РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 31 март 2011 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС
(2011/292/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 240, параграф 3 от него,
като взе предвид Решение 2009/937/ЕС на Съвета от 1 декември 2009 г. за приемане на процедурен правилник на Съвета (1), и по-специално член 24 от него,
като има предвид, че:
(1)
За да се развиват дейностите на Съвета във всички области, които изискват работа с класифицирана информация, е подходящо да се създаде всеобща система за сигурност за защита на класифицирана информация, която да обхваща Съвета, неговия генерален секретариат и държавите-членки.
(2)
Настоящото решение следва да се прилага в случаите, когато Съветът, неговите подготвителни органи и генералният секретариат на Съвета (ГСС) работят с класифицирана информация на ЕС (КИЕС).
(3)
В съответствие с националните законови и подзаконови актове и в степента, необходима за функционирането на Съвета, държавите-членки следва да спазват настоящото решение при работа на техните компетентни органи, служители и изпълнители с КИЕС, така че всички да имат увереност, че на КИЕС се осигурява еднакво ниво на защита.
(4)
Съветът и Комисията са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(5)
Съветът подчертава значението на присъединяването, когато е подходящо, на Европейския парламент и на други институции, агенции, органи или служби на ЕС към принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите-членки.
(6)
Агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), Европол и Евроюст прилагат в рамките на вътрешната си организация основните принципи и минимални стандарти, установени в настоящото решение за защита на КИЕС, съгласно предвиденото в собствените им учредителни актове.
(7)
Операциите за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, и техният персонал прилагат правилата за сигурност, приети от Съвета за защита на КИЕС.
(8)
Специалните представители на ЕС и членовете на техните екипи прилагат приетите от Съвета правила за сигурност за защита на КИЕС.
(9)
Настоящото решение се приема, без да се засягат членове 15 и 16 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и инструментите за изпълнението им.
(10)
Настоящото решение се приема, без да се засягат съществуващите практики в държавите-членки за информиране на националните им парламенти за дейностите на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Цел, приложно поле и определения
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минимални стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Тези основни принципи и минимални стандарти се прилагат от Съвета и ГСС и се спазват от държавите-членки в съответствие с техните национални законови и подзаконови актове, така че всички да имат увереност, че на КИЕС се осигурява еднакво ниво на защита.
3. За целите на настоящото решение се прилагат определенията, уредени в допълнение А.
Член 2
Определение на КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на ЕС“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения с цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася тя, да се идентифицира създателят, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 3
Управление на класификацията
1. Компетентните органи правят необходимото КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като класифицирана информация и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито никой от посочените в член 2, параграф 3 грифове не се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Съветът одобрява политика за сигурност по отношение на създаването на КИЕС, която включва практическо ръководство за класифициране.
Член 4
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение.
2. Притежателят на какъвто и да е елемент от КИЕС носи отговорност за защитата му в съответствие с настоящото решение.
3. Когато държавите-членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Съветът и ГСС осигуряват защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответното ниво, съгласно съдържащата се в допълнение Б таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За големи количества КИЕС или масиви от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация за сигурност.
Член 5
Управление на риска за сигурността
1. Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се установят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно установените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за защита в дълбочина, както е определена в допълнение А. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
2. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
3. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
4. В плановете за непрекъснатост на дейността се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 6
Изпълнение на настоящото решение
1. При необходимост Съветът, по препоръка на Комитета по сигурността, одобрява политиките за сигурност, които определят мерки за изпълнение на настоящото решение.
2. Комитетът по сигурността може да договори на своето ниво насоки за сигурност с оглед да се допълнят или подкрепят настоящото решение и одобрените от Съвета политики за сигурност.
Член 7
Персонална сигурност
1. Персоналната сигурност означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
-
е необходимо да знаят,
-
са преминали проучване за надеждност за съответното ниво, когато е необходимо, и
-
са информирани за отговорностите си.
2. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
3. В ГСС всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Процедурата за проучване за надеждност на персонала за длъжностни лица на ГСС и за други служители се съдържа в приложение I.
4. Служителите на държавите-членки, посочени в член 14, параграф 3, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво или са съответно надлежно оправомощени по силата на своите функции, в съответствие с националните законови и подзаконови актове, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС.
5. Преди да им бъде предоставен достъп до КИЕС и периодично след това всички лица биват информирани за задължението си да опазват КИЕС в съответствие с настоящото решение и декларират, че са запознати с тези задължения.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение I.
Член 8
Физическа сигурност
1. Физическа сигурност означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
2. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят на базата на процес за управление на риска.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат за всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи, съгласно определеното в член 10, параграф 2.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с приложение II и се одобряват от компетентния орган по сигурността.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено одобрени устройства или оборудване.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение II.
Член 9
Управление на класифицирана информация
1. Управлението на класифицирана информация представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение на мерките, предвидени в членове 7, 8 и 10, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Тези мерки се отнасят по-конкретно до създаването, регистрирането, копирането, превода, преноса и унищожаването на КИЕС.
2. Информацията с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността, преди да бъде разпространена и при получаването ѝ. За целта компетентните органи в ГСС и в държавите-членки създават регистрационна система. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. Службите и помещенията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от компетентния орган по сигурността.
4. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
като общо правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с член 10, параграф 6;
б)
когато средствата, посочени в буква а), не са използвани, КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с член 10, параграф 6; или
ii)
във всички останали случаи - в съответствие с предписанията на компетентния орган по сигурността, съгласно съответните защитни мерки, установени в приложение III.
5. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение III.
Член 10
Защита на КИЕС, с която се работи в комуникационни и информационни системи
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели. Ефективната ОИ гарантира необходимите нива на поверителност, интегритет, наличност, невъзможност за отказ и автентичност. ОИ се основава на процес за управление на риска.
2. „Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с класифицирана информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси. Настоящото решение се прилага за комуникационни и информационни системи, работещи с КИЕС.
3. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
4. Всички КИС преминават през процес на акредитация. Целта на акредитацията е да се гарантира, че са изпълнени всички необходими мерки за сигурност и е постигнато достатъчно ниво на защита на КИЕС и на КИС в съответствие с настоящото решение. В декларацията за акредитация се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, с което може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това.
5. КИС за работа с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо са защитени по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана от неумишлени електромагнитни излъчвания („мерки за сигурност по Tempest“).
6. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
защита на поверителността на информацията с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо се осигурява чрез криптографски продукти, одобрени от Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение (ОКО) по препоръка на Комитета по сигурността;
б)
защита на поверителността на информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или RESTREINT UE/EU RESTRICTED се осигурява чрез криптографски продукти, одобрени от генералния секретар (наричан по-долу „генералния секретар“, действащ в качеството си на ОКО, по препоръка на Комитета по сигурността.
Без да се засяга буква б), при предаване в рамките на националните системи на държавите-членки поверителността на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да бъде защитена чрез криптографски продукти, одобрени от ОКО на държавата-членка.
7. При предаване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации, както е посочено в приложение IV.
8. Компетентните органи съответно на ГСС и на държавите-членки създават следните органи по ОИ:
а)
орган по ОИ (ООИ);
б)
орган по Tempest (ОТ);
в)
орган за криптографско одобрение (ОКО);
г)
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
9. За всяка система компетентните органи съответно на ГСС и на държавите-членки създават:
а)
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
б)
оперативен орган по ОИ.
10. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение IV.
Член 11
Индустриална сигурност
1. Индустриална сигурност е прилагането на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС от изпълнители или подизпълнители по време на преговори за сключване на договор и през целия жизнен цикъл на класифицирани договори. При такива договори не се допуска достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. ГСС може да възложи с договор изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС, или нейното съхранение, на индустриални или други единици, регистрирани в държава-членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с член 12, параграф 2, буква а) или б).
3. ГСС, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори на индустриални или други единици се спазват минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящото решение и посочени в договора.
4. Във всяка държава-членка националният орган по сигурността (НОС), определеният орган по сигурността (ООС) или друг компетентен орган гарантира, във възможната според националните законови и подзаконови актове степен, че изпълнителите и подизпълнителите, регистрирани на нейна територия, вземат всички необходими мерки за защита на КИЕС по време на преговорите за сключване или по време на изпълнението на класифициран договор.
5. Във всяка държава-членка НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността гарантира в съответствие с националните законови и подзаконови актове, че изпълнителите и подизпълнителите, регистрирани във въпросната държава-членка, които участват в класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, изискващи достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в рамките на техните обекти както при изпълнение на такива договори, така и по време на преддоговорния етап, разполагат с удостоверение за сигурност на структура (УСС) на съответното ниво на класификация за сигурност.
6. На изпълнителския или подизпълнителския персонал, на който е необходим достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET за изпълнение на класифициран договор, се дава разрешение за достъп на персонала (РДП) от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, в съответствие с националните законови и подзаконови актове и минималните стандарти за сигурност, установени в приложение I.
7. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение V.
Член 12
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Съветът реши, че съществува необходимост от обмен на КИЕС с трета държава или международна организация, за тази цел се създава подходяща рамка.
2. За създаване на такава рамка и за определяне на реципрочни правила за защита на обменяната класифицирана информация:
а)
Съветът сключва споразумения за процедури за сигурност за обмен и защита на класифицирана информация (наричани по-долу „споразумения за сигурност на информацията“); или
б)
генералният секретар може да встъпи в административни договорености в съответствие с точка 17 от приложение VI, ако нивото на класификация на КИЕС, която се предоставя, като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Споразуменията за сигурност на информацията или административните договорености, посочени в параграф 2, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получат КИЕС, тази информация е защитена на ниво, съответстващо на класификацията ѝ, и съобразно минимални стандарти, които са не по-малко стриктни от стандартите, установени с настоящото решение.
4. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Съвета, се взема от Съвета поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на ЕС. Ако исканата класифицирана информация не е създадена от Съвета, ГСС най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. Ако създателят на информацията не може да бъде установен, неговата отговорност се поема от Съвета.
5. За да се установи ефективността на съществуващите в трета държава или международна организация мерки за сигурност за защита на предоставена или обменена КИЕС, се организират посещения за оценка.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение VI.
Член 13
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение.
2. До компрометиране на КИЕС се стига, когато в резултат на нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на компетентния орган по сигурността.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, компетентният орган по сигурността предприема всички необходими мерки съгласно съответните законови и подзаконови актове за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на ЕС или на държавите-членки;
г)
предприемане на необходимите мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
5. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с приложимите правила и подзаконови актове. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарни и/или правни мерки в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
Член 14
Отговорност за прилагане на решението
1. Съветът предприема всички необходими мерки за гарантиране на цялостна съгласуваност при прилагане на настоящото решение.
2. Генералният секретар предприема всички необходими мерки, за да се гарантира, че при работа със или съхранение на КИЕС или друга класифицирана информация настоящото решение се прилага в използваните от Съвета обекти и в рамките на ГСС, включително в службите му за връзка, разположени в трети държави, от длъжностните лица и другите служители на ГСС, от командированите в ГСС служители, както и от външните изпълнители, наети от ГСС.
3. В съответствие с националните си законови и подзаконови актове държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че при работа с КИЕС или при съхранението ѝ настоящото решение се спазва от:
а)
служителите на постоянните представителства на държавите-членки към Европейския съюз и от членовете на националните делегации, които присъстват на заседания на Съвета или на неговите подготвителни органи или които участват в други дейности на Съвета;
б)
други служители в националните администрации на държавите-членки, включително служители, командировани в тези администрации, независимо дали работят на територията на държавите-членки или зад граница;
в)
други лица в държавите-членки, които по силата на изпълняваните от тях функции имат надлежно разрешение за достъп до КИЕС; и
г)
изпълнители, наети от държавите-членки, независимо дали работят на територията на държавите-членки или зад граница.
