РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2011 година
относно мярката за помощ SA.27106 (C 13/09 - ex N 614/08) която Франция възнамерява да приведе в действие в полза на пристанищния сектор
(нотифицирано под номер C(2011) 4391)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/519/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първа алинея,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (1), и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят мненията си (2) в съответствие с член 108, параграф 2, първа алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (3) и като взе предвид техните мнения,
като взе предвид следното:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 4 декември 2008 г., в съответствие с член 88, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, френските органи изпратиха уведомление относно схема за помощ, състояща се от фискални мерки, които съпътстват реформата на пристанищата, въведена със Закон № 2008-660 от 4 юли 2008 г. (4) Уведомлението е заведено под номер 614/08.
(2)
Целта на фискалния инструмент, за който е изпратено уведомление, е да съпътства предвиденото в реформата прехвърляне на оборудването за пристанищна обработка на товари към частни оператори. Инструментът се е състоял от две мерки: от една страна постепенно намаляване в срок до 5 години на наемната стойност, която служи като база за изчисляване на местните данъци на частните оператори, които поемат оборудването за пристанищна обработка на товари, а от друга страна - възможността за местните власти, които управляват морските пристанища, да освободят предприятията за пристанищна обработка на товари от патентен данък за срок до шест години.
(3)
С писмо от 11 декември 2008 г. Комисията прикани френските органи да предоставят допълнителна информация не само за фискалната мярка, за която е изпратено уведомление, но и за процедурата по преотстъпване на специализирано оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари от страна на големите морски пристанища. По искане на френските органи срокът за отговор беше удължен до 9 февруари 2009 г.
(4)
На 28 януари 2009 г. се състоя среща между френските органи и службите на Комисията. С писмо от 10 февруари 2009 г. френските органи изпратиха на Комисията допълнителна информация.
(5)
С писмо от 9 април 2009 г. (D/2165) Комисията уведоми френските органи за решението си от 8 април 2009 г. да открие предвидената в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) официална процедура за разследване. Това решение беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5). То се отнася от една страна до фискалната мярка, за която е изпратено уведомление, а от друга до процедурата по преотстъпване на специализирано оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари. В края на решението Комисията прикани Франция и заинтересованите страни да представят мнения в определен срок.
(6)
На 11 май 2009 г. (A/18191) Комисията получи мненията на френските органи. В определения срок тя получи и мненията на една заинтересована страна, а именно Организацията на европейските морски пристанища (наричана по долу „EPSO“). Мненията на EPSO бяха препратени до френските органи с писмо от 16 юли 2009 г. (D/60307), които изпратиха коментари по тях с писмо от 27 август 2009 г. (A/28446).
(7)
На 30 ноември 2009 г. се състоя среща между френските органи и службите на Комисията. С писма от 25 януари 2010 г. (A/3263) и от 24 март 2010 г. (A/5136) френските органи изпратиха в Комисията допълнителна информация.
(8)
С писмо от 9 юни 2010 г. (D/7519) в рамките на проведената във Франция реформа на патентния данък Комисията поиска от френските органи да предоставят допълнителна информация. С това писмо Комисията искаше да получи разяснения за влиянието на премахването на патентния данък върху мярката, за която е изпратено уведомление, и върху процедурата.
(9)
С писмо от 2 юли 2010 г. френските органи поискаха удължаване на предоставения им срок за отговор, който им беше предоставен. Комисията получи отговора на френските органи с писмо от 4 август 2010 г. (A/11533).
(10)
В това писмо френските органи информираха Комисията, че оттеглят уведомлението си за частта от фискалната мярка, свързана с възможността, предоставена на местните власти, които управляват морски пристанища, да освободят предприятията за пристанищна обработка на товари от патентния данък за срок до шест години. В действителност в тази мярка се е предвиждала възможността, при определени условия и между 2010 г. и 2015 г., да не се взема предвид наемната стойност на специализираното оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари. Впрочем тази възможност стана безпредметна поради премахването на патентния данък и беше отменена със закона за бюджета за 2010 г.
(11)
По отношение на фискалната част от уведомлението, свързана с постепенното и ограничено във времето намаляване на наемната стойност, която служи за определяне на местните данъци на частните оператори, които поемат оборудване, апаратура и съоръжения от големите морски пристанища, френските органи съобщиха в писмото си от 2 юли 2010 г., че тя се прилага и към данъка върху недвижимото имущество на предприятията, които плащат местния икономически данък (6), който замества патентния данък. В този контекст френските органи съобщиха на Комисията за имената на четирите предприятия (7), които се възползват от тази мярка, и за размера на произтичащото от нея данъчно предимство за всяко от тях.
(12)
От актуализираното изчисление на получените данъчни предимства за три от засегнатите предприятия става ясно, че данъчното освобождаване е под тавана от двеста хиляди евро за период от три бюджетни години, определен с Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към минималната помощ (8). Това не е така с четвъртото засегнато предприятие.
(13)
В този контекст и след различните контакти, установени с Комисията, френските органи решиха да ограничат предоставяното на предприятията предимство в съответствие с мярката, спомената в съображение 11, до определения таван и при спазване на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1998/2006.
(14)
Също така с писмо от 20 януари 2011 г. френските органи информираха Комисията за приемането на член 36 от Закон № 2010-1658 от 29 декември 2010 г. за изменение на закона за бюджета за 2010 г. (9), който подчинява ползването на предвиденото в рамките на реформата на пристанищата постепенно данъчно намаление на спазването на Регламент (ЕС) 1998/2006. Френските органи информираха Комисията и за оттеглянето на уведомлението им по отношение на фискалната част от реформата на пристанищата.
(15)
Комисията има предвид оттеглянето от френските органи на уведомлението по отношение на целия фискален инструмент, за който е изпратено уведомление. Настоящото решение се отнася само за процедурата по прехвърляне на специализирано оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари, която е била предмет на решението на Комисията от 8 април 2009 г. Настоящото решение не засяга условията за експлоатация на специализираното оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари преди или след преотстъпването им.
2. ОПИСАНИЕ НА ВЪПРОСНАТА МЯРКА
2.1. Елементи от контекста
(16)
Разглежданата мярка е част от реформата на пристанищата, която е предмет на закона за реформата на пристанищата (10). Целта на тази реформа е да подобри резултатите и конкурентоспособността на френските морски пристанища (Дюнкерк, Хавър, Нант Сен Назар, Ла Рошел, Бордо и Марсилия).
(17)
В този контекст законът за реформата на пристанищата има за цел:
-
да определи мисиите на автономните пристанища, които в континентална Франция стават „големи морски пристанища“ (11);
-
да модернизира управлението на големите морски пристанища;
-
да организира координацията между пристанищата с излаз на едно и също море или разположени на една и съща ос на вътрешни водни пътища;
-
да опрости и подобри пристанищната обработка на товари по модела на основните европейски пристанища с въвеждане на интегрирани оператори на терминали, отговорни за всички операции по обработката на товари.
