5.1. Indledende bemærkninger
(68)
Trods den ændring af ejerskabet, der er omhandlet i betragtning 58, blev det anset, at de oplysninger, som den klager, der tilbagekaldte sin klage, forelagde, og som blev efterprøvet ved kontrolbesøg hos denne, ikke automatisk bør udelukkes fra skadesanalysen, da dennes produktion stadig udgør en del af EU-produktionen.
(69)
En række parter hævdede, at visse oplysninger fra EU-erhvervsgrenen, især vedrørende dens køb af den pågældende vare med oprindelse i Indien, Malaysia og Indonesien, burde udelades fra skadesanalysen og beregningen af skadesmargenen, fordi enhver påstået skade i forbindelse med disse køb ville være selvforskyldt. Som nævnt i betragtning 63 i forordningen om midlertidig told var disse køb dog hovedsagelig en følge af den midlertidige lukning af en af producenternes produktionsanlæg. Desuden var disse køb ikke betydelige i sammenligning med klagernes samlede produktion. Der var derfor ingen tvingende årsager til at udelukke de nævnte producenters køb fra skadesanalysen eller beregningen af skadestærsklen.
(70)
De indledende bemærkninger i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
5.2. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, salg og markedsandel
(71)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende EU-erhvervsgrenens produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salg og markedsandel, bekræftes betragtning 77-81 i forordningen om midlertidig told.
5.3. EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspriser
(72)
Efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told blev det konstateret, at der skulle foretages korrektioner af EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspriser som følge af en skrivefejl. Nedenstående tabel viser den ændrede udvikling EU-erhvervsgrenens enhedspris i den betragtede periode.
Enhedspris, salg til ikke forretningsmæssigt forbundne parter i Unionen
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
123
102
96
Årlig Δ %
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Kilde: spørgeskemabesvarelser.
(73)
I modsætning til det i betragtning 84 i forordningen om midlertidig told anførte faldt EU-erhvervsgrenens priser med 4 % i løbet af den betragtede periode. Faldet var betydeligt fra 2008 til 2009 med et yderligere fald i UP. I løbet af denne periode faldt salgspriserne med 22 %. Denne ændring har ingen indvirkning på konklusionen vedrørende EU-erhvervsgrenens økonomiske situation, og da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspriser, bekræftes betragtning 82 og 83 i forordningen om midlertidig told.
5.4. Lagerbeholdninger, beskæftigelse, lønninger og produktivitet, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital, vækst og omfanget af den faktiske dumpingmargen
(74)
En række parter hævdede, at EU-erhvervsgrenen umuligt kunne have lidt skade, da de virksomheder, der indgår i EU-erhvervsgrenen er vertikalt integrerede og importerede den pågældende vare fra tredjelande. De kunne derfor anvende den importerede vare til deres produktion i senere omsætningsled og sælge den produktion, som ikke er rentabel.
(75)
Det bør bemærkes, at i visse antidumpingundersøgelser har producenter som f.eks. stålproducenter og producenter af kemikalier, der indgår i definitionen af EU-erhvervsgrenen i disse tilfælde, aktiviteter i senere led af produktionskæden, og at en andel af deres produktion af den pågældende vare er bestemt til bunden anvendelse. I en sådan situation undersøges forekomsten af væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen, udelukkende for så vidt angår produktion og salg af den pågældende vare. I den foreliggende sag er der blevet konstateret væsentlig skade i forbindelse med salget af den pågældende vare, jf. betragtning 77-93 i forordningen om midlertidig told. Parterne fremlagde ingen dokumentation, der viste, at konklusionerne i disse betragtninger ikke er korrekte, og at EU-erhvervsgrenen ikke havde lidt væsentlig skade i UP. Derfor blev denne påstand afvist.
(76)
En række parter hævdede, at klagernes lukning af en vis produktionskapacitet gav et misvisende billede af den skade, de angiveligt har lidt. De hævdede, at der var andre producenter i Unionen, der bidrog til kapaciteten i Unionen, og at EU-erhvervsgrenens kapacitet voksede med investeringer i ny kapacitet. Dette er næppe udtryk for en industri, der har lidt skade. Andre parter påstod, at de reducerede investeringer ikke er et udtryk for skade, men for at produktionen flyttes ud af Unionen.