Член 15
Организация на сигурността в Съвета
1. В рамките на функциите си за осигуряване на цялостна съгласуваност при прилагане на настоящото решение Съветът одобрява:
а)
споразуменията, посочени в член 12, параграф 2, буква а);
б)
решенията, с които се дава разрешение за предоставяне на КИЕС на трети държави и международни организации;
в)
годишна програма, предлагана от генералния секретар и препоръчана от Комитета по сигурността, за проверки на службите и обектите в държавите-членки и на агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, както и на Европол и Евроюст, и за посещения за оценка в трети държави и международни организации с цел да се удостовери ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС; и
г)
политиките за сигурност, предвидени в член 6, параграф 1.
2. Генералният секретар действа като орган на ГСС по сигурността. В това си качество генералният секретар:
а)
изпълнява и прави преглед на политиката на Съвета в областта на сигурността;
б)
координира с националните органи по сигурността на държавите-членки всички въпроси на сигурността, свързани със защитата на класифицирана информация от значение за дейностите на Съвета;
в)
предоставя на длъжностните лица и другите служители на ГСС разрешение за достъп на персонала на ЕС до КИЕС в съответствие с член 7, параграф 3, преди да им бъде даден достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо;
г)
когато е подходящо, разпорежда провеждане на разследване за всяко действително или подозирано компрометиране или загуба на КИЕС, държана или произхождаща от Съвета, и отправя към съответните органи по сигурността искане за съдействие при такива разследвания;
д)
извършва периодични проверки на договореностите по сигурността за защита на КИЕС в обектите на ГСС;
е)
извършва периодични проверки на договореностите по сигурността за защита на КИЕС в агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, Европол и Евроюст, както и при операции за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, и от специалните представители на ЕС (СПЕС) и членовете на техните екипи;
ж)
провежда съвместно и съгласувано със съответния НОС периодични проверки на договореностите по сигурността за защита на КИЕС в службите и обектите на държавите-членки;
з)
координира мерките за сигурност с компетентните органи на държавите-членки, отговарящи за защитата на класифицирана информация, и ако е уместно, с трети държави или международни организации, включително по отношение на естеството на заплахите за сигурността на КИЕС и средствата за защита срещу тях;
и)
влиза в административните договорености, посочени в член 12, параграф 2, буква б); и
й)
предприема първоначални и периодични посещения за оценка в трети държави или международни организации, за да удостовери ефективността на мерките, прилагани за защита на предоставена или обменена КИЕС.
Службата на ГСС по сигурността е на разположение на генералния секретар, за да го подпомага при изпълнението на тези задачи.
3. За целите на изпълнението на член 14, параграф 3 държавите-членки следва да:
а)
определят национален орган по сигурността, който да отговаря за договореностите по сигурността за защита на КИЕС, така че:
i)
КИЕС, държана от национално ведомство, орган или агенция, публични или частни, в страната или зад граница, да бъде защитена в съответствие с настоящото решение;
ii)
договореностите по сигурността за защита на КИЕС да се проверяват периодично;
iii)
всички лица, работещи в националната администрация или наети от изпълнител, на които може да бъде предоставен достъп до класифицирана информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, да бъдат съответно проучени за надеждност или надлежно оправомощени по силата на изпълняваните от тях функции, съгласно националните законови и подзаконови актове;
iv)
програмите за сигурност да са изградени, както е необходимо, за да се сведе до минимум рискът от компрометиране или загуба на КИЕС;
v)
въпросите на сигурността, свързани с опазването на КИЕС, да се координират с други компетентни национални органи, включително с органите, посочени в настоящото решение; и
(vi)
да се дава отговор на съответните заявления за проверки за надеждност от агенции и органи на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, Европол и Евроюст, както и операции за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, СПЕС и техните екипи.
Националните органи по сигурността са изброени в допълнение В;
б)
гарантират, че техните компетентни органи предоставят информация и експертни становища на правителствата си, а чрез тях и на Съвета, относно естеството на заплахите за сигурността на КИЕС и средствата за защита срещу тях.
Член 16
Комитет по сигурността
1. Създава се Комитет по сигурността. Той разглежда и извършва оценка на всички въпроси на сигурността в обхвата на настоящото решение и прави съответните препоръки до Съвета.
2. Комитетът по сигурността се състои от представители на националните органи по сигурността на държавите-членки и на заседанията му присъства представител на Комисията и на Европейската служба за външна дейност. Комитетът се председателства от генералния секретар или от определен от него заместник. Комитетът заседава по указание на Съвета или по искане на генералния секретар или на национален орган по сигурността.
Представителите на агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, както и Европол и Евроюст могат да бъдат поканени да участват, когато се обсъждат въпроси, които ги засягат.
3. Комитетът по сигурността организира дейността си по такъв начин, че да може да отправя препоръки в специфични области на сигурността. В зависимост от нуждите той установява експертни подобласти по въпросите на ОИ, както и други експертни подобласти. Комитетът изготвя правила за работа в тези експертни подобласти и получава доклади от експертите за дейността им, включително, ако е уместно, и евентуални препоръки за Съвета.
Член 17
Замяна на предходни решения
1. С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/264/ЕО на Съвета от 19 март 2001 г. за приемане на разпоредбите относно сигурността на Съвета (2).
2. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/264/ЕО, продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
Член 18
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 31 март 2011 година.
RÅDETS AFGØRELSE
af 31. marts 2011
om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer
(2011/292/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 240, stk. 3,
under henvisning til Rådets afgørelse 2009/937/EU af 1. december 2009 om vedtagelse af Rådets forretningsorden (1), særlig artikel 24, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at udbygge Rådets virksomhed på alle områder, som kræver håndtering af klassificerede informationer, er det hensigtsmæssigt at indføre et overordnet system for sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede informationer, der omfatter Rådet, Rådets Generalsekretariat og medlemsstaterne.