(18)
Мисиите на големите морски пристанища ще съсредоточат върху институционални дейности (сигурност, безопасност и пристанищна полиция) и към свързаните с устройството на пристанищата функции. В замяна на това интегрираните оператори на терминали ще отговарят за всички операции по обработката на товари, за да се подобри ефективността на тези дейности.
(19)
Френските органи уточниха, че прехвърлянето на дейностите по пристанищна обработка на товари, които все още се изпълняват от големите морски пристанища, на частни оператори чрез процедура за преотстъпване на оборудването на големите морски пристанища, е част от опростяването и подобряването на пристанищната обработка на товари. Те също така посочиха, че реформата доближава френската система до европейския модел, при който съответните функции на пристанищния орган и на пристанищния оператор са ясно разграничени и при който последният най-често е частно предприятие.
2.2. Процедура по прехвърляне на оборудването
(20)
Големите морски пристанища спират да експлоатират специализираното оборудване, апаратурата и съоръженията за пристанищна обработка на товари (наричани по-долу „оборудването за обработка на товари“) и ги преотстъпват на частни предприятия в съответствие с описаната в член 9 от закона за реформата на пристанищата процедура за продажба.
(21)
Съгласно тази разпоредба (12) процедурата за продажба на оборудването за обработка на товари и преотстъпването на съответните вещни права се разделя на няколко етапа:
-
първоначално голямото морско пристанище договаря условията за прехвърляне на оборудването за обработка на товари с операторите, които редовно използват услугите на пристанището или които са направили значителни инвестиции в терминала.
-
в случай че няма налични оператори или ако договарянето не приключи в срок от три месеца, голямото морско пристанище отправя покана за представяне на кандидатури в рамките на прозрачна и недискриминационна процедура.
-
в случай че поканата за представяне на кандидатури не доведе до успешен резултат и когато в стратегическия проект на голямото морско пристанище е предвидено, пристанището може да създаде дъщерно дружество, на което да възложи въпросната дейност. След пет години се отправя нова покана за представяне на кандидатури. В резултат на поканата за представяне на кандидатури с одобрените оператори се сключват споразумения за експлоатация на терминал.
(22)
Съгласно член 9 от закона за реформата на пристанищата независима национална комисия (а именно националната комисия по оценяване на прехвърлянето на пристанищно оборудване, наричана по-долу „CNECOP“) има задължението да гарантира правилното провеждане и прозрачността на процедурата по прехвърляне на оборудването (13). Нейната роля е да издаде становище относно оценяването на имуществото преди прехвърлянето му. В този контекст тя трябва да отчете икономическия баланс и перспективите за развитие на дейността. За целите на това оценяване CNECOP може да покани експерт, който да оцени стойността на имуществото.
(23)
Становищата на CNECOP се издават въз основа на проектите на акта за прехвърляне, които задължително трябва да бъдат включени в представеното от председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища досие съгласно член 9 от закона за реформата на пристанищата. В тези проекти се посочва описанието на оборудването, което се прехвърля, продажната му цена, както и условията за финансирането му.
(24)
Окончателен акт за прехвърляне не може да бъде подписан преди предварително становище на CNECOP. Това е обикновено становище (с незадължителен характер), което се оповестява на национално и местно равнище.
(25)
В състава на CNECOP участват длъжностно лице от Сметната палата, представител на местните власти и квалифицирано лице, избрано поради компетенциите си в областта на пристанищата. Функциите на член на CNECOP е несъвместима с друга отговорна длъжност в ръководните и надзорни органи на големите морски пристанища или в предприятията за пристанищна обработка на товари, които закупуват публичното оборудване, и за цялата продължителност на мандата и за срок от пет години след прекратяването му.
3. ПРИЧИНИ, ДОВЕЛИ ДО ОТКРИВАНЕТО НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(26)
В решението си от 8 април 2009 г. Комисията счете, че не може да се изключи, че прехвърлянето на оборудването за обработка на товари в рамките на процедура по договаряне, включва елементи на помощ. В тази връзка Комисията установи, че становището на CNECOP не е обвързващо. При липсата на обвързващ характер Комисията изрази съмнения по отношение на продажбата на имуществото на пазарни цени. Комисията поставя също въпроса за независимостта на членовете на CNECOP.
(27)
По отношение на разглеждането на съвместимостта с вътрешния пазар на разглежданата процедура по прехвърляне на оборудването Комисията счете, че на този етап никоя от предвидените в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС дерогации не изглеждат приложими в специфичния случай.
(28)
В резултат на това Комисията реши да открие официалната процедура по разследване, за да разсее съмненията си относно определянето на процедурата по прехвърляне на оборудването като държавна помощ и относно съответствието на тези мерки с вътрешния пазар.
4. КОМЕНТАРИ НА ФРЕНСКИТЕ ОРГАНИ
(29)
По отношение на характера на издаденото от CNECOP становище френските органи припомнят, че в състава на тази комисия влизат четирима независими членове, като председателят ѝ се определя от първия председател на Сметната палата, измежду длъжностните лица от Сметната палата и че тя издава становище по досиетата за прехвърляне на публично оборудване, които ѝ представят председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища. Тези досиета съдържат описание на провежданата процедура по договаряне, списък с прехвърленото имущество, проект на акта за прехвърляне, в който се указва по-специално предвидената продажна цена, както и предвидените условия за експлоатация на терминала.
(30)
Те припомнят също така, че задачата на CNECOP е по-специално да гарантира съгласно член L. 3211-18 от Общия кодекс за собствеността на публичноправните субекти, че публичното оборудване не се прехвърля „нито безплатно, нито на по-ниска от пазарнатa стойност цена“, като по този начин се спазва условието за прехвърляне на публичното имущество на пазарна цена.
(31)
Френските органи добавят, че тази комисия издава обикновено становище, което се оповестява публично, за да не се допусне прехвърляне на цена под пазарната, и в тази връзка поема ангажимент становището да бъде публикувано в официалния бюлетин на Министерството на екологията, енергетиката, устойчивото развитие и териториалното устройство на сайта на министерството, както и на местно равнище, като се постави известие във всяко голямо морско пристанище. Те твърдят от друга страна, че ще изпратят писмо до всеки председател на съвет на директорите на голямо морско пристанище - директорът на което носи отговорност за защитата на интересите на пристанището, за да припомнят условията за работата на CNECOP, както и за правилата за прехвърляне на публично имущество, които задължително трябва да се спазват.