(77)
Undersøgelsen fastslog i betragtning 78 i forordningen om midlertidig told, at EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet steg med 9 % i 2008, men derefter faldt med 10 % i undersøgelsesperioden. Dette var resultatet af afgørelser, der blev truffet for at imødegå konkurrencen fra de pågældende lande, og de efterfølgende midlertidige lukninger skyldtes også presset fra dumpingimporten. Hvad angår investeringer, konstateredes det i betragtning 89 i forordningen om midlertidig told, at EU-erhvervsgrenens investeringer i EU faldt med 35 % i den betragtede periode. Dette er en af flere faktorer, som betød, at det i betragtning 92 og 93 i forordningen om midlertidig told kunne konkluderes, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade i UP.
(78)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende lagre, beskæftigelse, lønninger og produktivitet, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at rejse kapital, vækst samt omfanget af den faktiske dumpingmargen, bekræftes betragtning 85-91 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.5. Udviklingen efter UP
(79)
En række parter hævdede, at der ikke var bevis for, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, og at den omstændighed, at den ene af de to oprindelige klagere havde trukket sin støtte til undersøgelsen tilbage, viste, at pågældende klager ikke havde lidt skade. Det blev også hævdet, at skadesindikatorerne for den anden klager ikke viste tegn på skade.
(80)
Det bør bemærkes, at den pågældende virksomhed ikke modsatte sig undersøgelsen, men indtog en neutral holdning. Som forklaret i betragtning 57 blev det derfor stadig anset for hensigtsmæssigt at bevare begge EU-producenter som en del af EU-erhvervsgrenen.
(81)
Det blev hævdet, at der har været en markant stigning i priserne i perioden efter UP, og at prisudviklingen i denne periode straks vil resultere i overskud for klagerne, som selv forelagde oplysninger om bedre resultater i deres offentlige udtalelser vedrørende perioden 2010-2011.
(82)
En række parter insisterede på, at der var en betydelig forbedring i EU-erhvervsgrenens situation i perioden efter UP og påpegede, at visse virksomheder planlægger at bygge nye anlæg i Unionen. Det blev også hævdet, at i betragtning af den seneste stigning i importpriserne, bør foranstaltningerne suspenderes eller indføres i form af en mindsteimportpris.
(83)
Begivenheder, der er indtruffet efter UP, tages normalt ikke i betragtning i en antidumpingundersøgelse. Desuden er der ingen beviser, der tyder på, at de nævnte begivenheder, der er indtruffet efter UP, er indlysende, uomtvistelige og vedvarende. Hvad angår en eventuel suspension af de endelige foranstaltninger, bør dette ses på baggrund af en udvikling efter undersøgelsesperioden, som ville være af varig karakter.
(84)
Hvad angår indførelsen af mindsteimportpriser, anses det, at omstændighederne ikke berettiger sådanne mindsteimportpriser, jf. betragtning 122-126. Derfor afvises alle ovennævnte påstande.
6. Konklusion om skade
(85)
Undersøgelsen bekræftede, at de fleste skadesindikatorer for EU-erhvervsgrenen viste en faldende tendens i den betragtede periode. På grundlag af ovenstående bekræftes konklusionen om, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i undersøgelsesperioden, i betragtning 92 og 93 i forordningen om midlertidig told.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Virkninger af dumpingimporten
(86)
En af parterne bemærkede, at analysen i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told er mangelfuld, da den synes at forbinde et overordnet og vedvarende fald i forbruget med stigningen i importen, mens importen fra de pågældende lande udviklede sig i takt med forbruget ifølge den pågældende part.
(87)
Det bør præciseres, at det overordnede forbrug som omhandlet i betragtning 64-66 i forordningen om midlertidig told rent faktisk steg med 2 % i den betragtede periode. Dette rokker dog ikke ved, at der var en betydelig overordnet stigning i mængde og markedsandel for dumpingimporten til lave priser fra de pågældende lande i den betragtede periode (jf. betragtning 96 i forordningen om midlertidig told), hvorimod markedets størrelse var næsten uændret, og EU-erhvervsgrenen mistede betydelige markedsandele, navnlig mellem 2009 og UP.