(2)
Denne afgørelse bør finde anvendelse, når Rådet, dets forberedende organer og Generalsekretariatet for Rådet (GSR) håndterer EU's klassificerede informationer (EUCI).
(3)
I overensstemmelse med nationale love og bestemmelser og i det omfang, det er nødvendigt for Rådets funktion, bør medlemsstaterne overholde denne afgørelse, når deres kompetente myndigheder, personale eller kontrahenter håndterer EUCI, så de hver især kan være sikre på, at der gælder et ækvivalent beskyttelsesniveau for EUCI.
(4)
Rådet og Kommissionen er fast besluttet på at anvende ækvivalente sikkerhedsstandarder for beskyttelse af EUCI.
(5)
Rådet understreger vigtigheden af, at Europa-Parlamentet og andre EU-institutioner, -agenturer, -organer eller -kontorer, når det er relevant, omfattes af de principper, standarder og regler for sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede informationer, der er nødvendige for at beskytte Unionens og dens medlemsstaters interesser.
(6)
EU-agenturer og -organer oprettet i henhold til afsnit V, kapitel 2, i traktaten om Den Europæiske Union anvender Europol og Eurojust i deres interne organisation de grundprincipper og minimumsstandarder, der er fastlagt i denne afgørelse med henblik på sikkerhedsbeskyttelse af EUCI, jf. deres respektive grundlæggende akter.
(7)
Krisestyringsoperationer etableret i henhold til afsnit V, kapitel 2 i traktaten om Den Europæiske Union og deres personale anvender de regler, der er vedtaget af Rådet med henblik på sikkerhedsbeskyttelse af EUCI.
(8)
EU's særlige repræsentanter og medlemmerne af deres stab anvender de regler, der er vedtaget af Rådet med henblik på sikkerhedsbeskyttelse af EUCI.
(9)
Denne afgørelse gælder med forbehold af artikel 15 og 16 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og retsakter til gennemførelse heraf.
(10)
Denne afgørelse berører ikke gældende praksis i medlemsstaterne med hensyn til underretning af de nationale parlamenter om Unionens virksomhed -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Formål, anvendelsesområde og definitioner
1. Denne afgørelse fastlægger grundprincipperne og minimumsstandarderne for sikkerhedsbeskyttelse af EUCI.
2. Disse grundprincipper og minimumsstandarder gælder for Rådet og GSR og skal overholdes af medlemsstaterne i overensstemmelse med deres respektive nationale love og bestemmelser, så de hver især kan være sikre på, at der gælder et ækvivalent beskyttelsesniveau for EUCI.
3. I denne afgørelse anvendes de definitioner, der er fastlagt i tillæg A.
Artikel 2
Definition af EUCI, sikkerhedsklassifikationer og mærkninger
1. Ved »EU's klassificerede informationer« (EUCI) forstås informationer eller materiale mærket med en EU-sikkerhedsklassifikation, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes interesser skade i forskellig grad.
2. EUCI klassificeres efter en af følgende grader:
a) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: informationer og materiale, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes væsentlige interesser overordentlig alvorlig skade.
b) SECRET UE/EU SECRET: informationer og materiale, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes væsentlige interesser alvorlig skade.
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informationer og materiale, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes væsentlige interesser skade.
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informationer og materiale, hvis uautoriserede videregivelse kunne have negativ indvirkning på Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes interesser.
3. EUCI forsynes med en klassifikationsmærkning i overensstemmelse med stk. 2. EUCI kan forsynes med yderligere mærkninger for at angive de aktivitetsområder, de vedrører, identificere udstederen, begrænse distributionen eller anvendelsen eller angive mulighederne for videregivelse.
Artikel 3
Klassifikationsstyring
1. De kompetente myndigheder sikrer, at EUCI er passende klassificeret, klart identificeret som klassificerede informationer og kun bevarer deres klassifikationsgrad, så længe det er nødvendigt.
2. EUCI må ikke nedklassificeres eller afklassificeres, og ingen af mærkningerne ifølge artikel 2, stk. 3, må ændres eller fjernes uden forudgående skriftligt samtykke fra udstederen.
3. Rådet godkender en sikkerhedspolitik for udarbejdelse af EUCI, der omfatter en praktisk klassifikationsvejledning.
Artikel 4
Beskyttelse af klassificerede informationer
1. EUCI beskyttes i overensstemmelse med denne afgørelse.
2. Den, der er i besiddelse af EUCI, er ansvarlig for beskyttelse heraf i overensstemmelse med denne afgørelse.
3. Hvis medlemsstaterne bringer klassificerede informationer med en national klassifikationsmærkning ind i Den Europæiske Unions strukturer eller netværk, beskytter Rådet og GSR disse informationer i overensstemmelse med de krav, der gælder for EUCI af en tilsvarende grad, jf. den sammenlignende oversigt over sikkerhedsklassifikationer i tillæg B.
4. Større mængder eller en samling af EUCI kan berettige til en sikkerhedsbeskyttelse af en grad, der svarer til en højere klassifikation.
Artikel 5
Sikkerhedsrisikostyring
1. Risici i forhold til EUCI skal styres som en proces. Processen har til formål at fastslå kendte sikkerhedsrisici, fastlægge sikkerhedsforanstaltninger for at reducere sådanne risici til et acceptabelt niveau i overensstemmelse med de grundprincipper og minimumsstandarder, der er fastlagt i denne afgørelse, og anvende disse foranstaltninger ifølge begrebet dybdeforsvar, jf. definitionen i tillæg A. Sådanne foranstaltningers effektivitet skal løbende evalueres.
2. Sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse af EUCI i hele deres livscyklus skal især svare til sikkerhedsklassifikationen for og formen og mængden af informationerne eller materialet, placeringen og konstruktionen af de faciliteter, hvor EUCI opbevares, og den lokalt vurderede trussel fra ondsindet og/eller kriminel virksomhed, herunder spionage, sabotage og terrorisme.
3. Beredskabsplaner skal tage hensyn til behovet for at beskytte EUCI i nødsituationer med henblik på at forhindre uautoriseret adgang, uautoriseret videregivelse eller tab af integritet eller tilgængelighed.
4. Kontinuitetsplaner skal omfatte forebyggende og genoprettende foranstaltninger med henblik på at minimere følgerne af større nedbrud eller hændelser for håndteringen og opbevaringen af EUCI.
Artikel 6
Gennemførelse af denne afgørelse
1. Når det er nødvendigt, godkender Rådet efter henstilling fra Sikkerhedsudvalget sikkerhedspolitikker med foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse.
2. Sikkerhedsudvalget kan på sit niveau fastlægge sikkerhedsretningslinjer for at supplere eller understøtte denne afgørelse og eventuelle sikkerhedspolitikker, der er godkendt af Rådet.
Artikel 7
Personelsikkerhed
1. Ved personelsikkerhed forstås anvendelse af foranstaltninger for at sikre, at adgang til EUCI kun gives til personer, som:
-
har need-to-know
-
er sikkerhedsgodkendt til den relevante klassifikationsgrad, når det er nødvendigt, og
-
er blevet gjort bekendt med deres ansvar.
2. Procedurerne for personelsikkerhedsgodkendelse udformes, så det kan afgøres, om en person under hensyn til vedkommendes loyalitet, troværdighed og pålidelighed kan autoriseres til at få adgang til EUCI.
3. Alle personer i GSR, hvis opgaver kan kræve adgang til EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, skal være sikkerhedsgodkendt til den relevante klassifikationsgrad, inden de kan få adgang til sådanne EUCI. Proceduren for personelsikkerhedsgodkendelse for GSR's tjenestemænd og øvrige ansatte er fastlagt i bilag I.
4. Medlemsstaternes personale, jf. artikel 14, stk. 3, hvis opgaver kan kræve adgang til EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, skal være sikkerhedsgodkendt til den relevante klassifikationsgrad eller på anden måde behørigt autoriseret i kraft af deres funktioner i overensstemmelse med nationale love og bestemmelser, inden de kan få adgang til sådanne EUCI.
5. Alle personer skal gøres bekendt med og anerkende deres ansvar for at beskytte EUCI i overensstemmelse med denne afgørelse, inden de får adgang til EUCI og med jævne mellemrum herefter.
6. Bestemmelser til gennemførelse af denne artikel findes i bilag I.
Artikel 8
Fysisk sikkerhed
1. Ved fysisk sikkerhed forstås anvendelse af fysiske og tekniske beskyttelsesforanstaltninger for at forhindre uautoriseret adgang til EUCI.
2. De fysiske sikkerhedsforanstaltninger udformes med henblik på at forhindre, at en indtrænger skaffer sig hemmelig adgang eller tiltvinger sig adgang, på at afskrække fra, vanskeliggøre og afsløre uautoriserede handlinger samt på at muliggøre personalemæssig adskillelse for så vidt angår adgang til EUCI på en need-to-know-basis. Sådanne foranstaltninger fastlægges på basis af en risikostyringsproces.
3. Fysiske sikkerhedsforanstaltninger indføres for alle lokaliteter, bygninger, kontorer, lokaler og andre områder, hvor EUCI håndteres eller opbevares, herunder områder, der huser kommunikations- og informationssystemer, jf. artikel 10, stk. 2.
4. Områder, hvor EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, opbevares, skal etableres som sikrede områder i overensstemmelse med bilag II og godkendes af den kompetente sikkerhedsmyndighed.
5. Der må kun anvendes godkendt udstyr eller godkendte anordninger til beskyttelse af EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere.
6. Bestemmelser til gennemførelse af denne artikel findes i bilag II.
Artikel 9
Forvaltning af klassificerede informationer
1. Ved forvaltning af klassificerede informationer forstås anvendelse af administrative foranstaltninger til kontrol af EUCI i hele deres livscyklus for at supplere foranstaltningerne i artikel 7, 8 og 10 og derved bidrage til at afskrække fra, afsløre og udbedre skade forårsaget af forsætlig eller uagtsom kompromittering eller tab af sådanne informationer. Sådanne foranstaltninger omfatter bl.a. udarbejdelse, registrering, kopiering, oversættelse, transport og destruktion af EUCI.
2. Informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, sikkerhedsregistreres forud for distributionen og ved modtagelsen. GSR's og medlemsstaternes respektive kompetente myndigheder etablerer en registraturordning med henblik herpå. Informationer, der er klassificeret TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, registreres i dertil oprettede registraturer.
3. Tjenester og lokaliteter, hvor EUCI håndteres eller opbevares, underkastes regelmæssig inspektion af den kompetente sikkerhedsmyndighed.
4. EUCI transporteres på følgende måde mellem tjenester og lokaliteter uden for fysisk beskyttede områder:
a)
generelt ved elektronisk transmission beskyttet af kryptoprodukter, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 10, stk. 6
b)
når de i litra a) omhandlede midler ikke anvendes, transporteres EUCI enten:
i)
via elektroniske medier (f.eks. USB-nøgler, CD'er og harddiske) beskyttet af kryptoprodukter, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 10, stk. 6, eller
ii)
i alle andre tilfælde som foreskrevet af den kompetente sikkerhedsmyndighed i overensstemmelse med de relevante beskyttelsesforanstaltninger i bilag III.