(32)
Френските органи добавят, че в този контекст съгласно член L. 313-6 от Кодекса на финансовите юрисдикции председателите на съвети на директорите подлежат на глоба в размер до удвоеното им годишно брутно възнаграждение или заплата, които получават към датата на нарушението, за всяко необосновано предимство, което са се опитали да предоставят или са предоставили на други лица, независимо дали това предимство е финансово или в натура, и което носи вреда за хазната, местната власт или заинтересованата организация.
(33)
Френските органи освен това се задължават да уведомят Европейската комисия преди подписването на акта за прехвърляне за всяко решение на председател на съвет на директорите на голямо морско пристанище, което не е в съответствие със становището на CNECOP.
(34)
По отношение на компетентността и независимостта на членовете на CNECOP, френските органи изпращат до Комисията автобиографиите на четиримата членове на CNECOP, включително и на нейния председател, и описват подробно квалификациите на всеки от тях по отношение на компетенциите на CNECOP. Според френските органи всички тези лица са били предложени поради познанията си относно процесите по прехвърляне и приватизация или поради опита им в областта на пристанищата, както свидетелстват автобиографиите им.
(35)
Френските органи припомнят именно в този контекст, че независимостта на длъжностните лица от Сметната палата спрямо законодателната власт и спрямо изпълнителната власт е гарантирана от Конституцията от 4 октомври 1958 г. и потвърдена с Решение на Конституционния съвет 2001-448 DC от 25 юли 2001 г., както и че независимостта на депутатите по отношение на изпълнителната власт е гарантирана от член 16 от Декларацията за правата на човека и гражданските права от 26 август 1789 г., който прогласява принципа за разделение на властите и е включен в Преамбюла на Конституцията от 4 октомври 1958 г.
(36)
От друга страна френските органи припомнят, че в съответствие с член 6 от Указ № 2008-1032 от 9 октомври 2008 г., приет в приложение на Закон № 2008-660 (14), правилата за конфликт на интереси представляват допълнителна гаранция за независимостта на членовете на CNECOP, които са задължителни за членовете за целия срок на мандата им и за период от пет години след изтичането му:
-
с мандат на член на управителен съвет, на съвет на директорите или на надзорен съвет на дружество за пристанищна обработка на товари, което закупува публично пристанищно оборудване, както и с упражняване на дейност срещу възнаграждение от такива предприятия; и
-
с мандат на член на надзорен съвет или съвет на директорите на голямо морско пристанище.
(37)
На последно място френските органи припомнят, че експертният капацитет на CNECOP може да бъде засилен, тъй като в член 7 от Указ № 2008-1032 от 9 октомври 2008 г. се предвижда възможността експерт да определи по-точно стойността на имуществото преди прехвърлянето му на предприятия за обработка на товари.
(38)
Като се има предвид горепосоченото, френските органи считат, че предвидените в закона за реформата на пристанищата процедури по прехвърляне предвиждат достатъчни гаранции, за да е сигурно, че прехвърлянето на оборудването за пристанищна обработка на товари и свързаните с него вещни права ще се извърши по пазарна стойност и съответно няма да има елемент на държавна помощ.
5. КОМЕНТАРИ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНАТА СТРАНА И КОМЕНТАРИ НА ФРЕНСКИТЕ ОРГАНИ ПО КОМЕНТАРИТЕ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНАТА СТРАНА
(39)
В подкрепа на позицията на френските органи организацията на европейските морски пристанища (EPSO) подчертава, че като въвежда така наречения „модел на собственика“(landlord model), разглежданата реформа допринася за подобряването на конкурентоспособността на френските пристанища, както и за цялостната работа на европейските пристанища. Прехвърлянето на дейности за пристанищна обработка на товари от големите морски пристанища на частни оператори на практика ще модернизира управлението на големите френски морски пристанища, като ги приспособи към най-разпространения в Европейския съюз и по света модел.
(40)
Като има предвид сложността на една такава реформа, както и социалните и финансови последици от нея, ESPO посочва, че предвиждането на придружаващи мерки от съответната държава-членка при реформа с такъв мащаб най-често е единственото средство, за да бъде приемлива за всички участници.
(41)
Макар и да не желае да представи подробна оценка относно определянето като държавна помощ на разглежданите мерки, ESPO отбелязва, че условията за оценяване на оборудването са такива, че прехвърлянето на пазарна цена е гарантирано.
(42)
Френските органи вземат под внимание мненията на ESPO.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(43)
След откриването на предвидената в член 108, параграф 2 от ДФЕС официална процедура по разследване и като се имат предвид представените в този контекст доводи от френските органи и заинтересованата страна Комисията счита, че въпросната мярка не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(44)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС „всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(45)
Определянето на една национална мярка като държавна помощ предполага, че трябва да бъдат изпълнени следните кумулативни условия: 1) въпросната мярка предоставя предимство чрез държавни ресурси, 2) това предимство е селективно и 3) въпросната мярка нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и може да засегне търговията между държавите-членки (15).
(46)
Първо, уместно е да се отбележи, че в настоящия контекст, за да се изключи всякакво предимство, въпросното публично имущество, а именно оборудването за пристанищна обработка на товари, трябва да бъде продадено на пазарна цена.
(47)
В тази връзка Комисията отбелязва, че продажбата на оборудването за пристанищна обработка на товари не се извършва в рамките на открита, прозрачна, недискриминационна и безусловна тръжна процедура, тъй като, това е само в случай че договарянето с вече наличните оператори не приключи успешно или няма наличен оператор, се прилага такава процедура (вж. съображение 20 по-горе).
(48)
При все това Комисията установява, че при продажба с договаряне предложената процедура предвижда създаването на национална комисия за оценяване на прехвърленото имущество, а именно CNECOP. Комисията отбелязва, че преди продажбата CNECOP трябва да издаде публично становище относно стойността на имуществото, предмет на продажбата.
(49)
В рамките на решението си от 8 април 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията отбеляза, че тъй като издаденото становище на CNECOP не е било обвързващо, не може да се изключи продажба на имуществото на по-ниска от пазарната цена.
(50)
Като вземат предвид изразените от Комисията съмнения, с писма от 20 януари 2010 г. и 24 март 2010 г. френските органи съобщиха, че директорът на транспортните служби е изпратил писма до всички председатели на съвети на директорите на големите морски пристанища на 16 март 2009 г. и 18 март 2010 г., в които разяснява рамката на договарянето за прехвърляне на оборудване за пристанищна обработка на товари и уточнява условията, които трябва да се спазват, за да бъде изпълнено прехвърлянето.
(51)
В тези писма председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища се информират от една страна, че CNECOP системно ще изисква от големите морски пристанища да извършват експертиза с цел оценяване на имуществото, което ще се прехвърля. В този контекст преди сезирането на CNECOP се изисква извършване на независима техническа оценка на пазарната стойност на пристанищното оборудване от независим експерт, която да бъде включена в представеното на CNECOP досие.
