РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 26 юли 2010 година
относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 27 февруари 2007 г. Съветът на Европейския съюз прие Обща позиция 2007/140/ОВППС относно ограничителните мерки срещу Иран (1) в изпълнение на Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
(2)
На 23 април 2007 г. Съветът прие Обща позиция 2007/246/ОВППС (2) в изпълнение на Резолюция 1747 (2007) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации.
(3)
На 7 август 2008 г. Съветът прие Обща позиция 2008/652/ОВППС (3) в изпълнение на Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН.
(4)
На 9 юни 2010 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации („Съветът за сигурност“) прие Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН), която разшири обхвата на ограничителните мерки, наложени с Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, Резолюция 1747 (2007) на Съвета за сигурност на ООН и Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН, и въведе допълнителни ограничителни мерки срещу Иран.
(5)
На 17 юни 2010 г. Европейският съвет подчерта все по-дълбоката си загриженост относно иранската ядрена програма и приветства приемането на Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН. Като припомни декларацията си от 11 декември 2009 г., Европейският съвет прикани Съвета да приеме мерки за изпълнение на мерките, предвидени в Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, както и съпътстващи мерки, за да подпомогне разрешаването чрез преговори на всички нерешени въпроси, свързани с разработването от Иран на чувствителни технологии за неговата ядрена и ракетна програма. Тези мерки следва да бъдат насочени към областите на търговията, финансовия сектор, иранския транспортен сектор, ключовите сектори на петролната и газовата промишленост и към допълнителни цели, по-специално Ислямската революционна гвардия.
(6)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН забранява инвестирането от страна на Иран, негови граждани и образувания, учредени в Иран или попадащи под неговата юрисдикция, или от страна на лица или образувания, действащи от тяхно име или по техни указания, или от страна на образувания, притежавани или контролирани от тях, в каквато и да било търговска дейност, включваща добиването на уран, производството или употребата на ядрени материали и технологии.
(7)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН разширява обхвата на финансовите ограничения и на ограниченията за пътуване, наложени с Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, като включва допълнителни лица и образувания, включително членове и образувания на Ислямската революционна гвардия (ИРГ) и образувания на Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL).
(8)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет, ограниченията за допускане и замразяването на финансови средства и икономически ресурси следва да бъдат прилагани спрямо допълнителни лица и образувания, освен определените от Съвета за сигурност или от Комитета, създаден по силата на параграф 18 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН („Комитета“), като се използват критериите, прилагани от Съвета за сигурност или от Комитета.
(9)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет е уместно да се забрани доставката, продажбата или прехвърлянето на Иран на още изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, в допълнение към посочените от Съвета за сигурност или от Комитета, които биха могли да подпомогнат дейностите на Иран, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие или с извършването на дейности, свързани с други въпроси, по които Международната агенция за атомна енергия (МААЕ) е изразила загриженост или е определила като нерешени, или с други програми за оръжия за масово унищожение. Тази забрана следва да включва изделия и технологии с двойна употреба.
(10)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да проявяват сдържаност към поемането на нови краткосрочни ангажименти за предоставяне на публична или частна финансова подкрепа за търговия с Иран с оглед на намаляването на неизплатени суми, по-специално за да се избегне финансовата подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, и следва да забранят всякакви средносрочни и дългосрочни ангажименти за предоставяне на публична или частна финансова подкрепа за търговия с Иран.
(11)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН призовава всички държави да правят проверки, в съгласие с националните си органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, на всички товарни пратки към и от Иран на тяхна територия, включително морските пристанища и летищата, ако съответната държава има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(12)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се посочва също, че държавите-членки, в съответствие с международното право, и по-специално морското право, могат да изискат проверки на плавателни съдове в открито море със съгласието на държавата на знамето, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че плавателните съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(13)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се предвижда държавите членки на ООН да конфискуват и неутрализират изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, по начин, който не противоречи на задълженията им по приложимите резолюции на Съвета за сигурност и международните конвенции.
(14)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН освен това се предвижда държавите членки на ООН да забранят предоставянето от техни граждани или от тяхна територия на услуги за кораби, свързани със зареждане с гориво или друг вид обслужване, на Иран, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че те превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени от резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(15)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки, в съгласие с националните си правни органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, по-специално международните споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, следва да предприемат необходимите мерки за предотвратяване на достъпа до летищата под тяхна юрисдикция на всички въздушни превози на товари от Иран, с изключение на смесените пътнически и товарни полети.
(16)
Освен това предоставянето от граждани на държави-членки или от територията на държави-членки на инженерни услуги или услуги по поддръжката на ирански товарни самолети следва да бъде забранено, ако съответната държава има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че те превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(17)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН призовава също всички държави членки на ООН да не допускат предоставяне на финансови услуги, включително застраховане и презастраховане, или трансфер към, през или от тяхна територия, или на или от техни граждани или образувания, организирани съгласно техните законодателства, или лица или финансови институции на тяхна територия, на каквито и да е финансови или други активи или ресурси, които биха могли да подпомогнат чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или разработването на носители на ядрено оръжие.
(18)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да забранят предоставянето на застраховане и презастраховане на правителството на Иран, на образувания, учредени в Иран или попадащи под иранска юрисдикция, на лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, и на образувания, притежавани и контролирани от тях, включително по незаконен начин.
(19)
Освен това следва да се забранят продажбата, покупката, брокерството и подпомагането при емитирането на държавни облигации или на гарантирани от държавата облигации на или от правителството на Иран, Централната банка на Иран или ирански банки, включително клонове и дъщерни дружества, и финансови образувания, контролирани от лица и образувания, установени в Иран.
(20)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет и за изпълнение на целите на Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, следва да се забрани откриването на нови клонове, дъщерни дружества или представителства на ирански банки на територията на държавите-членки, както и установяването на нови съвместни предприятия или дяловото участие на ирански банки в банки под юрисдикцията на държавите-членки. Освен това държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да забранят на финансовите институции, на тяхната територия или под тяхна юрисдикция, да откриват представителства или дъщерни дружества или банкови сметки в Иран.
(21)
Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН предвижда също държавите да изискват от своите граждани, от лицата под тяхна юрисдикция или от дружествата, учредени на тяхна територия или под тяхната юрисдикция, да проявяват бдителност при извършването на бизнес с образувания, учредени в Иран или попадащи под иранска юрисдикция, ако имат достатъчно основания да смятат, че такъв бизнес може да подпомогне чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, или за нарушаване на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
(22)
В Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН се отбелязва потенциалната връзка между доходите на Иран от неговия енергиен сектор и финансирането на чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, и освен това се отбелязва, че оборудването и материалите за химическа обработка, необходими в нефтохимическата промишленост, имат много общо с оборудването и материалите, необходими за определени чувствителни дейности, свързани с ядрения горивен цикъл.
(23)
В съответствие с декларацията на Европейския съвет държавите-членки следва да забранят продажбата, доставката или трансфера на Иран на ключово оборудване и технологии, както и на свързаната с тях техническа и финансова помощ, които биха могли да се използват в ключовите сектори на промишлеността в областта на петрола и природния газ. Освен това държавите-членки следва да забранят всякакви нови инвестиции в тези сектори в Иран.
(24)
Процедурата по изменение на приложения I и II към настоящото решение следва да предвижда на посочените лица и образувания да бъдат предоставени основанията за включването им в списъка, за да им се даде възможност да представят забележки. Когато бъдат представени забележки или нови доказателства по същество, Съветът следва да преразгледа решението си в светлината на тези забележки и да информира съответното засегнато лице или образувание.
(25)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално от Хартата на основните права на Европейския съюз, най-вече правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, правото на собственост и правото на защита на личните данни. Настоящото решение следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(26)
Настоящото решение зачита в пълна степен задълженията на държавите-членки съгласно Устава на Организацията на обединените нации и правно обвързващото естество на резолюциите на Съвета за сигурност.
(27)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на някои мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОГРАНИЧЕНИЯ ВЪРХУ ИЗНОСА И ВНОСА
Член 1
1. Забранява се пряката или непряката доставка, продажба или трансфер на следните изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, включително софтуер, на или за ползване във, или в полза на Иран от граждани на държавите-членки или през териториите на държавите-членки, или ползвайки плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхно знаме, независимо дали са с произход от техните територии:
а)
изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, изброени в списъците на Групата на ядрените доставчици и Режима за контрол върху ракетните технологии;
б)
всички допълнителни изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, определени от Съвета за сигурност или от Комитета, които биха могли да допринесат за дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, или с разработването на носители на ядрено оръжие;
в)
оръжия и свързани с тях материали от всички видове, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за такива оръжия и свързани с тях материали, както и оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии. Тази забрана не се прилага за невоенни превозни средства, произведени или оборудвани с материали за осигуряване на балистична защита, предназначени единствено за защита на персонал на ЕС и неговите държави-членки в Иран;
г)
някои други изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, които биха могли да подпомогнат дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие или с извършването на дейности, свързани с други въпроси, по които МААЕ е изразила загриженост или е определила като нерешени. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба;
д)
други изделия и технологии с двойна употреба, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 г. за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (4), които не са обхванати от буква а), с изключение на категория 5 - част 1 и категория 5 - част 2 от приложение I към Регламент (ЕО) № 428/2009.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага към прекия или непрекия трансфер към или за ползване във, или в полза на Иран през териториите на държавите-членки, на изделия, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
3. Забранява се също:
а)
предоставянето на техническа помощ или обучение, инвестиции или брокерски услуги, свързани с изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, или с предоставянето, производството, поддръжката и употребата на тези изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, пряко или косвено, на което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
б)
предоставянето на финансиране или финансова помощ, свързана с изделия и технологии, посочени в параграф 1, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховка на експортни кредити, за каквато и да било продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия и технологии или за предоставянето на свързано с тях техническо обучение, услуги или помощ, пряко или косвено, на което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
в)
участието, съзнателно или умишлено, в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраните, посочени в букви а) и б).
