РЕШЕНИЕ 2011/235/ОВППС НА СЪВЕТА
от 12 април 2011 година
относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 21 март 2011 г. Съветът отново изрази дълбокото си безпокойство по повод на влошаването на положението с правата на човека в Иран.
(2)
Съветът подчерта по-специално драматичното нарастване на броя на екзекуциите през последните месеци и систематичното потискане на ирански граждани, подложени на преследване и арести, заради това че упражняват законното си право на свобода на словото и право на мирни събрания. Съюзът отново категорично осъди използването на изтезания и на други форми на жестоко, нечовешко и унизително отношение.
(3)
В този контекст Съветът отново изтъкна решимостта си да продължи да се занимава с нарушенията на правата на човека в Иран и заяви готовността си да въведе ограничителни мерки, насочени срещу лицата, отговорни за сериозните нарушения на правата на човека в Иран.
(4)
Ограничителните мерки следва да са насочени срещу лица, които са съучастници в организирането и извършването или отговорни за организирането и извършването на тежки нарушения на правата на човека при репресиите срещу мирни демонстранти, журналисти, защитници на човешките права, студенти и други лица, които издигат глас в защита на законните си права, в т.ч. правото на изразяване; мерките следва да са насочени също срещу лица, които са съучастници в организирането и извършването или отговорни за организирането и извършването на тежки нарушения на правото на справедлив процес, за изтезания, за жестоко, нечовешко или унизително отношение, както и за безразборното, прекомерно и зачестило изпълнение на смъртното наказание, в т.ч. публични екзекуции, пребиване с камъни, обесване или екзекуции на непълнолетни нарушители в разрез с международните задължения на Иран в областта на правата на човека.
(5)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на някои мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на лицата, отговорни за сериозните нарушения на правата на човека в Иран, и свързаните с тях лица, посочени в приложението.
2. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват на техните собствени граждани да влизат на териториите им.
3. Параграф 1 не засяга случаите, когато дадена държава-членка е обвързана от задължение по международното право, а именно:
а)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна конференция, свикана от ООН или провеждана под нейна егида;
в)
по силата на многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
по силата на Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
4. Параграф 3 се смята за приложим и в случаите когато дадена държава-членка е държава - домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
5. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите когато някоя държава-членка предоставя освобождаване в съответствие с параграфи 3 или 4.
6. Държавите-членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чиито домакин е държава-членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се провежда политически диалог, чрез който пряко се насърчават демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Иран.
7. Държава-членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 6, нотифицира Съвета за това в писмена форма. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко членове на Съвета не се противопоставят в писмена форма в срок от два работни дни, считано от деня на получаване на нотификацията за предложеното освобождаване. В случай че един или повече от членовете на Съвета повдигнат възражение, Съветът при все това може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното освобождаване.
8. Когато в съответствие с параграфи 3, 4, 6 или 7 държава-членка разреши на посочени в приложението лица да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение важи само за целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 2
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от лица, отговорни за сериозни нарушения на правата на човека в Иран, и финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от свързаните с тях лица и образувания, както е посочено в приложението.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не могат да се предоставят пряко или непряко на разположение на или за използване от лицата и образуванията, включени в приложението.
3. Компетентният орган на дадена държава-членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че съответните финансови средства и икономически ресурси са:
а)
необходими за задоволяване на основните нужди на лицата, посочени в приложението, и на членовете на семействата им, които са на тяхна издръжка, включително разходи за храна, наем или ипотечен заем, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставяне на правни услуги;
в)
предназначени изключително за плащане на хонорари или такси за услуги за рутинно поддържане и управление на замразени финансови средства или икономически ресурси; или
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди даването на разрешение компетентният орган е съобщил на компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията основанията, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всяко разрешение, дадено съгласно настоящия параграф.
4. Чрез дерогация от параграф 1, компетентните органи на държава-членка могат да разрешат освобождаването на определени замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на съдебна, административна или арбитражна обезпечителна мярка, наложена преди датата, на която лицето или образуванието, посочено в параграф 1, е включено в приложението, или са предмет на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства или икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на искове, гарантирани чрез това обезпечение или признати за валидни в това решение, в границите, установени от приложимите закони и разпоредби, уреждащи правата на лицата, подали такива искове;
в)
обезпечението или решението не са в полза на лице или образувание, посочени в приложението; както и
г)
признаването на обезпечението или на решението не противоречи на обществения ред в съответната държава-членка.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всяко разрешение, дадено съгласно настоящия параграф.
5. Параграф 1 не възпрепятства посочено лице или образувание да извършва плащане, дължимо по договор, сключен преди датата на включването на това лице или образувание в приложението, при условие че съответната държава-членка е установила, че плащането не се получава пряко или косвено от лице или образувание, посочени в параграф 1.
6. Параграф 2 не се прилага към начисляването по замразените сметки на:
а)
лихви или други доходи от тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки стават предмет на мерките, предвидени в параграфи 1 и 2,
при условие че всички такива лихви, други постъпления и плащания продължават да са предмет на мерките, предвидени в параграф 1.