(88)
Visse parter hævdede, at udviklingen i importen fra de pågældende lande ikke er knyttet til forringelsen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation, navnlig med hensyn til salgsmængde, salgsværdier og rentabilitet. De hævder, at der blev konstateret en forbedring i EU-erhvervsgrenens rentabilitet, da importen steg i 2008, hvorefter den faldt markant, da importen forblev stabil.
(89)
I strid med ovenstående påstand viste undersøgelsen en generel sammenhæng mellem dumpingimporten til lave priser og den skade, som EU-erhvervsgrenen led i hele den betragtede periode (jf. betragtning 95-98 i forordningen om midlertidig told). Undersøgelsen viste også, at EU-erhvervsgrenen ikke kunne genoprettes i den betragtede periode på grund af den øgede tilstedeværelse af dumpingimport til lave priser på EU-markedet. Påstanden bør derfor afvises.
(90)
Det hævdedes også, at der var forskelle i tendenserne for importen alt afhængigt af den alkoholtype, som visse eksporterende producenter fremstiller, og at der derfor bør foretages en separat skadesundersøgelse for disse alkoholtyper. De forskellige typer, der er omfattet af varedækningen, har imidlertid de samme grundlæggende egenskaber. Undersøgelsen afslørede ingen betydelige forskelle som følge af brugen af forskellige råvarer. Derfor er der i dette tilfælde ingen grund til foretage en separat analyse af tendenserne for hver enkelt alkoholtype.
(91)
Det blev også fremført, at skaden ikke kan tilskrives Indien, fordi landets import ikke steg i den betragtede periode, navnlig når klagernes indkøb ikke tages i betragtning. Det blev dog konstateret, at importen fra Indien fandt sted til dumpingpriser på EU-markedet, og at skadesmargenen var langt over minimumsgrænsen på 2 %. Desuden var betingelserne for en kumulativ vurdering for de pågældende lande opfyldt, jf. betragtning 63-65. Denne påstand bør derfor afvises.
(92)
Det blev også fremført, at skaden ikke kan tilskrives de virksomheder, hvis individuelle underbudsmargen var negativ, eller, af denne årsag, importen fra Indonesien som helhed.
(93)
Desuden var alle betingelserne for en kumulativ vurdering for den pågældende import opfyldt, jf. betragtning 63-65. Derfor blev de virkninger, som den billige dumpingimport med oprindelse i de pågældende lande havde på EU-erhvervsgrenen, vurderet samlet i forbindelse med analysen af skaden og årsagen til skaden. At der ikke er tale om underbud, udelukker desuden ikke, at EU-erhvervsgrenen er blevet forvoldt væsentlig skade. Som nævnt i betragtning 124-127 i forordningen om midlertidig told blev det rent faktisk konstateret, at den pris, som EU-erhvervsgrenen krævede, ikke var tilstrækkelig til at dække alle omkostninger og opnå en rimelig fortjenstmargen, som den kunne have opnået uden dumpingimport i UP. Påstanden afvises derfor.
(94)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til dumpingimportens virkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 95-98 i forordningen om midlertidig told.
2. Virkningerne af andre faktorer
(95)
En række parter har hævdet, at den reelle årsag til den skade, som EU-erhvervsgrenen eventuelt har lidt, burde tilskrives den finansielle krise, da erhvervsgrenen led størst skade på det tidspunkt, hvor importen fra de pågældende lande blev stabil. Det blev også nævnt, at forværringen af EU-erhvervsgrenens rentabilitet svarede til den forværring, der er konstateret for andre virksomheder i den kemiske sektor.