4. Забранява се доставката от Иран, от граждани на държавите-членки или чрез използване на плавателни или въздухоплавателни съдове под тяхно знаме, на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, независимо дали произходът им е или не е от територията на Иран.
Член 2
1. Пряката или непряката доставка, продажба или трансфер към или за ползване във, или в полза на Иран от граждани на държавите-членки или през териториите на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхна юрисдикция, на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, включително софтуер, необхванати от член 1, които биха могли да допринесат за дейности, свързани с обогатяването и преработката на уран или с производството на тежка вода, с разработването на носители на ядрено оръжие, или с упражняването на дейности, свързани с други въпроси, по които МААЕ е изразила загриженост или ги е определила като нерешени, подлежат на издаване на разрешение за всеки отделен случай от страна на компетентните органи на изнасящата държава-членка. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба.
2. Предоставянето на:
а)
техническа помощ, обучение, инвестиции или брокерски услуги, свързани с изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, или с предоставянето, производството, поддръжката и употребата на тези изделия, пряко или косвено, за което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
б)
финансиране или финансова помощ, свързани с изделия и технологии, посочени в параграф 1, включително по-специално безвъзмездни средства, заеми и застраховка на експортни кредити, за каквато и да било продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия, или за предоставянето на свързано с тях техническо обучение, услуги или помощ, пряко или косвено, за което и да било лице, образувание или орган във или за ползване в Иран;
също подлежат на разрешение от компетентния орган на изнасящата държава-членка.
3. Компетентните органи на държавите-членки не предоставят разрешение за доставка, продажба или трансфер на изделия, материали, оборудване, стоки и технологии, посочени в параграф 1, ако установят, че съответната продажба, доставка, трансфер или износ или предоставянето на съответната услуга биха допринесли за дейностите, посочени в параграф 1.
Член 3
1. Мерките, наложени по член 1, параграф 1, букви а), б) и в) и параграф 3, не се прилагат, когато е уместно, когато Комитетът установи предварително и за всеки отделен случай, че доставката, продажбата, трансферът или предоставянето на такива изделия или помощ очевидно няма да допринесат за развитието на иранските технологии в подкрепа на неговите чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително в случаите, когато тези изделия или помощ са предназначени за храна, селскостопански, медицински или други хуманитарни цели, при условие че:
а)
договорите за доставка на такива изделия или помощ включват подходящи гаранции по отношение на крайния потребител; и
б)
Иран е поел ангажимент да не употребява такива изделия в чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие.
2. Мерките, наложени по член 1, параграф 1, буква д) и параграф 3, не се прилагат, когато компетентният орган в съответната държава-членка установи предварително и за всеки отделен случай, че доставката, продажбата, трансферът или предоставянето на такива изделия или помощ очевидно няма да допринесат за развитието на иранските технологии в подкрепа на неговите чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително в случаите, когато тези изделия или помощ са предназначени за медицински или други хуманитарни цели, при условие че:
а)
договорите за доставка на такива изделия или помощ включват подходящи гаранции по отношение на крайния потребител; и
б)
Иран е поел ангажимент да не употребява такива изделия в чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие.
Съответната държава-членка уведомява другите държави-членки за всеки отказ да приложи изключение.
Член 4
1. Забраняват се продажбата, доставката или трансферът на ключово оборудване и технологии за посочените по-долу основни сектори на петролната и газовата промишленост на Иран или за ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, от граждани на държавите-членки или от териториите на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове или въздухоплавателни средства под юрисдикцията на държавите-членки, независимо дали произхождат от техните територии или не:
а)
рафиниране;
б)
втечнен природен газ;
в)
сондиране;
г)
производство.
Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящата разпоредба.
2. Забранява се на предприятията в Иран, които извършват дейности в основните сектори на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в параграф 1, или на ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, да се предоставя следното:
а)
техническа помощ или обучение и други услуги, свързани с ключово оборудване и технологии, определени съгласно параграф 1;
б)
предоставянето на финансиране или финансова помощ за продажба, доставка, трансфер или износ на ключово оборудване и технологии, определени съгласно параграф 1, или за предоставяне на свързана с тях техническа помощ или обучение.
3. Забранява се съзнателното или умишленото участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраните, посочени в параграфи 1 и 2.
ОГРАНИЧЕНИЯ ЗА ФИНАНСИРАНЕ НА ОПРЕДЕЛЕНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
Член 5
Забраняват се инвестициите на територии, които са под юрисдикцията на държавите-членки, от страна на Иран, неговите граждани и образувания, учредени в Иран или попадащи под неговата юрисдикция, или от лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или от образувания, притежавани или контролирани от тях, в каквато и да е търговска дейност, свързана с добиването на уран, производството или употребата на ядрени материали и технологии, по-специално обогатяване на уран и преработвателни дейности, всички дейности, свързани с производството на тежка вода, или технологии, свързани с балистични ракети, които могат да носят ядрени оръжия. Съюзът предприема необходимите мерки за определяне на съответните изделия, които да бъдат обхванати от настоящия член.
Член 6
Забранява се следното:
а)
предоставянето на всякакви финансови заеми или кредити на предприятията в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в член 4, параграф 1, или на ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран;
б)
придобиването или разширяването на участие в предприятия в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост на Иран, посочени в член 4, параграф 1, или в ирански или притежавани от Иран предприятия, които извършват дейности в тези сектори извън Иран, включително пълното придобиване на такива предприятия, както и придобиването на дялове и ценни книжа с право на участие;
в)
създаването на съвместни предприятия с предприятия в Иран, които извършват дейности в секторите на петролната и газовата промишленост, посочени в член 4, параграф 1, и с дъщерни дружества или филиали под техен контрол.
Член 7
1. Забраната по член 4, параграф 1 не засяга изпълнението на задължения по доставката на стоки, които са предвидени в договори, сключени преди датата на приемане на настоящото решение.
2. Забраните по член 4 не засяга изпълнението на задължения, произтичащи от договори, които са сключени преди датата на приемане на настоящото решение и са свързани с инвестиции, направени в Иран преди същата дата, от страна на предприятия, установени в държавите-членки.
3. Забраните по член 6, букви а) и б) съответно:
i)
не засягат изпълнението на задължения, произтичащи от договори или споразумения, които са сключени преди датата на приемане на настоящото решение;
ii)
не възпрепятстват разширяването на участие, ако то е свързано със задължение по споразумение, сключено преди датата на приемане на настоящото решение.
ОГРАНИЧЕНИЯ ВЪРХУ ФИНАНСОВОТО ПОДПОМАГАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА
Член 8
1. Държавите-членки се въздържат да поемат нови краткосрочни ангажименти за предоставяне на финансово подпомагане, от публичния или от частния сектор, за търговията с Иран, включително предоставянето на експортни кредити, гаранции или застраховане на свои граждани или образувания, извършващи такава търговия, с цел намаляване на размера на дължимите им суми, по-специално за да се предотврати използването на финансово подпомагане за чувствителни ядрени дейности, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработване на носители на ядрено оръжие. Освен това държавите-членки не поемат нови средносрочни или дългосрочни ангажименти за предоставяне на финансово подпомагане, от публичния или от частния сектор, за търговията с Иран.
2. Параграф 1 не засяга ангажиментите, поети преди влизането в сила на настоящото решение.
3. Параграф 1, не засяга търговията с цел прехрана, селскостопански, медицински или други хуманитарни цели.
ГЛАВА 2
ФИНАНСОВ СЕКТОР
Член 9
Държавите-членки не поемат нови ангажименти за предоставяне на правителството на Иран на безвъзмездни средства, финансова помощ и заеми с преференциални условия, в т.ч. посредством участието им в международни финансови институции, освен за хуманитарни цели и за развитие.