(52)
Председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища от друга страна се информират, че „дори и законът да не му придава характер на съгласувано становище, е изключено да не се спази“, така че акт за прехвърляне, който не е в съответствие с издадено от CNECOP становище, не може да бъде подписан. Следователно при хипотезата за отрицателно становище на CNECOP е уместно или „да се поднови договарянето, ако в съответствие с датата на сезиране на CNECOP […] остава време, и да се представи, ако се налага, ново досие“, или „да се констатира, че договарянето е завършило неуспешно, и да се приложи процедура за покана за представяне на кандидатури“.
(53)
Посочва също, че участващите в управлението на големите морски пристанища лица методично ще се противопоставят на всяко решение на надзорния съвет на пристанището, което не е в съответствие със становище на CNECOP, а на председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища се припомнят налаганите санкции, ако предоставят необосновано предимство на трети лица при упражняване на функциите си.
(54)
Комисията счита, че изпратените на председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища предписания по отношение от необходимостта от извършване на независимо оценяване на оборудването за обработка на товари, което ще се прехвърля, и по отношение на обвързващия характер на становището на CNECOP, гарантират, че въпросното оборудване няма да бъде продадено на по-ниска от пазарната цена.
(55)
Комисията отбелязва, че тези факти се подкрепят и от изискването становището на CNECOP да бъде оповестено както на национално, така и на местно равнище от съответните пристанища. Оповестяването има за цел да се позволи, когато е целесъобразно, да бъдат оспорени условията по прехвърлянето на въпросното оборудване за обработка на товари.
(56)
По отношение на независимостта и квалификациите на членовете на CNECOP за целите на оценяването на прехвърленото имущество, френските органи изпратиха на Комисията автобиографиите на четиримата ѝ членове, включително и на председателя.
(57)
В тази връзка е уместно е да се посочи, че един от членовете, този от Сметната палата, е бил предложен от първия председател на Сметната палата за председател на CNECOP и че той притежава професионален опит, пряко свързан с морското дело. Френските органи припомнят в този контекст, че независимостта на длъжностните лица от Сметната палата спрямо законодателната власт и спрямо изпълнителната власт е гарантирана от Конституцията от 4 октомври 1958 г. и потвърдена с Решение на Конституционния съд 2001-448 DC от 25 юли 2001 г.
(58)
Членът на CNECOP, на когото е възложено да представлява местните власти, притежава от своя страна експертни познания, пряко свързани с морските пристанища. Френските органи припомнят в този контекст, че независимостта на депутатите по отношение на изпълнителните власт е гарантирана с член 16 от Декларацията за правата на човека и гражданските права от 26 август 1789 г., който прогласява принципа за разделение на властите и е включен в Конституцията от 4 октомври 1958 г.
(59)
Що се отнася до двамата членове, предложени в качеството им на квалифицирани лица, от автобиографиите им става ясно, че единият притежава компетенции в областта на пристанищата, а другият компетенции в областта на прехвърлянето на публично имущество.
(60)
Френските органи също така посочват, че съгласно член 6 от Указ № 2008-1032 от 9 октомври 2008 г. (16) правилата за конфликт на интереси са задължителни за членовете на CNECOP за целия срок на мандата им и за период от пет години след изтичането му (вж. съображение 36).
(61)
Комисията установява, че тези правила за конфликт на интереси в настоящия случай са още една гаранция за независимостта на членовете на CNECOP.
(62)
Въз основа на тези данни и предвид конкретните обстоятелства по случая Комисията счита, че задължението за оценяване на пазарната стойност от независим експерт, въз основа на която квалифицираните и независими членове на CNECOP издават обвързващо становище, дава възможност по принцип да се гарантира, че прехвърлянията ще бъдат извършени съгласно пазарните условия.
(63)
Чрез стриктното спазване на условията и обстоятелствата, споменати в точка 6. Оценка на мярката става ясно, че няма причина да се счита, че прехвърлянето на оборудване за пристанищна обработка на товари, което се извършва в рамките на продажба чрез договаряне, предоставя икономическо предимство на купувачите на това оборудване. В противния случай това не би било случая с евентуални индивидуални трансакции, които няма да са в точно съответствие с изброените условия.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(64)
Като се имат предвид гореизложените съображения, Комисията
-
отбелязва оттеглянето на уведомлението за двете придружаващи мерки, за които е изпратено уведомление, като част от фискалната част на реформата на пристанищата, и които са посочени в съображение 2 от настоящото решение;
-
счита, че процедурата по прехвърляне на специализираното оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари, която беше предмет и на решението на Комисията от 8 април 2009 г. и която е описана в съображения 16-25 от настоящото решение, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
ПРИЕ СЛЕДНОТО РЕШЕНИЕ:
Член първи
Мярката за прехвърляне на пристанищно оборудване към частните оператори, която Франция възнамерява да приведе в действие в рамките на пристанищната реформа, предвидена от закон № 2008-660 от 4 юли 2008 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Следователно привеждането в действие на мярката е разрешено.
Член втори
Адресат на настоящото решение е Република Франция.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2011 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 29. juni 2011
om foranstaltning SA.27106 (C 13/09 - ex N 614/08), som Frankrig planlægger at indføre til fordel for havnesektoren
(meddelt under nummer K(2011) 4391)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2011/519/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger (2) i overensstemmelse med artikel 108, stk. 2, første afsnit i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) (3) og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Ved brev af 4. december 2008 anmeldte de franske myndigheder i henhold til artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) en støtteordning med skattelettelser i forbindelse med havnereformen efter lov nr. 2008-660 af 4. juli 2008 (4). Denne anmeldelse blev registreret som nr. N 614/08.
(2)
Den anmeldte skattemæssige ordning havde til formål at ledsage den overførsel af havnemaskineri til godsbehandling, som i henhold til reformen skulle foretages til private virksomheder. Ordningen bestod af to foranstaltninger, dels i form af en degressiv nedsættelse - i en periode på højst fem år - af den lejeværdi, der ligger til grund for beregningen af lokale skatter for private virksomheder, der overtager havnemaskineri til godsbehandling, dels i form af fritagelse - i en periode på højst seks år - for den franske »taxe professionnelle« (erhvervsskat), som de lokale myndigheder, der forvalter søhavne, har mulighed for at indrømme stevedorevirksomheder (godsbehandlingsvirksomheder).
(3)
Ved brev af 11. december 2008 opfordrede Kommissionen de franske myndigheder til at fremlægge yderligere oplysninger om både den anmeldte skattemæssige ordning og proceduren for store søhavnes afhændelse af bestemte maskiner og anlæg samt bestemt udstyr til godsbehandling. Svarfristen blev efter anmodning fra de franske myndigheder forlænget til den 9. februar 2009.