(96)
Krisen havde betydning for EU-erhvervsgrenens resultater. Udviklingen i skadesindikatorer som f.eks. kapacitetsudnyttelse og salgsmængde viser, at EU-erhvervsgrenens situation blev forværret af krisen og blev noget bedre i takt med forbedringen på markedet. Undersøgelsen viste dog, at forbedringen ikke tillod en genrejsning i EU-erhvervsgrenen, som befandt sig langt fra den økonomiske situation, der var fremherskende i begyndelsen af den betragtede periode. Som nævnt i betragtning 89 var 2008, dvs. lige før den finansielle krise begyndte, året med den største stigning i dumpingimporten fra de pågældende lande og det kraftigste fald i EU-erhvervsgrenens salgsmængder. Efter dette år genrejste EU-erhvervsgrenen sig ikke, og dumpingimporten var fortsat massivt til stede på EU-markedet. Af disse grunde står det klart, at uanset andre faktorer bidrog dumpingimporten i vidt omfang til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led i UP. Påstanden afvises derfor.
(97)
En række parter hævdede også, at den reelle årsag til den påståede skade for EU-erhvervsgrenen skulle findes i importen fra andre tredjelande, faldet i efterspørgslen, stigningen i råvarepriserne og mangelfuld adgang til disse råvarer, EU-erhvervsgrenens forkerte strategiske beslutninger, konkurrencepresset i de efterfølgende omsætningsled, faldet i produktionen af den pågældende vare til bunden anvendelse, den generelle ændring i markedsvilkårene og konkurrencesituationen på EU-markedet.
(98)
Det er værd at nævne, at ovennævnte parter ikke var i stand til at dokumentere deres påstande og påvise, at andre faktorer end dumpingimport til lave priser fra de pågældende lande, brød årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten.
(99)
Visse parter hævdede, at Kommissionen ikke foretog en analyse af de mulige virkninger af salg af forgrenet FOH for EU-erhvervsgrenens salg af den pågældende vare og virkningerne for dens økonomiske situation. Undersøgelsen fokuserede på varen som defineret i betragtning 8-12, og ingen af parterne forelagde pålidelige oplysninger, der ville have gjort det muligt at vurdere de mulige negative virkninger, som forgrenet FOH har haft for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Derfor afvises denne påstand.
(100)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende virkningerne af andre faktorer, bekræftes konklusionerne i betragtning 99-106 i forordningen om midlertidig told hermed.
3. Konklusion om årsagssammenhæng
(101)
Undersøgelsen tydede ikke på, at der var andre faktorer end dumpingimporten til lave priser fra de pågældende lande, som brød årsagssammenhængen mellem den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten.
(102)
Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende årsagssammenhæng, bekræftes betragtning 107-110 i forordningen om midlertidig told hermed.
F. UNIONENS INTERESSER
1. EU-erhvervsgrenen
(103)
Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende Unionens interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 112 og 113 i forordningen om midlertidig told.
2. Importører
(104)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende importører, bekræftes konklusionerne i betragtning 115 og 116 i forordningen om midlertidig told.
3. Brugere
(105)
Der mindes om, at for at vurdere de eventuelle virkninger af antidumpingforanstaltningerne for EU-brugerne fokuseredes der i undersøgelsen på de aggregerede oplysninger fra fem store brugervirksomheder, som blev besøgt i den foreløbige fase.
(106)
På dette grundlag blev det foreløbigt konstateret, at den pågældende vares andel af de samlede produktionsomkostninger var betydelig for denne koncern og lå på mellem 10 % og 20 % alt afhængigt af det endelige produkt. De foreliggende oplysninger blev dog revideret, og ifølge nye beregninger og korrektionen af visse tal var spændet på mellem 15 % og 25 %. Det blev ligeledes konstateret, at den gennemsnitlige fortjenstmargen i den forretningsdel, hvor den pågældende vare bruges, var på ca. 6 % for de fem besøgte virksomheder; de nye beregninger viser en højere gennemsnitlig fortjenstmargen, på ca. 7,5 %. Endelig er den gennemsnitlige andel af den forretningsaktivitet, hvor den pågældende vare bruges, set i forhold til den samlede forretningsaktivitet også blevet korrigeret. Det blev foreløbigt konstateret, at den var på ca. 22 %, men ifølge de nye beregninger kan det konstateres, at den er på 25 %.