Член 10
1. За да предотвратят предоставянето на финансови услуги или трансфера към, чрез или от териториите на държавите-членки, или за или от граждани на държавите-членки или образувания, организирани съгласно тяхното законодателство (включително клонове в чужбина), или лица или финансови институции на територията на държавите-членки, на всякакви финансови или други активи или ресурси, които биха могли да допринесат за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, държавите-членки извършват засилено наблюдение върху всички съвместни дейности на финансовите институции под тяхна юрисдикция със:
а)
банки, установени в Иран, по-специално Централната банка на Иран;
б)
клонове и дъщерни дружества под юрисдикцията на държавите-членки на банки, установени в Иран;
в)
клонове и дъщерни дружества извън юрисдикцията на държавите-членки на банки, установени в Иран;
г)
финансови образувания, които не са установени в Иран, но се контролират от лица или образувания, установени в Иран.
2. За целите на параграф 1 от финансовите институции се изисква при взаимоотношенията им с банките и финансовите институции, посочени в параграф 1:
а)
да проявяват постоянна бдителност по отношение на движението по сметките, включително посредством своите механизми за финансов надзор над клиентите, и по силата на задълженията си във връзка с прането на пари и финансирането на тероризма;
б)
да изискват попълването на всички информационни полета на платежните нареждания, които се отнасят до инициатора и до бенефициента на транзакцията; и, ако тази информация не е предоставена, да откажат транзакцията;
в)
да поддържат всички регистри за транзакциите за срок от пет години и да ги предоставят на компетентните национални органи при поискване;
г)
ако подозират или имат разумни основания да се съмняват, че средствата са свързани с финансиране на разпространението на ядрено оръжие, незабавно да уведомят за своите подозрения звеното за финансово разузнаване (ЗФР) или всеки друг компетентен орган, посочен от съответната държава-членка. На ЗФР или на съответния друг компетентен орган своевременно се осигурява пряк или косвен достъп до информацията с финансов, административен и правен характер, която му е необходима за изпълнение на неговите функции, включително до анализа на сигнали за съмнителни транзакции.
3. Паричните преводи към и от Иран се извършват, както следва:
а)
преводи по транзакции, свързани с хранителни продукти, здравеопазване, медицинско оборудване или за хуманитарни цели се извършват без предварително разрешение; за превод, който надхвърля 10 000 евро, се уведомява компетентният орган на съответната държава-членка;
б)
други преводи в размер до 40 000 евро се извършват без предварително разрешение; за превод, който надхвърля 10 000 евро, се уведомява компетентният орган на съответната държава-членка;
в)
за други преводи в размер над 40 000 евро се изисква предварително разрешение на компетентния орган на съответната държава-членка. Счита се, че разрешението е дадено след четири седмици, освен ако компетентният орган на съответната държава-членка не е възразил в рамките на този срок. В случай на отказ на разрешение съответната държава-членка уведомява за това останалите държави-членки.
4. От клоновете и дъщерните дружества на банки, установени в Иран, които са под юрисдикцията на държавите-членки, се изисква също да уведомят компетентния орган на държавата-членка, в която са установени, за всички извършени или получени от тях парични преводи в срок от пет работни дни след извършването или получаването на съответния паричен превод.
При спазване на условията на съответните договорености относно обмена на информация, уведомените компетентни органи незабавно предават тези данни, ако е уместно, на компетентните органи на други държави-членки, в които са установени страните по транзакциите.
Член 11
1. Забранява се откриването на нови клонове, дъщерни дружества или представителства на ирански банки на териториите на държавите-членки, както и установяването на нови съвместни предприятия или получаването на дялово участие, или установяването на нови кореспондентски банкови отношения от ирански банки, включително Централната банка на Иран, нейните клонове и дъщерни дружества и други финансови образувания, посочени в член 10, параграф 1, с банки под юрисдикцията на държавите-членки.
2. Забранява се на финансовите институции на териториите на държавите-членки или под тяхна юрисдикция да откриват представителства, дъщерни дружества или банкови сметки в Иран.
Член 12
1. Забранява се предоставянето на застраховане и презастраховане на правителството на Иран, на образувания, учредени в Иран или под иранска юрисдикция, на лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или на образувания, притежавани или контролирани от тях, включително по незаконен начин.
2. Параграф 1 не се прилага към предоставянето на здравно осигуряване и застраховки за пътуване на физически лица.
3. Забранява се съзнателното или умишленото участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикалянето на забраната, посочена в параграф 1.
Член 13
Забраняват се пряката или непряката продажба, покупка, брокерство или помощ при емитирането на държавни или гарантирани от държавата облигации, след влизането в сила на настоящото решение, на и от правителството на Иран, Централната банка на Иран, или банки, установени в Иран, или клонове и дъщерни дружества, които са под или извън юрисдикцията на държавите-членки, на банки, установени в Иран, или финансови образувания, които нито са установени в Иран, нито са под юрисдикцията на държавите-членки, но са контролирани от лица и образувания, установени в Иран, както и от лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или образувания, притежавани или контролирани от тях.
Член 14
Държавите-членки изискват от своите граждани, от лицата под тяхна юрисдикция или от дружествата, учредени на тяхна територия или под тяхна юрисдикция, да проявяват бдителност при извършването на бизнес с образувания, учредени в Иран или подлежащи на иранска юрисдикция, включително тези на ИРГ и на IRISL, както и с лица и образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, и с образувания, притежавани и контролирани от тях, включително по незаконен начин, за да се уверят, че този бизнес не допринася за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, или за нарушаване на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН.
ГЛАВА 3
ТРАНСПОРТЕН СЕКТОР
Член 15
1. Държавите-членки извършват проверка, в съгласие с националните си органи и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, и по-специално морското право и съответните международни споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, на всички товарни пратки към и от Иран на техните територии, включително морски пристанища и летища, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
2. Държавите-членки, в съответствие с международното право и по-специално морското право, могат да изискат проверки на плавателни съдове в открито море със съгласието на държавата на знамето, ако имат информация, даваща достатъчно основания да се смята, че плавателните съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение.
3. Държавите-членки, в съответствие с националното си законодателство, оказват съдействие при проверките, предприети съгласно параграф 2.
4. Самолетите и плавателните съдове, превозващи товари от и към Иран, подлежат на изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигането или преди заминаването за всички стоки, внесени или изнесени от държава-членка.
5. Когато се предприеме проверка в съответствие с параграфи 1 или 2, държавите-членки конфискуват и неутрализират (например като разрушат или направят употребата невъзможна, или складират или прехвърлят към държава, различна от държавата на произход или местоназначение, с цел унищожаване) изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение в съответствие с параграф 16 от Резолюция 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН. Конфискацията и неутрализирането ще се извършват за сметка на вносителя или, ако не е възможно тези разходи да бъдат възстановени от вносителя, те могат, в съответствие с националното законодателство, да бъдат възстановени от всяко друго лице или образувание, отговорно за опита за извършване на незаконна доставка, продажба, трансфер или износ.
6. Забранява се предоставянето от граждани на държавите-членки или от територии под юрисдикцията на държавите-членки на услуги, свързани със зареждане с гориво или доставки за корабите, или друг вид обслужване на кораби, за плавателни съдове, притежавани от Иран или наети по договор от Иран, включително чартърни плавателни съдове, ако тези лица разполагат с информация, даваща достатъчно основания да се смята, че тези плавателни съдове превозват изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, освен ако предоставянето на такива услуги е необходимо с хуманитарна цел или докато товарът бъде инспектиран - и конфискуван и неутрализиран, ако е необходимо - в съответствие с параграфи 1, 2 и 5.
Член 16
Държавите-членки съобщават на Комитета всякаква налична информация относно трансфери или дейност на иранските въздушни товарни превози или на плавателни съдове, притежавани или управлявани от IRISL, към други дружества, които са могли да бъдат предприети с цел избягване на санкциите или в нарушение на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително преименуването или повторното регистриране на самолети, плавателни съдове и кораби.
Член 17
Държавите-членки, съгласно националните си правомощия и в съответствие с националното си законодателство, и при зачитане на международното право, по-специално международните споразумения в областта на гражданското въздухоплаване, предприемат необходимите мерки за предотвратяване на достъпа до летищата под тяхна юрисдикция на всички въздушни превози на товари, извършвани от ирански превозвачи или произхождащи от Иран, с изключение на смесените пътнически и товарни полети.
Член 18
Предоставянето от граждани на държавите-членки или от териториите на държавите-членки на инженерни услуги или услуги по поддръжката на ирански товарни самолети се забранява, ако има информация, даваща достатъчно основания да се смята, че товарният самолет превозва изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по силата на настоящото решение, освен ако предоставянето на такива услуги е необходимо с хуманитарна цел или от гледна точка на безопасността, или докато товарът бъде инспектиран - и конфискуван и неутрализиран, ако е необходимо - в съответствие с член 15, параграфи 1 и 5.
ГЛАВА 4
ОГРАНИЧЕНИЯ ЗА ДОСТЪП
Член 19
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в списъка на приложението към Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, и на други лица, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 10 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, както и на членове на ИРГ, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета, изброени в приложение I;
б)
други лица, които не са обхванати от приложение I, които участват, имат пряко отношение или предоставят подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или разработването на носители на ядрено оръжие, включително като участват в доставяне на забранени изделия, стоки, оборудване, материали и технологии, или на лица, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или на лица, които са съдействали на посочени в списъците лица или образувания за заобикаляне или нарушаване на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН или на настоящото решение, както и на други високопоставени членове на ИРГ, изброени в приложение II.