(4)
Der blev afholdt et møde mellem de franske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene den 28. januar 2009. Ved brev af 10. februar 2009 fremsendte de franske myndigheder yderligere oplysninger til Kommissionen.
(5)
Ved brev af 9. april 2009 (D/2165) meddelte Kommissionen de franske myndigheder sin beslutning af 8. april 2009 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF. Denne beslutning blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (5). Beslutningen vedrører dels den anmeldte skattemæssige ordning, dels proceduren for afhændelse af bestemte maskiner og anlæg samt bestemt udstyr til godsbehandling i søhavne. Kommissionen opfordrede i denne beslutning Frankrig og de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger inden for en bestemt frist.
(6)
Kommissionen modtog bemærkningerne fra de franske myndigheder den 11. maj 2009 (A/18191). Kommissionen modtog inden for den fastsatte frist ligeledes bemærkninger fra en interesseret part, nemlig European Sea Ports Organisation (herefter benævnt »ESPO«). ESPO's bemærkninger blev ved brev af 16. juli 2009 (D/60307) videresendt til de franske myndigheder, som reagerede på dem ved brev af 27. august 2009 (A/28446).
(7)
Der blev afholdt et møde mellem de franske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene den 30. november 2009. Ved breve af 25. januar 2010 (A/3263) og 24. marts 2010 (A/5136) fremsendte de franske myndigheder yderligere oplysninger til Kommissionen.
(8)
Ved brev af 9. juni 2010 (D/7519) i forbindelse med ændringen af »taxe professionnelle« i Frankrig anmodede Kommissionen de franske myndigheder om at fremsende yderligere oplysninger. Kommissionen ønskede i dette brev at få nærmere oplysninger om, hvilke virkninger afskaffelsen af erhvervsskatten ville have for den anmeldte ordning, og om selve proceduren.
(9)
Ved brev af 2. juli 2010 anmodede de franske myndigheder om en forlængelse af den fastsatte svarfrist. Kommissionen modtog svar fra de franske myndigheder ved brev af 4. august 2010 (A/11533).
(10)
De franske myndigheder underrettede i dette brev Kommissionen om, at de trak anmeldelsen tilbage, for så vidt denne vedrørte den skattemæssige foranstaltning i form af fritagelse for »taxe professionnelle«, som de lokale myndigheder, der forvalter søhavne, har mulighed for at indrømme stevedorevirksomheder i højst seks år. Denne foranstaltning gav på visse betingelser mulighed for ved beregningen af »taxe professionnelle« i perioden 2010-2015 at se bort fra lejeværdien af bestemte maskiner og anlæg samt bestemt udstyr til godsbehandling i søhavne. Denne mulighed er dog ikke længere relevant i betragtning af afskaffelsen af »taxe professionnelle« og er i øvrigt blev afskaffet ved finansloven for 2010.
(11)
Hvad angår den anmeldte skattemæssige foranstaltning i form af en degressiv og tidsbegrænset nedsættelse af den lejeværdi, der ligger til grund for ansættelsen af de lokale skatter, som private virksomheder, der overtager store søhavnes maskiner og anlæg samt udstyr, skal betale, gjorde de franske myndigheder ved brev af 2. juli 2010 opmærksom på, at denne nedsættelse også gjaldt »taxe professionnelle« for virksomheder, som skal betale »contribution économique territoriale« (territorielt økonomisk bidrag) (6), der erstatter erhvervsskatten. De franske myndigheder har i den forbindelse meddelt Kommissionen navnene på de fire virksomheder, der nyder godt af denne foranstaltning (7), og det beløb, som den skattemæssige fordel indbringer hver af disse virksomheder.
(12)
De ajourførte tal for de indrømmede skattefordele viste, at for tre af de pågældende virksomheder lå skattefritagelsen under det loft på 200 000 EUR, som for en periode på tre regnskabsår er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (8). Dette var ikke tilfældet for den fjerde virksomhed.
(13)
I den forbindelse og efter flere gange at have været i kontakt med Kommissionen besluttede de franske myndigheder at begrænse den fordel, som i henhold til den i betragtning 11 nævnte foranstaltning kan indrømmes virksomheder, til det loft og på de betingelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1998/2006.
(14)
De franske myndigheder underrettede derfor ved brev af 20. januar 2011 Kommissionen om vedtagelsen af artikel 36 i den ændrede finanslov nr. 2010-1658 for 2010 af 29. december 2010 (9), hvorved den degressive skattenedsættelse i forbindelse med havnereformen gøres betinget af, at forordning (EF) nr. 1998/2006 overholdes. De franske myndigheder underrettede også Kommissionen om, at de trak anmeldelsen tilbage, for så vidt angik den sidstnævnte skattemæssige del af havnereformen.
(15)
Kommissionen noterer sig, at de franske myndigheder har trukket anmeldelsen tilbage, for så vidt angår hele den anmeldte skattemæssige ordning. Nærværende afgørelse vedrører kun proceduren for afhændelse af bestemte maskiner og anlæg samt bestemt udstyr til godsbehandling i søhavne, som behandles i Kommissionens beslutning af 8. april 2009. Nærværende afgørelse vedrører ikke betingelserne for anvendelse af bestemte maskiner og anlæg samt bestemt udstyr til godsbehandling i søhavne før eller efter afhændelsen heraf.
2. BESKRIVELSE AF DEN PÅGÆLDENDE FORANSTALTNING
2.1. Baggrund
(16)
Den pågældende foranstaltning indgår i den reform, der er omhandlet i loven om havnereform (10). Reformen har til formål at forbedre de franske søhavnes resultater og konkurrenceevne (Dunkerque, Le Havre, Nantes Saint Nazaire, La Rochelle, Bordeaux og Marseille).
(17)
Loven om havnereform tager i den forbindelse sigte på at:
-
omdefinere de opgaver, der varetages af autonome havne, som i Frankrigs europæiske område bliver »store søhavne« (11)
-
modernisere forvaltningen af de store søhavne
-
tilrettelægge koordineringen mellem havne, der har det samme bagland, eller som er beliggende ved den samme vandvejsakse
-
forenkle og rationalisere godsbehandlingen i søhavne efter den model, der anvendes for de største europæiske havne, med indførelse af integrerede terminalvirksomheder, der er ansvarlige for alle godsbehandlingsaktiviteter.
(18)
De store søhavnes opgaver vil blive koncentreret om forvaltningsaktiviteter (sikkerhed, sikring og havnepoliti) og funktioner, der knytter sig til renoveringen af havneområdet. De integrerede terminalvirksomheder bliver til gengæld ansvarlige for alle godsbehandlingsaktiviteter, således at disse aktiviteter kan udføres mere effektivt.