(107)
Efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told fremsatte en række brugere bemærkninger til den endelige fremlæggelse. De anfægtede valget af de fem brugervirksomheder, jf. betragtning 118 i forordningen om midlertidig told, og hævdede, at de oplysninger, der er anvendt til vurdering af foranstaltningernes mulige virkninger for brugerindustrien ikke var gennemskuelige, ikke baseret på repræsentative parter og ikke baseret på et tilstrækkeligt stort antal parter. Det blev hævdet, at analysen bør tage hensyn til data fra alle de samarbejdsvillige brugere, der medvirkede ved undersøgelsen.
(108)
Som nævnt i betragtning 117 og 118 i forordningen om midlertidig told tegner de 21 samarbejdsvillige virksomheder sig tilsammen for ca. 25 % af det samlede køb i Unionen af den pågældende vare i UP, mens de fem virksomheder, der blev anvendt til vurdering af brugernes interesser, tegnede sig for ca. 18 % af disse køb og for 72 % af de samarbejdsvillige brugeres køb af den pågældende vare. Ud over at være repræsentativ, hvad angår den mængde af den pågældende vare, der er blevet købt, var disse fem brugere meget repræsentative for de forskellige sektorer i brugerindustrien. De fem besøgte virksomheder er rent faktisk en heterogen gruppe, der ikke blot omfatter producenter, der bruger varen i oprindelig form, dvs. producenter af overfladeaktive stoffer, men også brugere af overfladeaktive stoffer og brugere i senere produktionsled.
(109)
Ikke desto mindre blev der foretaget en bredere analyse, hvor der tages hensyn til alle de oplysninger, der blev afgivet af de samarbejdsvillige brugere. Navnlig blev der foretaget en specifik vurdering af de mulige virkninger af antidumpingtold for producenterne af overfladeaktive stoffer som en særskilt gruppe, da denne gruppe potentielt kunne blive mest påvirket af indførelsen af foranstaltninger. Der blev foretaget en anden separat analyse for en anden gruppe brugere, der består af alle andre brugervirksomheder, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(110)
Der blev foretaget en simulering, der først vurderede den mulige virkning af en gennemsnitlig told på 5 % på importen af FOH for alle samarbejdsvillige brugere og derefter for to adskilte grupper. Resultatet af simuleringen viste, at de endelige virkninger af denne gennemsnitlige told for de samlede produktionsomkostninger for den branche, der bruger den pågældende vare, ville blive på omkring 0,09 % for alle brugere, mens virkningerne af samme told for producenter i efterfølgende produktionsled, som benytter den pågældende vare, ville være på omkring 0,05 % for producenterne af overfladeaktive stoffer og på ca. 0,29 % for den anden gruppe af virksomheder.
(111)
Analysen viste også, at producenterne af overfladeaktive stoffer generelt opnåede lavere fortjenstmargener i de sektorer, hvor den undersøgte vare bruges; denne gruppe importerede dog kun ca. 2,6 % af deres samlede indkøb af den pågældende vare fra de pågældende lande i UP. Desuden tegner den andel af branchen for overfladeaktive stoffer, der bruger FOH, sig kun for ca. 24 % af den samlede omsætning. Selv hvis der anvendes en gennemsnitlig antidumpingtold på 5 %, er den endelige indvirkning på produktionsomkostningerne, herunder for den undersøgte vare, således meget begrænset og endog ubetydelig for den samlede rentabilitet.
(112)
En række producenter af overfladeaktive stoffer hævdede ikke desto mindre, at antidumpingtolden vil forhindre dem i frit at købe deres råvarer, hvorved der skabes en fordrejning inden for deres markedssegment.
(113)
Som anført i betragtning 120 i forordningen om midlertidig told skaber niveauet for antidumpingtolden og de mulige virkninger for brugerindustrien og markedet i efterfølgende omsætningsled ikke alvorlige hindringer for import af den pågældende vare. Undersøgelsen bekræftede, at den endelige antidumpingtold ikke ville kunne skabe fordrejninger på markedet i efterfølgende omsætningsled. Samtidig burde det ikke være vanskeligt for producenterne af overfladeaktive stoffer at lade denne forholdsvis begrænsede stigning i omkostningerne blive afspejlet i den endelige pris for deres varer. Derfor afvises påstanden om, at antidumpingtolden vil skabe fordrejninger på markedet i efterfølgende omsætningsled.