Член 3
1. По предложение на държава-членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност Съветът установява списъка в приложението и измененията в него.
2. Съветът съобщава решението си на засегнатото лице или образувание, включително основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да се даде възможност на това лице или образувание да представи възражения.
3. Когато са представени възражения или са представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява засегнатото лице или образувание.
Член 4
1. В приложението се съдържат основанията за включването на засегнатите лица и образувания.
2. В приложението се съдържа и информацията, необходима за идентифициране на засегнатите лица и образувания, когато такава информация е на разположение. По отношение на лицата такива данни могат да включват имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номерата на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията информацията може да включва имената, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност.
Член 5
За да се увеличи максимално въздействието на предвидените в настоящото решение мерки, Съюзът насърчава трети държави да предприемат подобни ограничителни мерки.
Член 6
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Настоящото решение се прилага до 13 април 2012 г. То подлежи на постоянно преразглеждане. То се подновява или изменя при необходимост, ако Съветът прецени, че целите му не са постигнати.
Съставено в Люксембург на 12 април 2011 година.
RÅDETS AFGØRELSE 2011/235/FUSP
af 12. april 2011
om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Iran
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 21. marts 2011 gentog Rådet sin dybe bekymring over den forværrede menneskerettighedssituation i Iran.
(2)
Rådet understregede navnlig den dramatiske stigning i antallet af henrettelser i de seneste måneder og den systematiske undertrykkelse af iranske borgere, der udsættes for chikane og anholdelser for at udøve deres legitime ret til ytringsfrihed og til at deltage i fredelige forsamlinger. Unionen gentog endvidere sin kraftige fordømmelse af brugen af tortur og anden grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling.
(3)
I denne forbindelse bekræftede Rådet sin vilje til fortsat at tage menneskerettighedsovergreb i Iran op og erklærede sig rede til at indføre restriktive foranstaltninger rettet mod dem, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Iran.
(4)
De restriktive foranstaltninger bør rettes mod personer, der medvirker til eller er ansvarlige for at beordre eller gennemføre alvorlige krænkelser af menneskerettighederne gennem undertrykkelse af fredelige demonstranter, journalister, menneskerettighedsforkæmpere, studerende eller andre personer, der forsøger at forsvare deres legitime rettigheder, herunder ytringsfriheden, samt personer, der medvirker til eller er ansvarlige for at beordre eller gennemføre alvorlige krænkelser af retten til en retfærdig procedure, tortur, grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling eller vilkårlig, overdreven og stigende anvendelse af dødsstraf, herunder offentlige henrettelser, steninger, hængninger eller henrettelser af unge lovovertrædere i modstrid med Irans internationale menneskerettighedsforpligtelser.
(5)
Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at begrænse indrejse i eller transit gennem deres område for de personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Iran, og for personer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget.
2. Stk. 1 forpligter dog ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på medlemsstatens eget område.
3. Stk. 1 gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af De Forenede Nationer eller afholdes i De Forenede Nationers regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
4. Stk. 3 anses for ligeledes at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 3 eller 4.
6. Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i EU-regi eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, og hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retssikkerheden i Iran.
7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 6, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet uanset dette med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
8. I tilfælde hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 eller 7 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for de personer, der er opført på listen i bilaget, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.
Artikel 2
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Iran, og alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af personer og enheder med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de personer og enheder, der er opført på listen i bilaget.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, tillade frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer
a)
er nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler, eller økonomiske ressourcer, eller
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed har meddelt de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse, mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen.
Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en judiciel, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i stk. 1, omhandlede person eller enhed blev opført på listen i bilaget, eller af en judiciel, administrativ eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før denne dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen er ikke til fordel for en person eller enhed, der er opført i bilaget, og
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en person eller enhed, der er opført på listen, foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået, før denne person eller enhed blev opført på listen i bilaget, såfremt den relevante medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en person eller enhed, der er nævnt i stk. 1.
6. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af bestemmelserne i stk. 1 og 2,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af foranstaltningerne i stk. 1.
Artikel 3
1. Rådet udarbejder på forslag af medlemsstaterne eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik listen i bilaget og vedtager ændringer hertil.
2. Rådet underretter den pågældende person eller enhed om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er kendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver personen eller enheden mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende person eller enhed herom.
Artikel 4
1. Bilaget skal indeholde grundene til at opføre de pågældende personer og enheder på listen.
2. Bilaget skal også indeholde de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende personer eller enheder. For så vidt angår personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliaser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er kendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår enheder kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.
Artikel 5
For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage tilsvarende restriktive foranstaltninger.
Artikel 6
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Denne afgørelse anvendes indtil den 13. april 2011. Gennemførelsen overvåges løbende. Afgørelsen forlænges eller ændres alt efter tilfældet, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.
Udfærdiget i Luxembourg, den 12. april 2011.