(19)
De franske myndigheder har præciseret, at overførslen af godsbehandlingsaktiviteter, der endnu udføres af store søhavne, til private virksomheder ved en procedure for afhændelse af maskineri i de store søhavne indgår i denne indsats for at forenkle og rationalisere godsbehandlingen i søhavne. De franske myndigheder har også anført, at reformen bringer det franske system tættere på den europæiske model, hvor der foretages en klar skelnen mellem havnemyndighedens og havneoperatørens respektive funktioner, og hvor sidstnævnte som oftest er en privat virksomhed.
2.2. Proceduren for afhændelse af maskineri
(20)
De store søhavne ophører med at anvende bestemte maskiner og anlæg samt bestemt udstyr til godsbehandling i søhavne (herefter benævnt »maskineri til godsbehandling«), som de overfører til private virksomheder ved den salgsprocedure, der er beskrevet i artikel 9 i loven om havnereform.
(21)
I henhold til denne bestemmelse (12) foregår proceduren for salg af maskineri til godsbehandling og overdragelse af hermed forbundne rettigheder i flere etaper:
-
Den store søhavn forhandler i første omgang betingelserne for overførsel af maskineri til godsbehandling med de operatører, der regelmæssigt benytter havnefaciliteterne, eller som har investeret betydeligt i terminalen.
-
Hvis der ikke er nogen operatører, eller hvis forhandlingerne ikke lykkes inden for tre måneder, indkalder den store søhavn bud ved en åben og ikke-diskriminatorisk procedure.
-
Hvis indkaldelsen af bud ikke giver resultat, og hvis det strategiske projekt for den store søhavn giver mulighed herfor, kan havnen oprette et datterselskab, som overdrages de pågældende aktiviteter. Efter en periode på fem år iværksættes en ny indkaldelse af bud. Efter indkaldelsen af bud indgås der terminalkontrakter med de udvalgte operatører.
(22)
I henhold til artikel 9 i loven om havnereform har en uafhængig national kommission, den nationale kommission til vudering af afhændelsen af maskineri til godsbehandling (herefter benævnt »CNECOP«), til opgave at sikre, at proceduren for afhændelse af maskineri afvikles korrekt og åbent (13). Den har til opgave at afgive udtalelse om vurdering af udstyret, inden det afhændes. Den skal i den forbindelse tage højde for den økonomiske ligevægt og mulighederne for at udvikle aktiviteterne. CNECOP kan med henblik på denne vurdering ligeledes indkalde en ekspert til at værdiansætte udstyret.
(23)
Udtalelserne fra CNECOP afgives på grundlag af et udkast til overdragelsesdokument, som obligatorisk skal indgå i den sagsmappe, der fremsendes af bestyrelsesformændene for de store søhavne i henhold til artikel 9 i loven om havnereform. Dette udkast indeholder en beskrivelse af det maskineri, der skal sælges, og oplysninger om salgsprisen samt finansieringsvilkårene.
(24)
Intet endeligt overdragelsesdokument kan undertegnes uden forudgående udtalelse fra CNECOP. Der er tale om en almindelig udtalelse (ikke-bindende), som offentliggøres på nationalt og lokalt niveau.
(25)
CNECOP tæller blandt sine medlemmer en dommer fra Revisionsretten, en repræsentant for de lokale myndigheder og en person, der er udvalgt på grund af sine kompetencer på havneområdet. Hvervet som medlem af CNECOP er uforeneligt med andre ansvarsfulde erhverv i besluttende eller tilsynsførende organer for store søhavne eller stevedorevirksomheder, som indkøber offentligt maskineri, i hele mandatperioden og i en femårig periode efter mandatets ophør.
3. BAGGRUND FOR INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
(26)
Kommissionen fastslog i sin beslutning af 8. april 2009, at det ikke kunne udelukkes, at afhændelsen af maskineri til godsbehandling ved underhåndsaftale indebærer statsstøtte. Kommissionen konstaterede i den forbindelse, at CNECOP's udtalelser ikke er bindende. Kommissionen udtrykte derfor tvivl om, hvorvidt udstyret sælges til markedsprisen. Kommissionen satte desuden spørgsmålstegn ved CNECOP-medlemmernes uafhængighed.
(27)
Hvad angår undersøgelsen af, om proceduren for afhændelse af maskineri til godsbehandling er forenelig med det indre marked, vurderede Kommissionen, at ingen af undtagelserne i artikel 107, stk. 2 og 3, i TEUF, fandt anvendelse.
(28)
Kommissionen besluttede derfor at indlede den formelle undersøgelsesprocedure for at fjerne tvivlen om, hvorvidt proceduren for afhændelse af maskineri til godsbehandling kan betegnes som statsstøtte, og om denne foranstaltning er forenelig med det indre marked.
4. BEMÆRKNINGER FRA DE FRANSKE MYNDIGHEDER
(29)
For så vidt angår karakteren af CNECOP's udtalelser minder de franske myndigheder om, at denne kommission består af fire uafhængige medlemmer, heriblandt formanden, som udpeges blandt dommerne ved Revisionsretten af retspræsidenten, og at den afgiver udtalelse i sager om afhændelse af offentligt maskineri, som indbringes af bestyrelsesformændene for store søhavne. Akterne i sådanne sager indeholder en beskrivelse af den procedure, der er fulgt i forbindelse med underhåndsaftalen, en liste over det afhændede udstyr og udkastet til overdragelsesdokument, bl.a. med angivelse af den fastsatte salgspris og de fastsatte betingelser for drift af terminalen.
(30)
De franske myndigheder minder ligeledes om, at CNECOP i henhold til artikel L. 3211-18 i den franske lov om offentlige myndigheders ejendom (code général de la propriété des personnes publiques) bl.a. har til opgave at sikre, at offentligt udstyr hverken afhændes »gratis eller til en pris, der ligger under markedsprisen«, således at kravet om, at offentligt udstyr skal afhændes til markedsprisen, er opfyldt.
(31)
De franske myndigheder tilføjer, at denne kommission afgiver almindelige udtalelser, der offentliggøres for at undgå, at maskineri afhændes til en pris, der ligger under markedsprisen. De forpligtede sig i den forbindelse til at sikre, at udtalelserne offentliggøres i bulletin officiel (Den Officielle Tidende) på webstedet for ministeriet for miljø, energi, bæredygtig udvikling og fysisk planlægning samt på lokalt niveau ved opslag i alle store søhavne. De franske myndigheder anfører, at de desuden vil sende et brev til alle bestyrelsesformænd for de store søhavne (hvis direktør har til opgave at beskytte havnens interesser) for at minde dem om driftsbestemmelserne for CNECOP og de regler for afhændelse af offentligt udstyr, som de obligatorisk skal overholde.