2. Забраната в параграф 1 не се прилага към транзита през териториите на държавите-членки за целите на дейности, пряко свързани с изделията, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
3. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват на техните собствени граждани да влизат на териториите им.
4. Параграф 1 не засяга случаите, когато държава-членка е обвързана със задължения от международноправен характер, а именно:
i)
като приемаща страна на международна междуправителствена организация;
ii)
като приемаща страна на международна конференция, свикана от или под егидата на Организацията на обединените нации;
iii)
по силата на многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети;
iv)
по силата на Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
5. Параграф 4 се смята за приложим и в случаите, когато държава-членка е страна домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
6. Съветът бива своевременно уведомяван във всички случаи, когато държава-членка допуска изключение в съответствие с параграф 4 или 5.
7. Държавите-членки могат да предоставят изключения от мерките, наложени с параграф 1, когато преценят, че пътуването е оправдано на основание на:
i)
спешна хуманитарна нужда, включително религиозни задължения;
ii)
необходимостта да се постигнат целите на резолюции 1737 (2006) и 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително когато става дума за член ХV от Устава на МААЕ;
iii)
присъствие на междуправителствени срещи, включително организираните от Съюза или чийто домакин е държава-членка, заемаща председателството на ОССЕ, когато се провежда политически диалог, пряко съдействащ за демокрацията, човешките права и върховенството на закона в Иран.
8. Държава-членка, която желае да разреши посочените в параграф 7 изключения, уведомява Съвета за това писмено. Изключенията се считат за предоставени, освен ако един или повече от членовете на Съвета не възрази писмено в рамките на два работни дни от получаване на уведомлението за предложеното изключение. В случай че един или повече от членовете на Съвета повдигнат възражение, Съветът може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното изключение.
9. Когато по силата на параграфи 4, 5 и 7 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през територията си на лица, изброени в приложение I или II, разрешението се ограничава до целта, за която се дава, и до лицата, за които се отнася.
10. Ако е предоставено изключение, държавите-членки уведомяват Комитета за влизането или транзитното преминаване през териториите си на лицата, посочени в приложение I.
ГЛАВА 5
ЗАМРАЗЯВАНЕ НА ФИНАНСОВИ СРЕДСТВА И ИКОНОМИЧЕСКИ РЕСУРСИ
Член 20
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, които принадлежат на или са притежавани, държани или контролирани пряко или косвено от:
а)
лица и образувания, посочени в приложението към Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, от други лица и образувания, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 12 от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН и параграф 7 от Резолюция 1803 (2008) на Съвета за сигурност на ООН, както и от членове и образувания на ИРГ и образувания на IRISL, посочени от Съвета за сигурност или от Комитета, изброени в приложение I;
б)
лица, които не са обхванати от приложение I, които участват, имат пряко отношение или предоставят подкрепа за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, или за разработването на носители на ядрено оръжие, включително като участват в доставяне на забранени изделия, стоки, оборудване, материали и технологии, или от лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или образувания, притежавани или контролирани от тях, включително по незаконен начин, или от лица или образувания, които са съдействали на посочени в списъците лица или образувания за заобикаляне или нарушаване на разпоредбите на резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН или на настоящото решение, както и от други високопоставени членове или образувания на ИРГ и на IRISL и от образувания, притежавани или контролирани от тях, или действащи от тяхно име, изброени в приложение II.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не се предоставят пряко или косвено на или в полза на лица и образувания, посочени в параграф 1.
3. Изключения могат да се правят за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за задоволяване на основни нужди, включително плащане за хранителни продукти, наем или ипотека, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размер професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за плащане на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство, за рутинно владеене или поддържане на замразени финансови средства и икономически ресурси;
след уведомяване от съответната държава-членка на Комитета за намерението да разреши, ако е целесъобразно, достъп до такива финансови средства и икономически ресурси и при липса на отрицателно решение от Комитета в рамките на пет работни дни от уведомяването.
4. Могат да се направят изключения също за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за извънредни разходи, след уведомление от съответната държава-членка и одобрение от Комитета;
б)
предмет на съдебно, административно или арбитражно обезпечение или решение, в който случай финансовите средства и икономическите ресурси може да се ползват за удовлетворяване обезпечените претенции или за изпълнение на решението, при условие че обезпечението или решението е постановено преди приемането на Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН и не е в полза на лице или образувание, посочени в параграф 1, след уведомяване на Комитета от съответната държава-членка;
в)
необходими за дейности, пряко свързани с изделията, посочени в параграф 3, буква б), подточки i) и ii) от Резолюция 1737 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, предназначени за реактори с лека вода, започнати преди декември 2006 г.
5. Параграф 2 не се прилага към начисляването по замразените сметки на:
а)
лихви или други доходи от тези сметки; или
б)
плащания по замразените сметки, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, от която тези сметки подлежат на ограничителни мерки;
при условие че всяка такава лихва, други доходи и плащания продължават да се подчиняват на условията на параграф 1.
6. Параграф 1 не възпрепятства определено лице или образувание от извършване на плащане, дължимо по договор, сключен преди включването на същото лице или образувание в списъка, при условие че съответната държава-членка е установила, че:
а)
договорът няма връзка с които и да е от забранените изделия, материали, оборудване, стоки, технологии, помощ, обучение, финансова помощ, инвестиции, брокерство или услуги, посочени в член 1;
б)
плащането не се получава пряко или косвено от лице или образувание, посочени в параграф 1;
и след уведомяване на Комитета, десет работни дни преди даването на разрешение, от съответната държава-членка за намерението да извърши или да получи такива плащания, или да разреши, когато е уместно, размразяването на финансови средства или икономически ресурси за тази цел.
ГЛАВА 6
ДРУГИ ОГРАНИЧИТЕЛНИ МЕРКИ
Член 21
Държавите-членки, в съответствие с националното си законодателство, предприемат необходимите мерки за предотвратяване на специализирано обучение или подготовка на ирански граждани на техните територии или от техни граждани по дисциплини, които биха допринесли за чувствителните ядрени дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрени оръжия, и за разработването на носители на ядрено оръжие.
ГЛАВА 7
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Не се удовлетворяват искания, включително за обезщетения, нито други подобни искания като искания за компенсации или искания по гаранции във връзка с договор или транзакция, чието изпълнение е засегнато пряко или косвено, изцяло или частично вследствие на мерките, предприети в съответствие с резолюции 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) или 1929 (2010) на Съвета за сигурност на ООН, включително мерки на Съюза или на държава-членка в съответствие със, изисквани от или във връзка с изпълнението на съответните решения на Съвета за сигурност, или мерки, обхванати от настоящото решение, на посочените лица или образувания, включени в приложение I или II, или на други лица или образувания в Иран, включително на правителството на Иран, или на лица или образувания, които предявяват искания чрез или за сметка на такива лица или образувания.
Член 23
1. Съветът внася промени в приложение I въз основа на решенията, взети от Съвета за сигурност или от Комитета.
2. Съветът, с единодушно решение по предложение на държавите-членки или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, изготвя списъка в приложение II и приема изменения по него.
Член 24
1. Когато Съветът за сигурност или Комитетът включва в списъка лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложение I.
2. Когато Съветът реши да подложи лице или образувание на мерките, посочени в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б), той изменя съответно приложение II.
3. Съветът уведомява лицето или образуванието, посочено в параграфи 1 и 2, за своето решение, включително за основанията за включване в списъка, пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на обявление, за да се предостави възможност на това лице или образувание да представи забележки.
4. Когато са представени забележки или нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява лицето или образуванието.
Член 25
1. Приложения I и II включват основанията за включване в списъка на вписаните лица и образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета по отношение на приложение I.
2. Приложения I и II също включват, когато е налице, необходимата информация за идентифициране на съответните лица или образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета за приложение I. По отношение на лицата подобна информация може да включва имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията подобна информация може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. В приложение I се включва също датата на посочване от Съвета за сигурност или от Комитета.
Член 26
1. Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя по целесъобразност, особено в светлината на съответните решения, взети от Съвета за сигурност.
2. Мерките относно банковите отношения с ирански банки по член 10 и член 11 се преразглеждат в рамките на шест месеца от приемането на настоящото решение.
3. Мерките, посочени в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква б), се преразглеждат редовно и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо съответните лица и образувания, ако Съветът реши, в съответствие с процедурата по член 24, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 27
Обща позиция 2007/140/ОВППС се отменя.
Член 28
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 26 юли 2010 година.
RÅDETS AFGØRELSE
af 26. juli 2010
om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 27. februar 2007 vedtog Rådet for Den Europæiske Union fælles holdning 2007/140/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (1), hvorved FN's Sikkerhedsråds resolution («UNSCR») 1737 (2006) blev gennemført.