5. Bestemmelser til gennemførelse af denne artikel findes i bilag III.
Artikel 10
Beskyttelse af EUCI, der håndteres i kommunikations- og informationssystemer
1. Ved informationssikring (IA) i forbindelse med kommunikations- og informationssystemer forstås tilliden til, at disse systemer beskytter de informationer, de håndterer, og at de fungerer, som de skal, når de skal, under de legitime brugeres kontrol. Effektiv IA sikrer et passende niveau af fortrolighed, integritet, tilgængelighed, uafviselighed og autenticitet. IA baseres på en risikostyringsproces.
2. Ved »kommunikations- og informationssystem« forstås et system, der muliggør håndtering af informationer i elektronisk form. Et kommunikations- og informationssystem omfatter alle de aktiver, der er nødvendige for dets drift, herunder infrastrukturer, organisation, personale og informationsressourcer. Denne afgørelse finder anvendelse på kommunikations- og informationssystemer, der håndterer EUCI (CIS'er).
3. CIS'er håndterer EUCI i overensstemmelse med begrebet IA.
4. Alle CIS'er skal gennemgå en akkrediteringsproces. Akkreditering har til formål at sikre, at alle passende sikkerhedsforanstaltninger er blevet gennemført, og at der er opnået en tilstrækkelig grad af beskyttelse af EUCI og af CIS'et i overensstemmelse med denne afgørelse. Akkrediteringsudredningen skal fastsætte den højeste klassifikationsgrad af de informationer, der kan håndteres i et CIS, og de betingelser og vilkår, der svarer hertil.
5. CIS'er, der håndterer informationer, som er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, skal sikkerhedsbeskyttes, således at informationerne ikke kan kompromitteres gennem utilsigtede elektromagnetiske emissioner (Tempestsikkerhedsforanstaltninger).
6. Hvis beskyttelsen af EUCI sker ved hjælp af kryptoprodukter, skal sådanne produkter være godkendt på følgende måde:
a)
fortroligheden af informationer, der er klassificeret SECRET UE/EU SECRET eller højere, skal beskyttes ved hjælp af kryptoprodukter, der er godkendt af Rådet som kryptogodkendelsesmyndighed (CAA) efter henstilling fra Sikkerhedsudvalget
b)
fortroligheden af informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller RESTREINT UE/EU RESTRICTED, skal beskyttes ved hjælp af kryptoprodukter, der er godkendt af generalsekretæren for Rådet (i det følgende benævnt »generalsekretæren«) som CAA efter henstilling fra Sikkerhedsudvalget.
Uanset litra b) kan fortroligheden af EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller RESTREINT UE/EU RESTRICTED, inden for medlemsstaternes nationale systemer beskyttes ved hjælp af kryptoprodukter, der er godkendt af en medlemsstats CAA.
7. Ved elektronisk transmission af EUCI skal der anvendes godkendte kryptoprodukter. Uanset dette krav kan der i nødsituationer følges specifikke procedurer eller anvendes specifikke tekniske konfigurationer, jf. bilag IV.
8. GSR's og medlemsstaternes respektive kompetente myndigheder etablerer følgende IA-funktioner:
a)
en IA-myndighed (IAA)
b)
en Tempestmyndighed (TA)
c)
en kryptogodkendelsesmyndighed (CAA)
d)
en kryptodistributionsmyndighed (CDA).
9. For hvert system etablerer GSR's og medlemsstaternes respektive kompetente myndigheder:
a)
en sikkerhedsakkrediteringsmyndighed (SAA)
b)
en operativ IA-myndighed.
10. Bestemmelser til gennemførelse af denne artikel findes i bilag IV.
Artikel 11
Industrisikkerhed
1. Ved industrisikkerhed forstås anvendelse af foranstaltninger for at sikre, at kontrahenter eller underkontrahenter beskytter EUCI under forhandlingerne forud for indgåelsen af en kontrakt og under hele livscyklussen for klassificerede kontrakter. Sådanne kontrakter må ikke indebære adgang til informationer, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. GSR kan ved aftale overdrage opgaver, som indebærer eller medfører adgang til eller håndtering eller opbevaring af EUCI, til industrivirksomheder eller andre enheder, som er registreret i en medlemsstat eller i et tredjeland, der har indgået en aftale eller en administrativ ordning i henhold til artikel 12, stk. 2, litra a) eller b).
3. GSR sikrer som kontraherende myndighed, at minimumsstandarderne for industrisikkerhed som fastlagt i denne afgørelse og omhandlet i kontrakten overholdes, når der tildeles klassificerede kontrakter til industrivirksomheder eller andre enheder.
4. Den nationale sikkerhedsmyndighed (NSA), den udpegede sikkerhedsmyndighed (DSA) eller en hvilken som helst anden kompetent myndighed i den enkelte medlemsstat sikrer, så vidt det er muligt i henhold til nationale love og bestemmelser, at kontrahenter og underkontrahenter, der er registreret på deres område, træffer alle relevante foranstaltninger til at beskytte EUCI under forhandlingerne forud for indgåelsen af en kontrakt og under opfyldelsen af en klassificeret kontrakt.
5. NSA'en, DSA'en eller en hvilken som helst anden kompetent sikkerhedsmyndighed i den enkelte medlemsstat sikrer i overensstemmelse med nationale love og bestemmelser, at kontrahenter eller underkontrahenter, der er registreret i den pågældende medlemsstat og deltager i klassificerede kontrakter eller underkontrakter, som kræver adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET inden for deres faciliteter, enten i forbindelse med opfyldelsen af kontrakterne eller i perioden forud for indgåelsen af kontrakterne, er i besiddelse af en facilitetssikkerhedsgodkendelse (FSC) til den krævede klassifikationsgrad.
6. En kontrahents eller underkontrahents personale, der med henblik på opfyldelse af en klassificeret kontrakt skal have adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET, skal tildeles en personelsikkerhedsgodkendelse (PSC) af den pågældende NSA eller DSA eller anden kompetent sikkerhedsmyndighed i overensstemmelse med nationale love og bestemmelser og de minimumsstandarder, der er fastlagt i bilag I.