(32)
De franske myndigheder tilføjer i denne sammenhæng, at bestyrelsesformændene i henhold til artikel L. 313-6 i den franske lov om skatteretterne (code des juridictions financières) kan idømmes en bøde på et beløb, der kan være op til det dobbelte af den årlige bruttoløn, som de modtager på datoen for lovovertrædelsen, for enhver uberettiget fordel, som de har forsøgt at indrømme eller har indrømmet andenmand, uanset om der er tale om en økonomisk gevinst eller en naturalydelse, og som skader statens finanser, den berørte lokale myndighed eller organisation.
(33)
De franske myndigheder forpligter sig desuden til at underrette Europa-Kommissionen om enhver beslutning truffet af en bestyrelsesformand for en stor søhavn, der afviger fra CNECOP's udtalelse, inden undertegnelsen af overdragelsesdokumentet.
(34)
Hvad angår CNECOP-medlemmernes beføjelser og uafhængighed fremsender de franske myndigheder de fire CNECOP-medlemmers curriculum vitæ, herunder formandens curriculum vitæ, til Kommissionen og giver nærmere oplysninger om de enkelte medlemmers kvalifikationer set i forhold til CNECOP's beføjelser. Ifølge de franske myndigheder er disse personer alle blevet indstillet på grund af deres kendskab til procedurer for overførsel og privatisering eller deres erfaring på havneområdet, sådan som det angiveligt fremgår af deres curriculum vitæ.
(35)
De franske myndigheder henviser i denne forbindelse bl.a. til, at revisionsretsdommernes uafhængighed i forhold til den lovgivende og den udøvende magt er sikret ved forfatningen af 4. oktober 1958 og bekræftet ved Conseil constitutionnels (det franske forfatningsråds) afgørelse 2001-448 DC af 25. juli 2001, og at parlamentetsmedlemmernes uafhængighed i forhold til den udøvende magt er sikret ved artikel 16 i den franske erklæring om menneske- og borgerrettigheder af 26. august 1789, der knæsætter princippet om magtens deling, og som indgår af præamblen til forfatningen af 4. oktober 1958.
(36)
De franske myndigheder gør desuden opmærksom på, at CNECOP's medlemmer i henhold til artikel 6 i dekret nr. 2008-1032 af 9. oktober 2008, der blev vedtaget på grundlag af lov nr. 2008-660 (14), i hele deres mandatperiode og i en femårig periode efter mandatets ophør er underlagt regler om uforenelighed, der er en yderligere garanti for medlemmernes uafhængighed:
-
uforenelighed med hvervet som medlem af bestyrelsen, direktionen eller tilsynsrådet i en stevedorevirksomhed, der køber offentligt havnemaskineri, samt udførelsen af de aktiviteter, som en sådan virksomhed har betalt for
-
uforenelighed med hvervet som medlem af tilsynsrådet eller direktionen for en stor søhavn.
(37)
Endelig gøres der opmærksom på, at CNECOP har adgang til yderligere ekspertise, eftersom artikel 7 i dekret nr. 2008-1032 af 9. oktober 2008 giver mulighed for at indkalde en ekspert til at foretage en mere præcis værdiansættelse af udstyret, inden det sælges til stevedorevirksomheder.
(38)
I lyset af ovenstående finder de franske myndigheder, at de afhændelsesprocedurer, der er fastsat i loven om havnereform, giver tilstrækkelige garantier for, at afhændelsen af havnemaskineri til godsbehandling og overdragelsen af de hermed forbundne rettigheder sker til markedsværdi og derfor ikke indebærer statsstøtte.
5. BEMÆRKNINGER FRA DEN INTERESSEREDE PART OG DE FRANSKE MYNDIGHEDERS BEMÆRKNINGER HERTIL
(39)
ESPO gør til støtte for de franske myndigheders holdning gældende, at den pågældende reform gennem indførelse af den såkaldte »landlord model« bidrager til at forbedre de franske havnes konkurrenceevne og de europæiske havnes samlede resultater. Overførslen af de store søhavnes godsbehandlingsaktiviteter til private virksomheder vil modernisere forvaltningen af de store franske søhavne, idet de vil blive tilpasset den model, der er mest udbredt i Den Europæiske Union og på verdensplan.
(40)
I betragtning af kompleksiteten af en sådan reform og de sociale og finansielle virkninger af denne gør ESPO opmærksom på, at medvirken fra den pågældende medlemsstat ofte er den eneste måde, hvorpå man kan få samtlige aktører til at acceptere en så omfattende reform.
(41)
Selv om ESPO ikke ønsker at foretage en detaljeret vurdering af, om de pågældende foranstaltninger udgør statsstøtte, fremfører organisationen, at betingelserne for vurdering af maskineriet er tilstrækkelige til at garantere, at det sælges til markedspris.
(42)
De franske myndigheder noterer sig ESPO's bemærkninger.
6. VURDERING AF FORANSTALTNINGEN
(43)
Efter at have fuldført den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF og i lyset af de argumenter, der i den forbindelse er fremsat af de franske myndigheder og den interesserede part, finder Kommissionen, at den pågældende foranstaltning ikke udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(44)
Det hedder i artikel 107, stk. 1, i TEUF, at »… statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, [er] uforenelig med fællesmarkedet, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.
(45)
En national foranstaltning udgør statsstøtte, hvis alle de følgende betingelser er opfyldt: 1) den pågældende foranstaltning skal give modtagerne en fordel ved hjælp fra statsstøtte, 2) denne fordel skal være selektiv, og 3) den foreliggende foranstaltning skal fordreje eller true med at fordreje konkurrencen og kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne (15).
(46)
I denne sammenhæng skal det for det første bemærkes, at det pågældende offentlige udstyr, dvs. havnemaskineriet til godsbehandling, skal sælges til markedsprisen, for at enhver fordel kan udelukkes.
(47)
Kommissionen bemærker i den forbindelse, at salget af havnemaskineri til godsbehandling ikke foretages ved et offentligt, åbent, ikke-diskriminerende og betingelsesløst udbud, eftersom en sådan procedure kun iværksættes, hvis de direkte forhandlinger med de nuværende operatører ikke lykkes, eller hvis der ikke er nogen operatør (se betragtning 21).
(48)
Kommissionen konstaterer, at den foreslåede procedure i tilfælde af salg ved underhåndsaftale imidlertid giver mulighed for at nedsætte en national kommission til evaluering af det solgte udstyr, CNECOP. Kommissionen bemærker, at CNECOP forud for salget skal afgive en offentlig udtalelse om værdien af det udstyr, der skal sælges.
(49)
I forbindelse med beslutningen af 8. april 2009 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure påpegede Kommissionen, at eftersom CNECOP's udtalelser ikke er bindende, kunne det ikke udelukkes, at udstyret sælges til en pris, der ligger under markedsprisen.