(2)
Den 23. april 2007 vedtog Rådet fælles holdning 2007/246/FUSP (2), hvorved UNSCR 1747 (2007) blev gennemført.
(3)
Den 7. august 2008 vedtog Rådet fælles holdning 2008/652/FUSP (3), hvorved UNSCR 1803 (2008) blev gennemført.
(4)
Den 9. juni 2010 vedtog FN's Sikkerhedsråd («Sikkerhedsrådet») UNSCR 1929 (2010), som udvidede anvendelsesområdet for de restriktive foranstaltninger, der var blevet indført med UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007) og UNSCR 1803 (2008), og indførte supplerende restriktive foranstaltninger over for Iran.
(5)
Den 17. juni 2010 understregede Det Europæiske Råd sin stadig dybere bekymring over Irans atomprogram og hilste vedtagelsen af UNSCR 1929 (2010) velkommen. Det Europæiske Råd mindede om sin erklæring af 11. december 2009 og opfordrede Rådet til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af foranstaltningerne i UNSCR 1929 og ledsageforanstaltninger hertil med henblik på gennem forhandling at støtte en løsning af alle de udestående betænkeligheder med hensyn til Irans udvikling af følsomme teknologier til støtte for sine atom- og missilprogrammer. Foranstaltningerne bør fokusere på områder som handel, finanssektoren, den iranske transportsektor, nøglesektorer inden for gas- og olieindustrien og yderligere betegnelser, navnlig for the Islamic Revolutionary Guards Corps («IRGC»).
(6)
UNSCR 1929 (2010) forbyder investeringer foretaget af Iran, dets statsborgere og enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller af personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, i enhver virksomhed af handelsmæssig karakter, der involverer uranbrydning, produktion eller anvendelse af nukleare materialer og nuklear teknologi.
(7)
Ved UNSCR 1929 (2010) udvides de finansielle restriktioner og rejserestriktioner, der blev indført med UNSCR 1737 (2006), til at omfatte yderligere personer og enheder, herunder enkeltpersoner og enheder fra the IRGC samt enheder fra the Islamic Republic of Iran Shipping Lines («IRISL»).
(8)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør indrejserestriktionerne og indefrysningen af midler og økonomiske ressourcer anvendes på yderligere personer og enheder ud over dem, der er udpeget af Sikkerhedsrådet eller det udvalg, som er nedsat ved punkt 18 i UNSCR 1737 (2006) («udvalget»), efter de samme kriterier som dem, Sikkerhedsrådet eller udvalget anvender.
(9)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør det forbydes at levere, sælge eller overføre yderligere produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi til Iran, foruden dem, der er fastsat af Sikkerhedsrådet eller udvalget, hvor disse kan bidrage til Irans aktiviteter i forbindelse med berigning, oparbejdning og fremstilling af tungt vand eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til aktiviteter på andre områder, som Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) har udtrykt bekymring over eller har betegnet som udestående spørgsmål, eller som kan bidrage til andre masseødelæggelsesvåbenprogrammer. Dette forbud bør omfatte varer og teknologi med dobbelt anvendelse.
(10)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne udvise tilbageholdenhed med hensyn til at give nye tilsagn på kort sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran med henblik på at nedbringe deres mellemværende, navnlig for at undgå, at en eventuel finansiel støtte bidrager til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, og de bør forbyde alle tilsagn på mellemlang og lang sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran.
(11)
UNSCR 1929 (2010) opfordrer samtlige stater til i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten at inspicere al fragt, der transporteres til og fra Iran på deres område, herunder i søhavne og lufthavne, hvis den pågældende stat har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(12)
Det bemærkes desuden i UNSCR 1929 (2010), at medlemsstaterne i overensstemmelse med folkeretten, navnlig havretten, og med flagstatens samtykke kan anmode om inspektion af skibe på åbent hav, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at skibene transporterer produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(13)
Ifølge UNSCR 1929 (2010) skal FN's medlemsstater også beslaglægge og bortskaffe produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, på en måde, som ikke er uforenelig med deres forpligtelser i henhold til de gældende sikkerhedsrådsresolutioner og internationale konventioner.
(14)
Ifølge UNSCR 1929 (2010) skal FN's medlemsstater desuden forbyde, at der af deres statsborgere eller fra deres område leveres bunkring eller andre ydelser til skibe fra Iran, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at de pågældende skibe transporterer produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(15)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne i henhold til deres nationale retlige myndigheder og lovgivning og i overensstemmelse med folkeretten, navnlig relevante internationale aftaler om civil luftfart, træffe de nødvendige foranstaltninger til at hindre alle fragtflyvninger fra Iran i at få adgang til lufthavne under deres jurisdiktion, bortset fra blandede passager- og fragtflyvninger.
(16)
Levering af teknisk service eller vedligeholdelsesservice til iranske fragtfly bør forbydes for medlemsstaternes statsborgere eller fra medlemsstaternes område, hvis den pågældende medlemsstat har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at de transporterer produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(17)
UNSCR 1929 (2010) opfordrer også alle FN's medlemsstater til at forhindre levering af finansielle tjenesteydelser, herunder forsikrings- og genforsikringsydelser, eller overførsel af finansielle eller andre aktiver eller ressourcer, som kunne bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, til, gennem eller fra deres område eller til eller fra deres egne statsborgere eller enheder etableret i henhold til deres lovgivning eller personer fra finansielle institutioner på deres område.
(18)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne forbyde levering af forsikrings- og genforsikringsydelser til Irans regering, til enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller til enkeltpersoner eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller til enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler.
(19)
Desuden bør salg eller køb af eller mæglervirksomhed eller bistand ved udstedelse af offentlige eller statsgaranterede obligationer til og fra Irans regering, Irans centralbank eller iranske banker, herunder filialer og datterselskaber, og finansielle enheder, der kontrolleres af personer og enheder hjemmehørende i Iran, forbydes.
(20)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring og for at opfylde målene i UNSCR 1929 (2010) bør det forbydes at åbne nye filialer, datterselskaber eller repræsentationskontorer for iranske banker på medlemsstaternes område og at oprette nye joint ventures eller at lade iranske banker erhverve ejerandele i banker inden for medlemsstaternes jurisdiktion. Medlemsstaterne bør desuden træffe passende foranstaltninger til at forbyde, at finansielle institutioner på deres områder eller under deres jurisdiktion åbner repræsentationskontorer eller datterselskaber eller bankkonti i Iran.
(21)
UNSCR 1929 (2010) bestemmer også, at stater skal forpligte deres statsborgere, personer, der er underlagt deres jurisdiktion, eller virksomheder, der er oprettet på deres områder eller underlagt deres jurisdiktion, til at udvise årvågenhed, når de gør forretninger med enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt Irans jurisdiktion, hvis de har rimelig grund til at antage, at de pågældende forretninger kan bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til overtrædelse af UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010).
(22)
UNSCR 1929 (2010) noterer sig den mulige forbindelse mellem Irans indtægter fra dets energisektor og finansieringen af Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter og bemærker videre, at det kemiske procesudstyr og materiale, som den petrokemiske industri har brug for, har meget til fælles med det, der kræves ved visse følsomme aktiviteter i relation til det nukleare brændselskredsløb.
(23)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne forbyde salg, levering eller overførsel til Iran af nøgleudstyr og -teknologi samt teknisk og finansiel bistand i tilknytning hertil, der kan anvendes i nøglesektorer inden for olie- og naturgasindustrien. Medlemsstaterne bør desuden forbyde enhver ny investering i disse sektorer i Iran.
(24)
Proceduren for ændring af bilag I og II til denne afgørelse bør omfatte, at begrundelserne for opførelsen på listen meddeles de pågældende personer og enheder for at give dem lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, bør Rådet tage sin afgørelse op til fornyet overvejelse i lyset af disse bemærkninger og underrette personen eller enheden herom.
(25)
Denne afgørelse overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særligt adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, ejendomsretten og retten til beskyttelse af personoplysninger. Denne afgørelse bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.
(26)
Denne afgørelse overholder også fuldt ud medlemsstaternes forpligtelser i henhold til FN-pagten og den retligt bindende karakter af Sikkerhedsrådets resolutioner.