7. Bestemmelserne til gennemførelse af denne artikel findes i bilag V.
Artikel 12
Udveksling af klassificerede informationer med tredjelande og internationale organisationer
1. Hvis Rådet beslutter, at det er nødvendigt at udveksle EUCI med et tredjeland eller en international organisation, etableres der passende rammer herfor.
2. For at etablere sådanne rammer og definere gensidige regler for sikkerhedsbeskyttelse af de klassificerede informationer, der udveksles,
a)
skal Rådet indgå aftaler om sikkerhedsprocedurer for udveksling og beskyttelse af klassificerede informationer (informationssikkerhedsaftaler) eller
b)
kan generalsekretæren indgå administrative ordninger herom i overensstemmelse med bilag VI, punkt 17, hvis klassifikationsgraden for de EUCI, der skal videregives, generelt ikke er højere end RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Informationssikkerhedsaftaler eller administrative ordninger, jf. stk. 2, skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at tredjelande eller internationale organisationer, når de modtager EUCI, sikkerhedsbeskytter sådanne informationer i overensstemmelse med informationernes klassifikationsgrad og efter minimumsstandarder, som mindst svarer til de standarder, der er fastlagt i denne afgørelse.
4. Beslutningen om at videregive EUCI, der er udfærdiget i Rådet, til et tredjeland eller en international organisation, træffes af Rådet fra sag til sag på grundlag af informationernes art og indhold, modtagerens need-to-know og EU's interesse i videregivelsen. Hvis udstederen af de klassificerede informationer, der ønskes videregivet, ikke er Rådet, skal GSR først indhente udstederens skriftlige samtykke til videregivelsen. Hvis det ikke kan fastslås, hvem udstederen er, påtager Rådet sig dennes ansvar.
5. Der foretages vurderingsbesøg for at konstatere effektiviteten af de foranstaltninger, der gælder i et tredjeland eller en international organisation med henblik på sikkerhedsbeskyttelse af EUCI, der videregives eller udveksles.
6. Bestemmelser til gennemførelse af denne artikel findes i bilag VI.
Artikel 13
Brud på sikkerheden og kompromittering af EUCI
1. Ved brud på sikkerheden forstås resultatet af en persons handling eller forsømmelse, der er i strid med sikkerhedsreglerne i denne afgørelse.
2. EUCI anses for at være kompromitteret, hvis de som følge af et brud på sikkerheden helt eller delvist er videregivet til uautoriserede personer.
3. Eventuelle brud på eller eventuel mistanke om brud på sikkerheden skal straks meldes til den kompetente sikkerhedsmyndighed.
4. Hvis det konstateres, eller hvis der er rimelig grund til at formode, at EUCI er kompromitteret eller bortkommet, skal den kompetente sikkerhedsmyndighed træffe alle passende foranstaltninger i overensstemmelse med de relevante love og bestemmelser for at:
a)
orientere udstederen
b)
sikre, at sagen undersøges af personale, der ikke er direkte involveret i bruddet på sikkerheden, for at fastslå de faktiske omstændigheder
c)
vurdere den potentielle skade for EU's eller medlemsstaternes interesser
d)
træffe passende foranstaltninger til at forebygge en gentagelse og
e)
underrette de relevante myndigheder om de foranstaltninger, der er truffet.
5. Enhver, der er ansvarlig for brud på sikkerhedsreglerne i denne afgørelse, kan pålægges disciplinære foranstaltninger i overensstemmelse med gældende regler og bestemmelser. Enhver, der er ansvarlig for kompromittering eller bortkomst af EUCI, pålægges disciplinære foranstaltninger og/eller retsforfølges i overensstemmelse med gældende love, regler og bestemmelser.
Artikel 14
Ansvar for gennemførelsen
1. Rådet træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre overordnet sammenhæng i anvendelsen af denne afgørelse.
2. Generalsekretæren træffer alle nødvendige foranstaltninger for i forbindelse med håndtering eller opbevaring af EUCI eller andre klassificerede informationer at sikre, at denne afgørelse anvendes i lokaliteter, der benyttes af Rådet, og inden for GSR, herunder i dets forbindelseskontorer i tredjelande, og af GSR's tjenestemænd og øvrige ansatte, af personale, som er udstationeret ved GSR, og af GSR's kontrahenter.
3. Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med deres respektive nationale love og bestemmelser alle passende foranstaltninger for i forbindelse med håndtering eller opbevaring af EUCI at sikre, at denne afgørelse overholdes af:
a)
personalet ved medlemsstaternes faste repræsentationer ved Den Europæiske Union og nationale delegerede, der deltager i møder i Rådet eller i dets forberedende organer eller i andre rådsaktiviteter
b)
andet personale i medlemsstaternes nationale administrationer, herunder personale, som er udstationeret ved disse administrationer, uanset om de pågældende gør tjeneste på medlemsstaternes område eller i udlandet
c)
andre personer i medlemsstaterne, der i kraft af deres funktioner er behørigt autoriseret til at have adgang til EUCI, og
d)
medlemsstaternes kontrahenter, uanset om de befinder sig på medlemsstaternes område eller i udlandet.
Artikel 15
Sikkerhedsorganisation i Rådet
1. Som led i sin rolle med hensyn til at sikre overordnet sammenhæng i anvendelsen af denne afgørelse godkender Rådet:
a)
de aftaler, der er omhandlet i artikel 12, stk. 2, litra a)
b)
beslutninger om videregivelse af EUCI til tredjelande og internationale organisationer
c)
et årligt inspektionsprogram foreslået af generalsekretæren og anbefalet af Sikkerhedsudvalget med henblik på inspektion af medlemsstaternes tjenester og lokaliteter, af EU-agenturer og -organer nedsat i henhold til afsnit V, kapitel 2, i traktaten om Den Europæiske Union og af Europol og Eurojust, samt vurderingsbesøg til tredjelande og internationale organisationer for at konstatere effektiviteten af de foranstaltninger, der gennemføres for at sikkerhedsbeskytte EUCI, og
d)
sikkerhedspolitikker som omhandlet i artikel 6, stk. 1.