(114)
Efter fremlæggelsen af de endelige konklusioner hævdede en række brugere, at EU-producenterne havde nægtet at levere varer til dem, og at der kun fandtes nogle få andre forsyningskilder. Som anført i betragtning 120 i forordningen om midlertidig told burde det relativt lave niveau for de foreslåede foranstaltninger ikke udelukke muligheden for at importere den pågældende vare. Desuden udnyttede EU-producenterne ikke hele deres kapacitet i den betragtede periode. Ydermere er det også muligt at importere fra andre tredjelande, som ikke er pålagt foranstaltninger, og Eurostats tal for importen af FOH fra resten af verden efter UP viser, at denne import er stigende, hvilket viser, at den påståede risiko for manglende udbud ikke kan underbygges. Derfor blev denne påstand afvist.
(115)
En række brugersammenslutninger, som ikke gav sig til kende inden for den i indledningsmeddelelsens pkt. 5.3 fastsatte frist, hævdede, at deres synspunkter, navnlig vedrørende foranstaltningernes potentielle virkninger for små og mellemstore virksomheder og specifikke sektorer, ikke afspejles i vurderingen af Unionens interesser. Det bør dog bemærkes, at der er blevet taget hensyn til alle disse sammenslutningers bemærkninger i forbindelse med denne undersøgelse. Som anført i betragtning 109 er der i forbindelse med vurderingen af Unionens interesser blevet taget hensyn til alle de oplysninger, som de samarbejdsvillige brugere har forelagt. Derfor er denne påstand blevet afvist.
(116)
En række parter hævdede, at eventuelle foranstaltningers varighed burde begrænses til maksimalt to år. I henhold til grundforordningen skal en endelig antidumpingforanstaltning normalt have en varighed på fem år. Da ingen af parterne kunne dokumentere, at en periode på to år vil være tilstrækkelig til at modvirke den dumping, der forvolder skade, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 1, synes der ikke at være nogen gyldig grund til at afvige fra foranstaltningernes standardvarighed. Derfor er denne påstand blevet afvist.
(117)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende brugernes interesser, bekræftes det, at indførelsen af endelige foranstaltninger på importen af den pågældende vare ikke vil være i strid med Unionens interesser, og konklusionerne i betragtning 117-121 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(118)
På grundlag af ovenstående kan konklusionerne i betragtning 122 i forordningen om midlertidig told bekræftes. Der er ingen tvingende grunde til ikke at indføre en endelig antidumpingtold på importen af FOH fra de pågældende lande.
G. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(119)
Der mindes om, at den fortjenstmargen, der anvendtes til beregning af målfortjenesten i den foreløbige fase, var på 7,7 %. Klagerne har fremført, at en målfortjeneste på 15 % ville være mere passende. I denne forbindelse skal det bemærkes, at de undlod at indsende verificerbare beviser til støtte for påstanden om, at målfortjenesten var for lav. Det foreslås derfor at bekræfte den foreløbige målfortjeneste på 7,7 %, som er baseret på den fortjenstmargen, som en af klagerne opnåede for hele sit alkoholsalg i det sidste rentable år inden den kraftige stigning i dumpingimport til lave priser.
(120)
Visse parter hævdede, at 7,7 % ikke var realistisk og var for højt et tal. De foreslog en lavere fortjenstmargen på 3-5 % til fastsættelse af skadestærsklen. Denne påstand blev imidlertid ikke underbygget med nogen form for dokumentation for, at den foreslåede fortjeneste var den, der kunne opnås af EU-erhvervsgrenen uden dumpingimport på EU-markedet, og den blev derfor ikke accepteret.
(121)
Visse parter har hævdet, at Kommissionen fejlagtigt fastsatte skadesmargenen på grundlag af målprisunderbudsmargenen, mens den skulle have anvendt underbudsmargenen. I den foreliggende sag blev det ikke fundet, at underbudsmargenen var et passende grundlag for fastsættelse af skadestærsklen for EU-erhvervsgrenen, da den ikke ville afspejle den pris, der ville kunne opnås uden dumpingimport på EU-markedet. Påstanden blev derfor afvist.