(27)
Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at gennemføre visse foranstaltninger -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
EKSPORT- OG IMPORTRESTRIKTIONER
Artikel 1
1. Direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel af følgende produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, herunder software, til eller til brug for eller gavn for Iran fra statsborgere i medlemsstaterne eller gennem medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, er forbudt, uanset om de har oprindelse i medlemsstaterne eller ej:
a)
produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi opført på listerne fra Gruppen af Leverandører af Nukleart Materiale og missilteknologikontrolregimet
b)
alle andre former for produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, der er fastlagt af Sikkerhedsrådet eller udvalget, og som kan bidrage til berignings-, oparbejdnings- eller tungtvandsaktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben
c)
alle typer våben og materiel i tilknytning hertil, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og udstyr, paramilitært udstyr og reservedele til sådanne våben og sådant materiel i i tilknytning hertil, samt udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse. Dette forbud gælder ikke ikke-kampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug for Unionens og dens medlemsstaters personale i Iran
d)
visse andre produkter, materiel, udstyr, varer og teknologier, som kan bidrage til Irans aktiviteter i forbindelse med berigning, oparbejdning eller fremstilling af tungt vand, til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til aktiviteter på andre områder, som IAEA har udtrykt bekymring over eller har betegnet som udestående spørgsmål. Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne bestemmelse
e)
andre varer og teknologi med dobbelt anvendelse, der er opført på listen i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 428/2009 af 5. maj 2009 om en fællesskabsordning for kontrol med udførsel, overførsel, mæglervirksomhed og transit i forbindelse med produkter med dobbelt anvendelse (4), og som ikke er omfattet af litra a), undtagen kategori 5, del 1, og kategori 5, del 2, i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 428/2009.
2. Forbuddet i stk. 1 finder ikke anvendelse på direkte eller indirekte overførsel gennem medlemsstaternes områder til Iran, til anvendelse i Iran eller til gavn for Iran af produkter, der er omhandlet i stk. 3, litra b), nr. i) og ii), i UNSCR 1737 (2006), til letvandsreaktorer, som er påbegyndt inden december 2006.
3. Det er ligeledes forbudt
a)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand eller uddannelse, investering eller udøve mæglervirksomhed i forbindelse med produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i artikel 1 og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af disse produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran eller til anvendelse i dette land
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til produkter og teknologier som omhandlet i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af disse produkter og teknologi, eller i forbindelse med levering af teknisk uddannelse i tilknytning hertil, tjenester eller bistand direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran eller til anvendelse i dette land
c)
bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i litra a) og b).
4. Det er desuden forbudt for medlemsstaternes statsborgere, samt ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, at indkøbe produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i stk. 1, fra Iran, uanset om de har oprindelse i Iran eller ej.
Artikel 2
1. Direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel til, eller til brug for eller gavn for, Iran fra statsborgere i medlemsstaterne eller gennem medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer under deres jurisdiktion af produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, herunder software, som ikke er omfattet af artikel 1, der kan bidrage til berignings-, oparbejdnings- eller tungtvandsaktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til aktiviteter, som IAEA har udtrykt bekymring over eller betegnet som enestående, kræver individuel tilladelse fra de kompetente myndigheder i den eksporterende medlemsstat. Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne bestemmelse.
2. Levering af
a)
teknisk bistand eller uddannelse, investering eller udøvelse af mæglervirksomhed i forbindelse med produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i stk. 1 og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af disse produkter direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran, eller til anvendelse i dette land
b)
finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til produkter og teknologier som omhandlet i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af disse produkter, eller i forbindelse med levering af teknisk uddannelse i tilknytning hertil, tjenester eller bistand direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran, eller til anvendelse i dette land
kræver også tilladelse fra den kompetente myndighed i den eksporterende medlemsstat.
3. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne giver ikke tilladelse til levering, salg eller overførsel af produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i stk. 1, hvis de fastslår, at det pågældende salg eller den pågældende levering, overførsel eller eksport eller ydelsen af den pågældende tjeneste vil bidrage til de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 3
1. De foranstaltninger, der indføres ved artikel 1, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 3, finder i relevant omfang ikke anvendelse i de tilfælde, hvor udvalget på forhånd og ved en vurdering i hvert enkelt tilfælde fastslår, at levering, salg, overførsel eller ydelse af sådanne produkter eller af en sådan bistand klart ikke bidrager til udvikling af Irans teknologier til støtte for dets spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også når sådanne produkter eller en sådan bistand er beregnet til fødevarer, landbrug, medicin eller andre humanitære formål, under forudsætning af
a)
at kontrakter for levering af sådanne produkter eller sådan bistand også omfatter hensigtsmæssige slutbrugergarantier, og
b)
at Iran har forpligtet sig til ikke at anvende sådanne produkter til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben.
2. De foranstaltninger, der indføres ved artikel 1, stk. 1, litra e), og stk. 3, finder ikke anvendelse i de tilfælde, hvor den kompetente myndighed i den relevante medlemsstat på forhånd og ved en vurdering i hvert enkelt tilfælde fastslår, at levering, salg, overførsel eller ydelse af sådanne produkter eller af en sådan bistand klart ikke bidrager til udvikling af Irans teknologier til støtte for dets spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også når sådanne produkter eller en sådan bistand er beregnet til medicin eller andre humanitære formål, under forudsætning af
a)
at kontrakter for levering af sådanne produkter eller sådan bistand også omfatter hensigtsmæssige slutbrugergarantier, og
b)
at Iran har forpligtet sig til ikke at anvende sådanne produkter til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben.
Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater om alle afslag, der gives på undtagelser.
Artikel 4
1. Salg, levering eller overførsel af nøgleudstyr og -teknologi til følgende nøglesektorer inden for olie- og naturgasindustrien i Iran eller til iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran foretaget af statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer under medlemsstaters jurisdiktion er forbudt, uanset om det pågældende udstyr og den pågældende teknologi hidrører fra medlemsstaterne eller ej:
a)
raffinering
b)
flydende naturgas
c)
efterforskning
d)
produktion.
Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne bestemmelse.
2. Det er forbudt at yde eller levere følgende til virksomheder i Iran inden for de nøglesektorer i den iranske olie- og naturgasindustri, der er omhandlet i stk. 1, eller til iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran:
a)
teknisk bistand eller uddannelse og andre tjenesteydelser i tilknytning til nøgleudstyr og -teknologi som fastlagt i henhold til stk. 1
b)
finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af nøgleudstyr og -teknologi som fastlagt i henhold til stk. 1 eller ydelse af teknisk bistand eller uddannelse i tilknytning hertil.
3. Det er forbudt bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i stk. 1 og 2.
RESTRIKTIONER MOD FINANSIERING AF VISSE VIRKSOMHEDER
Artikel 5
Investeringer på områder under medlemsstaternes jurisdiktion foretaget af Iran, dets statsborgere eller enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller af personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, i enhver virksomhed af handelsmæssig karakter, der involverer uranbrydning, produktion eller anvendelse af nukleare materialer og nuklear teknologi, særlig uranberigelse og oparbejdningsteknologier, alle tungtvandsaktiviteter eller teknologier, der vedrører ballistiske missiler, der kan fremføre kernevåben, er forbudt. Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne artikel.
Artikel 6
Det er forbudt
a)
at yde lån eller kreditter til virksomheder i Iran inden for de sektorer i den iranske olie- og gasindustri, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, eller til iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran
b)
at erhverve eller udvide en kapitalinteresse i virksomheder i Iran inden for de sektorer i den iranske olie- og gasindustri, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, eller i iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran, herunder fuldstændig erhvervelse af sådanne virksomheder og erhvervelse af aktier og værdipapirer med karakter af kapitalinteresser
c)
at oprette joint ventures med virksomheder i Iran, hvis aktiviteter ligger inden for de industrier i olie- og gassektorerne, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, og med datterselskaber eller filialer under deres kontrol.
Artikel 7
1. Forbuddet i artikel 4, stk. 1, berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse til levering af varer i henhold til kontrakter, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
2. Forbuddene i artikel 4 berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse i henhold til kontrakter, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse, vedrørende investeringer, som virksomheder i medlemsstaterne har foretaget i Iran inden nævnte dato.
3. Forbuddene i artikel 6, litra a) henholdsvis litra b),
i)
berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse i henhold til kontrakter eller aftaler, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse
ii)
er ikke til hinder for udvidelse af en kapitalinteresse, hvis en sådan udvidelse udgør en forpligtelse i henhold til en aftale, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
RESTRIKTIONER MOD FINANSIEL STØTTE TIL HANDELEN
Artikel 8
1. Medlemsstaterne udviser tilbageholdenhed med hensyn til at give nye tilsagn på kort sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran, herunder ydelse af eksportkreditter, garantier eller forsikring, til deres statsborgere eller enheder, som er involveret i en sådan handel, med henblik på at nedbringe deres mellemværende, så det bl.a. undgås, at en eventuel finansiel støtte bidrager til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben. Desuden giver medlemsstaterne ingen nye tilsagn på mellemlang og lang sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran.
2. Stk. 1 berører ikke tilsagn, der er givet forud for denne afgørelses ikrafttræden.
3. Stk. 1 vedrører ikke handel, der er beregnet til fødevarer, landbrug, medicin eller andre humanitære formål.
KAPITEL 2
FINANSSEKTOREN
Artikel 9
Medlemsstaterne, herunder gennem deres deltagelse i internationale finansielle institutioner, må ikke give nye tilsagn om bistand, økonomisk støtte og lån på lempelige vilkår til den iranske regering, undtagen hvor dette sker med henblik på humanitære og udviklingsmæssige formål.