2. Generalsekretæren er GSR's sikkerhedsmyndighed. Generalsekretæren skal i den egenskab:
a)
gennemføre Rådets sikkerhedspolitik og løbende tage den op til revision
b)
med medlemsstaternes NSA'er koordinere alle spørgsmål vedrørende sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede informationer, som er relevante for Rådets aktiviteter
c)
tildele EU-PSC'er til GSR's tjenestemænd og øvrige ansatte i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, inden de kan få adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere
d)
når det er relevant, iværksætte undersøgelser ved konstatering af eller mistanke om kompromittering eller tab af klassificerede informationer, som er i Rådets besiddelse eller er udfærdiget af Rådet, og anmode de relevante sikkerhedsmyndigheder om at bistå med sådanne undersøgelser
e)
iværksætte periodiske inspektioner af ordningerne for sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede informationer i GSR's lokaliteter
f)
iværksætte periodiske inspektioner af ordningerne for sikkerhedsbeskyttelse af EUCI i EU-agenturer og -organer nedsat i henhold til afsnit V, kapitel 2, i traktaten om Den Europæiske Union, i Europol og Eurojust samt i krisestyringsoperationer etableret i henhold til afsnit V, kapitel 2 i traktaten om Den Europæiske Union og hos EU's særlige repræsentanter (EUSR) og medlemmerne af deres stab
g)
sammen med og i forståelse med de pågældende NSA'er iværksætte periodiske inspektioner af ordningerne for sikkerhedsbeskyttelse af EUCI i medlemsstaternes tjenester og lokaliteter
h)
koordinere sikkerhedsforanstaltninger med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede informationer, og, når det er relevant, i tredjelande eller internationale organisationer, bl.a. om arten af trusler mod EUCI's sikkerhed og midlerne til beskyttelse mod dem
i)
indgå de administrative ordninger, der er omhandlet i artikel 12, stk. 2, litra b), og
j)
foretage indledende og periodiske vurderingsbesøg til tredjelande eller internationale organisationer for at konstatere effektiviteten af de foranstaltninger, der gennemføres for at sikkerhedsbeskytte EUCI, der videregives til eller udveksles med dem.
GSR's Sikkerhedskontor står til rådighed for generalsekretæren for at bistå ham med disse ansvarsområder.
3. Med henblik på anvendelsen af artikel 14, stk. 3, bør medlemsstaterne:
a)
udpege en NSA, der er ansvarlig for ordningerne for sikkerhedsbeskyttelse af EUCI, således at
i)
EUCI, der opbevares af nationale styrelser, organer eller agenturer, offentlige eller private, i ind- eller udland, er sikkerhedsbeskyttet i overensstemmelse med denne afgørelse
ii)
ordningerne for sikkerhedsbeskyttelse af EUCI inspiceres med jævne mellemrum
iii)
alle personer, der er ansat i en national myndighed eller af en kontrahent, og som kan få adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, er behørigt sikkerhedsgodkendt eller på anden måde i kraft af deres funktioner er behørigt autoriseret i overensstemmelse med nationale love og bestemmelser
iv)
der indføres de nødvendige sikkerhedsprogrammer for at minimere risikoen for, at EUCI kompromitteres eller bortkommer
v)
spørgsmål vedrørende sikkerhedsbeskyttelse af EUCI koordineres med andre kompetente nationale myndigheder, herunder dem, der er omhandlet i denne afgørelse, og
vi)
der reageres på relevante anmodninger om sikkerhedsgodkendelse fra EU-agenturer og -organer nedsat i henhold til afsnit V, kapitel 2, i traktaten om Den Europæiske Union, fra Europol og Eurojust samt fra krisestyringsoperationer etableret i henhold til afsnit V, kapitel 2, i traktaten om Den Europæiske Union og fra EUSR'er og deres stab.
Der findes en liste over NSA'er i tillæg C.
b)
sikre, at deres kompetente myndigheder underretter og rådgiver deres regeringer og derigennem Rådet om arten af trusler mod EUCI's sikkerhed og midlerne til beskyttelse mod dem.
Artikel 16
Sikkerhedsudvalget
1. Der nedsættes et sikkerhedsudvalg. Det undersøger og vurderer sikkerhedsspørgsmål inden for rammerne af denne afgørelse og fremsætter henstillinger til Rådet, når det er relevant.
2. Sikkerhedsudvalget består af repræsentanter for medlemsstaternes NSA'er med deltagelse af en repræsentant for Kommissionen og for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Udvalget ledes af generalsekretæren eller en af denne udpeget delegeret. Det træder sammen efter Rådets anvisninger eller på anmodning af generalsekretæren eller af en NSA.
Repræsentanter for EU-agenturer og -organer nedsat i henhold til afsnit V, kapitel 2, i traktaten om Den Europæiske Union samt Europol og Eurojust kan indbydes til at deltage, når der drøftes spørgsmål, som vedrører dem.
3. Sikkerhedsudvalget tilrettelægger sine aktiviteter, så det kan fremsætte henstillinger om specifikke sikkerhedsområder. Det nedsætter ekspertundergrupper for IA-spørgsmål og andre ekspertundergrupper, når det er nødvendigt. Det udarbejder mandater for sådanne ekspertundergrupper og modtager rapporter fra dem om deres virksomhed, herunder henstillinger til Rådet, når det er relevant.
Artikel 17
Ophævelse af tidligere afgørelse
1. Denne afgørelse ophæver og træder i stedet for afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 om vedtagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter (2).
2. Alle EUCI, der er klassificeret i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2001/264/EF, sikkerhedsbeskyttes fortsat i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i nærværende afgørelse.
Artikel 18
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. marts 2011.