(50)
De franske myndigheder, der havde noteret sig Kommissionens tvivl, underrettede ved breve af 20. januar 2010 og 24. marts 2010 Kommissionen om, at direktøren for trafikmyndighederne ved breve af 16. marts 2009 og 18. januar 2010 havde sendt en redegørelse til samtlige bestyrelsesformænd for de store søhavne om forhandlingsrammerne i forbindelse med salget af havnemaskineri til godsbehandling og om de betingelser, der skal overholdes med henblik på et sådant salg.
(51)
I disse breve informeres bestyrelsesformændene for de store søhavne for det første om, at CNECOP systematisk anmoder de store søhavne om at få foretaget en sagkyndig værdiansættelse af det udstyr, der skal sælges. De anmodede også anmodet om at få en uafhængig virksomhed til at foretage en uafhængig teknisk vurdering af havnemaskineriets markedsværdi, før sagen forelægges for CNECOP. Denne vurdering skal indgå i den sagsmappe, som forelægges CNECOP.
(52)
Bestyrelsesformændene for de store søhavne blev for det andet informeret om, at intet overdragelsesdokument, der afviger fra CNECOP's udtalelse, kan underskrives; »selv om CNECOP-udtalelser i henhold til loven ikke kan sidestilles med godkendelse, kan de ikke tilsidesættes.« Hvis CNECOP således afgiver en negativ udtalelse, bør »forhandlingerne genoptages, hvis datoen for sagens forelæggelse for CNECOP […], giver tid hertil, og en ny sag fremlægges, eller også må det konstateres, at forhandlingerne er slået fejl, hvorfor der bør iværksættes en indkaldelse af bud.«
(53)
Der blev ligeledes gjort opmærksom på, at regeringskommissærerne for de store søhavne systematisk rejser indsigelse mod enhver beslutning, der træffes af havnens tilsynsråd, og som tilsidesætter CNECOP's udtalelse, og bestyrelsesformændene for de store søhavne mindes om de sanktioner, som de kan idømmes, hvis de indrømmer tredjemand en uberettiget fordel under udøvelsen af deres hverv
(54)
Kommissionen vurderer, at de instrukser, som bestyrelsesformændene for de store søhavne har modtaget vedrørende nødvendigheden af at få foretaget en uafhængig vurdering af det maskineri til godsbehandling, der skal afhændes, og vedrørende den bindende karakter af CNECOP's udtalelser er tilstrækkelige til at garantere, at det pågældende maskineri ikke sælges til en pris, der ligger under markedsprisen.
(55)
Kommissionen bemærker, at dette yderligere forstærkes af, at CNECOP's udtalelser skal offentliggøres på nationalt niveau af de nationale myndigheder og på lokalt niveau af de berørte havne. Offentliggørelsen er tilstrækkelig til, at betingelserne for afhændelse af det pågældende maskineri til godsbehandling kan anfægtes.
(56)
Hvad angår CNECOP-medlemmernes uafhængighed og kvalifikationer med henblik på evalueringen af det solgte udstyr har de franske myndigheder fremsendt de fire medlemmers curriculum vitæ, herunder formandens curriculum vitæ, til Kommissionen.
(57)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at et af CNECOP's medlemmer, et medlem af Revisionsretten, er blevet foreslået af retspræsidenten for Revisionsretten som formand for CNECOP, og at denne har direkte erhvervs erfaring med maritime anliggender. De franske myndigheder minder i den forbindelse om, at Revisionsretsdommernes uafhængighed i forhold til den lovgivende og den udøvende magt er sikret ved forfatningen af 4. oktober 1958 og bekræftet ved Conseil constitutionnels afgørelse 2001-448 DC af 25. juli 2001.
(58)
Det CNECOP-medlem, der har til opgave at repræsentere de lokale og regionale myndigheder, råder over direkte ekspertise på søhavneområdet. De franske myndigheder minder i den forbindelse om, at parlamentsmedlemmernes uafhængighed i forhold til den udøvende magt er sikret ved artikel 16 i den franske erklæring om menneske- og borgerrettigheder af 26. august 1789, der knæsætter princippet om magtens deling, og som indgår i præamblen til forfatningen af 4. oktober 1958.
(59)
Hvad angår de to medlemmer, der er blevet foreslået på grund af deres kvalifikationer, fremgår det tydeligt af den enes curriculum vitæ, at denne har kvalifikationer på havneområdet, og af den andens, at denne har kvalifikationer inden for overførsel af offentlige goder.
(60)
De franske myndigheder har ligeledes gjort gældende, at CNECOP-medlemmerne i henhold til artikel 6 i dekret nr. 2008-1032 af 9. oktober 2008 (16) er underlagt regler om uforenelighed i hele deres mandatperiode og i en femårig periode efter mandatets ophør (se betragtning 6).
(61)
Kommissionen konstaterer, at disse regler om uforenelighed i dette tilfælde udgør en yderligere garanti for CNECOP-medlemmernes uafhængighed.
(62)
På grundlag af disse elementer og under de nærmere omstændigheder i sagen finder Kommissionen, at forpligtelsen til at få foretaget en værdiansættelse af maskineriet ved en uafhængig sagkyndig virksomhed, på grundlag af hvilken de kvalificerede og uafhængige medlemmer af CNECOP afgiver en bindende udtalelse, i princippet garanterer, at afhændelsen finder sted i overensstemmelse med markedsvilkårene.
(63)
Hvis de betingelser og vilkår, der nævnes i kapitel 6 Vurdering af foranstaltningen overholdes nøje, er der ikke er grund til at mene, at afhændelsen af udstyr til godsbehandling efter underhånds forhandlinger vil føre til en økonomisk fordel for køberne af udstyret. Dette vil ikke være tilfældet, hvis der finder individuelle forhandlinger sted, som ikke nøje overholder de nævnte betingelser.
7. KONKLUSION
(64)
På baggrund af ovenstående betragtninger
-
bemærker Kommissionen sig tilbagetrækningen af de to foranstaltninger, der var anmeldt som skatteordninger i forbindelse med havnereformen, og som er omhandlet i betragtning 2
-
er Kommissionen af den opfattelse, at proceduren for afhændelse af maskineri, udstyr og anlæg til godsbehandling, som er omhandlet i Kommissionens beslutning af 8. april 2009 og beskrevet i betragtning 16-25 i nærværende afgørelse, ikke udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Beslutningen om at afhænde udstyr til godsbehandling i søhavne til private virksomheder, som Frankrig påtænker at føre ud i livet som del af den havnereform, der er fastlagt ved lov nr. 2008-660 af 4. juli 2008 udgør ikke støtte, efter artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Følgelig godkendes ordningen.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2011.