(122)
På dette grundlag kan de midlertidige dumpingmargener, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, frit EU s grænse, ufortoldet, som anført i betragtning 127 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
2. Endelige foranstaltninger
2.1. De endelige foranstaltningers form
(123)
Som nævnt i betragtning 79-84 hævdede en række parter bl.a., at de nuværende foranstaltninger burde suspenderes, fordi begivenhederne efter UP med hensyn til prisstigningen for den pågældende vare på EU-markedet var indlysende, uomtvistelige og vedvarende. De hævdede ligeledes, at eventuelle endelige foranstaltninger ikke burde have form af en værditold, men snarere af en mindsteimportpris.
(124)
I dette bestemte tilfælde anses det dog, at omstændighederne ikke berettiger indførelse af en sådan mindsteimportpris. En sådan form for foranstaltning kunne let omgås på grund af den pågældende vares art og de pågældende eksportørers komplekse virksomhedsstrukturer.
(125)
Det skal dog indrømmes, at der er en vis prisfølsomhed på markedet for den pågældende vare, og det vil således være rimeligt at minimere de endelige foranstaltningers virkninger for EU-brugerne i tilfælde af betydelige prisstigninger for den pågældende vare. Det anses således for at være hensigtsmæssigt at ændre de endelige foranstaltningers form fra en værditold til en specifik told.
(126)
Denne form for foranstaltninger forventes i et vist omfang at begrænse eventuelle utilsigtede negative virkninger for brugerne i tilfælde af betydelige og hurtige prisstigninger. Hvis priserne på den anden side falder, vil en specifik told stadig sikre EU-producenterne tilstrækkelig beskyttelse. Den specifikke told er baseret på cif-værdien af de samarbejdsvillige virksomheders eksport til Unionen i UP, omregnet til EUR ved hjælp af månedlige valutakurser og ganget med dumpingmargenen eller skadesmargenen, alt afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(127)
To eksporterende producenter hævdede i den forbindelse, at den årlige valutakurs burde anvendes i stedet for den månedlige valutakurs. Det skal dog bemærkes, at i overensstemmelse med standardpraksis foretages alle omregninger af valutakurser i forbindelse med antidumpingundersøgelser ved hjælp af de månedlige valutakurser. Dette var også tilfældet i forbindelse med denne undersøgelse. Påstanden blev derfor afvist.
(128)
Klageren hævdede at, ved fastsættelsen af den specifikke told burde de nuværende priser på FOH og ikke cif-værdierne i UP have været anvendt. Det bør bemærkes, at specifik told fastsættes på grundlag af beregningerne af dumping og skade i UP. Der er ikke blevet fremsat underbyggede argumenter for at basere beregningerne af den specifikke told på en periode efter UP i dette tilfælde. Derfor er denne påstand blevet afvist.
2.2. Indførelse af de endelige foranstaltninger
(129)
Efter offentliggørelsen af de foreløbige foranstaltninger gav en potentiel eksporterende producent sig til kende og hævdede, at resttolden burde fastsættes på samme niveau, som den højeste told, der er indført, og ikke på samme niveau, som den højeste dumpingmargen, der er konstateret for Indonesien. Resttolden fastsættes dog på niveauet for restdumpingmargenen eller restskadesmargenen under anvendelse af reglen om den lavest mulige told. Påstanden blev derfor afvist.
(130)
Ud fra ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, indføres en endelig antidumpingtold på importen af den pågældende vare svarende til enten dumping- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(131)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for den påtænkte anbefaling af indførelsen af en endelig antidumpingtold. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af de endelige konklusioner. Der blev taget behørigt hensyn til parternes bemærkninger, og konklusionerne er, hvor det har været relevant, blevet ændret i overensstemmelse hermed.