Artikel 10
1. For at hindre levering af finansielle tjenesteydelser eller overførsel af finansielle eller andre aktiver eller ressourcer, som kunne bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udviklingen af fremføringsmidler til kernevåben, til, gennem eller fra medlemsstaternes områder eller til eller fra statsborgere i medlemsstaterne eller enheder etableret i henhold til deres lovgivning (herunder filialer i udlandet) eller personer eller finansielle institutioner på medlemsstaternes områder fører medlemsstaterne øget kontrol med alle de aktiviteter, der udøves af finansielle institutioner under deres jurisdiktion i forbindelse med
a)
banker hjemmehørende i Iran, særlig Irans centralbank
b)
filialer og datterselskaber, inden for medlemsstaternes jurisdiktion, af banker hjemmehørende i Iran
c)
filialer og datterselskaber, uden for medlemsstaternes jurisdiktion, af banker hjemmehørende i Iran
d)
finansielle enheder, der ikke er hjemmehørende i Iran, men som kontrolleres af personer eller enheder hjemmehørende i Iran.
2. Finansielle institutioner skal med henblik på stk. 1, når de udøver aktiviteter i forbindelse med banker og finansielle institutioner som nævnt i stk. 1:
a)
løbende udvise årvågenhed over for kontobevægelser, herunder gennem deres kundelegitimationsprogrammer og i henhold til deres forpligtelser i relation til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme
b)
kræve, at alle oplysningsfelter i betalingsordrer vedrørende transaktionens afsender og modtager udfyldes og, hvis disse oplysninger ikke foreligger, afvise transaktionen
c)
opbevare alle registreringer af transaktioner i fem år og på anmodning stille dem til rådighed for de nationale myndigheder
d)
hvis de har mistanke om eller har rimelig grund til at antage, at midler har tilknytning til finansieringen af spredning, straks indberette deres mistanke til den finansielle efterretningsenhed (FIU) eller til en anden kompetent myndighed udpeget af den berørte medlemsstat. FIU eller en anden kompetent myndighed skal have hurtig direkte eller indirekte adgang til de oplysninger om finansielle forhold, administration og retshåndhævelse, som den skal bruge for at kunne udføre denne funktion korrekt, hvilket også omfatter analyse af indberetninger vedrørende mistænkelige transaktioner.
3. Pengeoverførsler til og fra Iran behandles således:
a)
overførsler som følge af transaktioner vedrørende fødevarer, sundhedsydelser, medicinsk udstyr eller til humanitære formål gennemføres uden forhåndstilladelse; den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underrettes om overførslen, hvis den er på over 10 000 EUR
b)
andre overførsler på under 40 000 EUR gennemføres uden forhåndstilladelse; den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underrettes om overførslen, hvis den er på over 10 000 EUR
c)
andre overførsler på over 40 000 EUR kræver forhåndstilladelse fra den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat. Tilladelsen betragtes som givet inden for fire uger, hvis den kompetente myndighed ikke har truffet negativ afgørelse inden udløbet af denne frist. Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater om alle afslag, der gives.
4. Filialer og datterselskaber af banker hjemmehørende i Iran inden for medlemsstaternes jurisdiktion skal også underrette den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de er etableret, om alle pengeoverførsler, som de foretager eller modtager, senest fem arbejdsdage efter, at de har foretaget eller modtaget den pågældende overførsel.
Med forbehold af informationsudvekslingsordninger videresender de kompetente myndigheder, der modtager underretningen, i givet fald straks disse oplysninger til de kompetente myndigheder i andre medlemsstater, hvor de andre parter i sådanne transaktioner er etableret.
Artikel 11
1. Det er forbudt at åbne nye filialer, datterselskaber eller repræsentationskontorer for iranske banker på medlemsstaternes områder og at oprette nye joint ventures eller at lade iranske banker, herunder Irans centralbank, dens filialer og datterselskaber og andre finansielle enheder omhandlet i artikel 10, stk. 1, erhverve ejerandele i eller oprette nye korrespondentbankforbindelser med banker under medlemsstaternes jurisdiktion.
2. Det er forbudt for finansielle institutioner på medlemsstaternes områder eller under deres jurisdiktion at åbne repræsentationskontorer, datterselskaber eller bankkonti i Iran.
Artikel 12
1. Levering af forsikrings- og genforsikringsydelser til Irans regering eller til enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller til enkeltpersoner eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller til enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, er forbudt.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på levering af syge- og rejseforsikringsydelser til enkeltpersoner.
3. Bevidst eller forsætlig deltagelse i aktiviteter, der har til formål eller til følge at omgå det forbud, der er nævnt i stk. 1, er forbudt.
Artikel 13
Direkte eller indirekte salg eller køb af eller mæglervirksomhed eller bistand ved udstedelse af offentlige eller statsgaranterede obligationer, der er udstedt efter denne afgørelses ikrafttræden, til og fra Irans regering, Irans centralbank eller banker hjemmehørende i Iran eller filialer og datterselskaber inden eller uden for medlemsstaternes jurisdiktion af banker hjemmehørende i Iran eller finansielle enheder, der hverken er hjemmehørende i Iran eller underlagt medlemsstaternes jurisdiktion, men som kontrolleres af personer og enheder hjemmehørende i Iran samt alle enkeltpersoner og enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, er forbudt.
Artikel 14
Medlemsstaterne skal stille krav om, at deres statsborgere, personer, der er underlagt deres jurisdiktion, og virksomheder, der er oprettet på deres områder eller underlagt deres jurisdiktion, udviser årvågenhed, når de gør forretninger med enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt Irans jurisdiktion, herunder fra IRGC og IRISL, og alle enkeltpersoner og enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, og enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, for at sikre, at sådanne forretninger ikke bidrager til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til overtrædelse af UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010).
KAPITEL 3
TRANSPORTSEKTOREN
Artikel 15
1. Medlemsstaterne inspicerer i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten, navnlig havretten og relevante internationale aftaler om civil luftfart, al fragt, der transporteres til og fra Iran på deres område, herunder i deres søhavne og lufthavne, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
2. Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med folkeretten, navnlig havretten, og med flagstatens samtykke anmode om inspektion af skibe på åbent hav, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at skibene transporterer produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
3. Medlemsstaterne samarbejder i overensstemmelse med deres nationale lovgivning i forbindelse med inspektioner, der gennemføres i henhold til stk. 2.
4. Luftfartøjer og skibe, der transporterer fragt til og fra Iran, skal inden ankomst eller afgang afgive supplerende oplysninger om alle varer, der føres ind i eller ud af en medlemsstat.
5. Når der gennemføres en inspektion i henhold til stk. 1 eller 2, beslaglægger og bortskaffer medlemsstaterne (f.eks. ved destruktion, ubrugeliggørelse, oplagring eller overførsel til en anden stat end oprindelses- eller bestemmelsesstaterne til bortskaffelse) produkter, som det i henhold til denne afgørelse og i overensstemmelse med punkt 16 i UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere. En sådan beslaglæggelse og bortskaffelse foretages for importørens regning eller, hvis det ikke er muligt at inddrive disse udgifter fra importøren, kan de i overensstemmelse med national lovgivning inddrives fra enhver anden person eller enhed, der er ansvarlig for det ulovlige salg eller den ulovlige levering, overførsel eller eksport, der blev forsøgt gennemført.
6. Levering af bunkring, f.eks. brændstof eller forsyninger, eller andre ydelser til skibe, der ejes af eller er under kontrakt med Iran, herunder chartrede skibe, er forbudt for statsborgere fra medlemsstaterne eller fra områder under medlemsstaternes jurisdiktion, hvis de har oplysninger, som giver rimelig grund til at antage, at skibene transporterer produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, medmindre det er nødvendigt at levere sådanne ydelser til humanitære formål, eller indtil fragten er inspiceret og om nødvendigt beslaglagt og bortskaffet i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 5.
Artikel 16
Medlemsstaterne meddeler udvalget enhver foreliggende oplysning om overførsler eller aktiviteter, der er foretaget af Iran Airs fragtafdeling, eller af skibe, der ejes eller drives af IRISL, til andre virksomheder, der kan være sket med henblik på at unddrage sig sanktioner i henhold til eller i strid med bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010), herunder omdøbning eller omregistrering af luftfartøjer eller skibe.
Artikel 17
Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med deres nationale retlige myndigheder og lovgivning og i overensstemmelse med folkeretten, navnlig relevante internationale aftaler om civil luftfart, de nødvendige foranstaltninger til at hindre alle fragtflyvninger, der gennemføres af iranske befordrere eller udgår fra Iran, i at få adgang til lufthavne under deres jurisdiktion, bortset fra blandede passager- og fragtflyvninger.
Artikel 18
Levering af teknisk service eller vedligeholdelsesservice til iranske fragtfly er forbudt for medlemsstaternes statsborgere eller fra medlemsstaternes områder, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragtflyene transporterer produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, medmindre det er nødvendigt at levere sådanne ydelser til humanitære og sikkerhedsmæssige formål, eller indtil fragten er inspiceret og om nødvendigt beslaglagt og bortskaffet i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1 og 5.