(132)
Der foreslås følgende endelige antidumpingtold:
Land
Virksomhed
Endelig specifik antidumpingtold (EUR pr. ton netto)
Indien
VVF Limited
46,98
Alle andre virksomheder
86,99
Indonesien
P.T. Musim Mas
45,63
Alle andre virksomheder
80,34
Malaysia
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
51,07
Alle andre virksomheder
61,01
(133)
Den individuelle antidumpingtold for de virksomheder, der er nævnt i denne forordning, gælder udelukkende for importen af den pågældende vare, som er fremstillet af disse virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare, som er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med den specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af denne sats, men bør være omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(134)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle antidumpingtold (f.eks. efter ændring i den pågældende enheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen (10) sammen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i virksomhedens aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Denne forordning bør i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
3. Tilsagn
(135)
En af de indiske samt en af de malaysiske eksporterende producenter og dennes forretningsmæssigt forbundne importører afgav et pristilsagn i overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 1. Begge pristilsagn omfattede et stort antal varegrupper (inddelt efter kemisk specifikation), som hver især er omfattet af forskellige mindsteimportpriser, og som udviser prisforskelle mellem grupperne på op til 25 % for den malaysiske eksportørs vedkommende og på op til 100 % for den indiske eksportørs vedkommende. Desuden varierede priserne med op til 20 % inden for de enkelte grupper, og der er således en meget stor risiko for krydskompensation. Det blev også bemærket, at den indiske eksportørs pristilsagn ikke tog højde for prisudsvingene for den pågældende vare. Der blev også konstateret yderligere risiko for krydskompensation, for så vidt angår den malaysiske eksportør og hans forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen, som ikke blot købte den pågældende vare af den malaysiske eksportør, men også af andre leverandører. Sluttelig ville det være vanskeligt for toldmyndighederne at fastlægge varens kemiske specifikation uden individuelle analyser, hvilket betyder, at kontrollen bliver meget byrdefuld, hvis ikke praktisk umulig. Tilbuddene om pristilsagn blev derfor afslået. Efter forslaget om at ændre foranstaltningernes form ændrede en eksporterende producent sit tilsagn og foreslog en gennemsnitlig minimumsimportpris for alle varegrupper og påstod, at der ikke længere ville være risiko for krydskompensation. Den anden eksporterende producent fastholdt sit pristilsagn. I betragtning af antallet af varetyper og prisudsvingene mellem grupperne vil en minimumsimportpris dog fuldstændig kunne bringe foranstaltningernes effektivitet i fare. Desuden udgør virksomhedernes struktur og deres tilsagn, jf. ovenfor, stadig en hindring for en godtagelse af tilsagnene. Den rapporterings- og prisordning, som blev foreslået af en eksportør, ændrer ikke på disse problemstillinger og ville under alle omstændigheder gøre overvågningen mere byrdefuld, om ikke umulig. Pristilsagnene kan derfor ikke godtages.
4. Endelig opkrævning af midlertidig antidumpingtold
(136)
På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og omfanget af den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, bør opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told. Hvis den endelige told er lavere end den midlertidige told, bør beløb, for hvilke der midlertidigt er stillet sikkerhed ud over den endelige told, frigives -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af mættede fedtalkoholer med en carbonkædelængde på C8, C10, C12, C14, C16 eller C18 (ekskl. forgrenede isomerer), herunder rene mættede fedtalkoholer (også benævnt »single cuts«), blandinger, der hovedsageligt indeholder en kombination af carbonkædelængderne C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (normalt klassificeret som C8-C10), blandinger, der hovedsagelig indeholder en kombination af carbonkædelængderne C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (normalt klassificeret som C12-C14), og blandinger, der hovedsageligt indeholder en kombination af carbonkædelængderne C16-C18, med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia, som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 og ex 3823 70 00 (Taric-kode 2905168510, 2905190060, 3823700011 og 3823700091).
2. Den endelige antidumpingtold for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder fastsættes til:
Land
Virksomhed
Endelig antidumpingtold (EUR pr. ton netto)
Taric-tillægskode
Indien
VVF Ltd., Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Alle andre virksomheder
86,99
B999
Indonesien
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Alle andre virksomheder
80,34
B999
Malaysia
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd, KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd, Pelabuhan Klang, Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Alle andre virksomheder
61,01
B999
3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (11), reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 446/2011 opkræves endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2011.