KAPITEL 4
INDREJSERESTRIKTIONER
Artikel 19
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at hindre indrejse i eller transit gennem deres områder for
a)
personer, der er opført i bilaget til UNSCR 1737 (2006), og andre personer, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget i overensstemmelse med punkt 10 i UNSCR 1737 (2006) samt af enkeltpersoner fra IRGC, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget, som opført på listen i bilag I
b)
andre personer, der ikke er opført på listen i bilag I, men som er involveret i, har direkte tilknytning til eller yder støtte til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også ved at være involveret i indkøb af forbudte produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, eller personer, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, samt personer, der har bistået udpegede personer eller enheder med at unddrage sig eller overtræde bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) og UNSCR 1929 (2010) eller denne afgørelses samt andre højtstående medlemmer af IRGC, som opført på listen i bilag II.
2. Forbuddet i stk. 1 finder ikke anvendelse på transit gennem medlemsstaternes områder med henblik på aktiviteter med direkte tilknytning til de produkter, der er nævnt i stk. 3, litra b), nr. i) og ii), i UNSCR 1737 (2006), til letvandsreaktorer, som er påbegyndt inden december 2006.
3. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
4. Stk. 1 gælder ikke tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.
i)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
ii)
som værtsland for en international konference indkaldt af eller i FN's regi.
iii)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter
iv)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
5. Stk. 4 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
6. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en undtagelse i henhold til stk. 4 eller 5.
7. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, såfremt rejsen er berettiget af
i)
tvingende humanitære hensyn, herunder religiøse forpligtelser
ii)
nødvendigheden af at opfylde målene i UNSCR 1737 (2006) og UNSCR 1929 (2010), herunder når artikel XV i statutten for IAEA finder anvendelse
iii)
deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i Unionens regi eller møder arrangeret af en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Iran.
8. En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser efter stk. 7, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Undtagelsen anses for indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer skriftligt gør indsigelse inden to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede undtagelse. Hvis et eller flere af rådsmedlemmerne gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
9. I tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af stk. 4, 5 og 7 tillader de personer, der er opført på listerne i bilag I eller II, indrejse i eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de heraf berørte personer.
10. Medlemsstaterne underretter udvalget om indrejse i eller transit gennem deres områder af personer, der er opført i bilag I, hvis der er meddelt en undtagelse.
KAPITEL 5
INDEFRYSNING AF MIDLER OG ØKONOMISKE RESSOURCER
Artikel 20
1. Alle midler og økonomiske ressourcer, der direkte eller indirekte tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af følgende, indefryses:
a)
de personer og enheder, som er opført i bilaget til UNSCR 1737 (2006), af andre personer og enheder, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget i overensstemmelse med punkt 12 i UNSCR 1737 (2006) og punkt 7 i UNSCR 1803 (2008), samt af enkeltpersoner og enheder fra IRGC og af enheder fra IRISL, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget, som opført på listen i bilag I
b)
de personer og enheder, der ikke er omfattet af bilag I, men som er involveret i, har direkte tilknytning til eller yder støtte til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også ved at være involveret i indkøb af forbudte produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, eller personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, eller personer og enheder, der har bistået udpegede personer eller enheder med at unddrage sig eller overtræde bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) og UNSCR 1929 (2010) eller i denne afgørelse samt andre højtstående medlemmer af og enheder i IRGC og IRISL og enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, eller som handler på deres vegne, som opført på listen i bilag II.
2. Ingen midler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de personer eller enheder, der er omhandlet i stk. 1.
3. Der kan gøres undtagelser for midler og økonomiske ressourcer, der
a)
er nødvendige for at dække basale behov, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
udelukkende er bestemt til betaling af et rimeligt honorar og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
udelukkende er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer i overensstemmelse med national lovgivning, til rutinemæssig forvaltning af indefrosne midler og økonomiske ressourcer,
efter at den pågældende medlemsstat har underrettet udvalget om, at den, hvor det er hensigtsmæssigt, har til hensigt at godkende adgangen til sådanne midler og økonomiske ressourcer, og udvalget ikke har truffet negativ afgørelse herom senest fem arbejdsdage efter en sådan underretning.
4. Der kan desuden gøres undtagelser for midler og økonomiske ressourcer, der
a)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet og opnået godkendelse fra udvalget
b)
er genstand for en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller en dom, i hvilket fald midlerne og de økonomiske ressourcer kan anvendes til at opfylde afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, forudsat at afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen var registreret forud for vedtagelsen af UNSCR 1737 (2006) og ikke er til fordel for en person eller enhed, som omhandlet i stk. 1, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet udvalget
c)
er nødvendige til aktiviteter med direkte tilknytning til de produkter, der er nævnt i stk. 3, litra b), nr. i) og ii), i UNSCR 1737 (2006), til letvandsreaktorer, som er påbegyndt inden december 2006.
5. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti, eller
b)
betalinger til indefrosne konti, som er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået inden disse konti blev omfattet af restriktive foranstaltninger,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
6. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en udpeget person eller enhed foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået, før denne person eller enhed blev opført på listen, såfremt den relevante medlemsstat har fastslået,
a)
at kontrakten ikke har tilknytning til produkter, materiel, udstyr, varer, teknologi, bistand, uddannelse, finansiel bistand, investeringer, mæglervirksomhed eller tjenester, der er omhandlet i artikel 1
b)
at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en person eller enhed, der er udpeget i henhold til stk. 1,
og efter at de relevante medlemsstater har underrettet udvalget om, at de agter at foretage eller modtage sådanne betalinger eller i givet fald bemyndige, at midler eller økonomiske ressourcer frigives med henblik herpå, ti arbejdsdage før en sådan bemyndigelse.
KAPITEL 6
ANDRE RESTRIKTIVE FORANSTALTNINGER
Artikel 21
Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning de nødvendige foranstaltninger til at forhindre specialiseret uddannelse eller træning af iranske statsborgere på deres område eller ved deres statsborgere på fagområder, der ville bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben.
KAPITEL 7
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 22
Der ydes ikke kompensation, herunder erstatning eller nogen anden tilsvarende kompensation, såsom modregning eller erstatning i henhold til garanti i forbindelse med kontrakter eller transaktioner, hvis gennemførelse direkte eller indirekte helt eller delvis er blevet påvirket af foranstaltninger truffet i medfør af UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010), herunder foranstaltninger truffet af Unionen eller af enhver medlemsstat i overensstemmelse med, som krævet af eller i forbindelse med gennemførelsen af de relevante afgørelser fra Sikkerhedsrådet eller de foranstaltninger, der er omfattet af denne afgørelse, til de udpegede personer og enheder, som er opført på listen i bilag I eller II, eller nogen anden person eller enhed i Iran, herunder Irans regering, eller til nogen person eller enhed, som rejser fordringer gennem eller til fordel for en sådan person eller enhed.
Artikel 23
1. Rådet gennemfører ændringerne til bilag I på grundlag af Sikkerhedsrådets eller udvalgets konstateringer.
2. Rådet udarbejder med enstemmighed på forslag af medlemsstaterne eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik listen i bilag II og vedtager ændringer hertil.
Artikel 24
1. Når Sikkerhedsrådet eller udvalget opfører en person eller enhed på listen, medtager Rådet den pågældende person eller enhed på listen i bilag I.
2. Når Rådet træffer afgørelse om foranstaltninger i henhold til artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), med hensyn til en person eller enhed, ændrer det bilag II i overensstemmelse hermed.
3. Rådet underretter den i stk. 1 og 2 omhandlede person eller enhed om sin afgørelse, herunder om grundene til opførelse på listen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en notits, og giver personen eller enheden mulighed for at fremsætte bemærkninger.
4. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter personen eller enheden herom.
Artikel 25
1. Bilag I og II indeholder grundene til at opføre personerne og enhederne, der stilles til rådighed af Sikkerhedsrådet eller udvalget med hensyn til bilag I.
2. Bilag I og II indeholder også, hvis der findes sådanne oplysninger, de oplysninger, der er nødvendige for at identificere de pågældende personer eller enheder, og som stilles til rådighed af Sikkerhedsrådet eller udvalget med hensyn til bilag I. For så vidt angår personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliaser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er bekendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår enheder kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted. Bilag I skal også indeholde datoen for Sikkerhedsrådets eller udvalgets opførelse af personen eller enheden på listen.
Artikel 26
1. Denne afgørelse tages op til fornyet vurdering, ændres eller ophæves, om nødvendigt på baggrund af Sikkerhedsrådets relevante afgørelser.
2. Foranstaltningerne vedrørende bankforbindelser med iranske banker i artikel 10 og 11 tages op til revision senest seks måneder efter vedtagelsen af denne afgørelse.
3. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), revideres regelmæssigt og mindst hver 12. måned. De ophører med at finde anvendelse på de berørte personer og enheder, hvis Rådet efter proceduren i artikel 24 fastslår, at betingelserne for deres anvendelse ikke længere er opfyldt.
Artikel 27
Fælles holdning 2007/140/FUSP ophæves.
Artikel 28
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2010.