РЕШЕНИЕ 2010/96/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2010 година
за военна мисия на Европейския съюз в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 43, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП),
като има предвид, че:
(1)
В Резолюция 1872 (2009) относно положението в Сомалия, приета на 26 май 2009 г., Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации (ССООН) изтъкна, че е важно отново да бъдат сформирани, обучени, въоръжени и запазени сомалийските сили за сигурност и настойчиво прикани държавите-членки и регионалните и международните организации да предоставят техническа помощ за обучението и въоръжаването на сомалийските сили за сигурност. В Резолюция 1897 (2009), приета на 30 ноември 2009 г., ССООН припомни предходните си резолюции и потвърди отново, че зачита суверенитета, териториалната цялост, политическата независимост и единството на Сомалия.
(2)
В заключенията си от 27 юли 2009 г. Съветът реши да задълбочи ангажимента на ЕС за насърчаване на мира и развитието в Сомалия. За тази цел Съветът проучи възможностите Съюзът да участва в международните действия, включително в областта на сигурността.
(3)
В заключенията си от 17 ноември 2009 г. Съветът заяви, че по-нататъшната подкрепа на Съюза за сектора за сигурност в Сомалия следва да се разглежда като част от цялостен подход на ЕС към положението в Сомалия, както и че тази подкрепа следва да е част от по-широка и съгласувана рамка, която включва тясно сътрудничество на ЕС с Африканския съюз, Организацията на обединените нации и други заинтересовани партньори, и по-специално Съединените американски щати. По отношение на Африканския съюз Съветът изтъкна също значението на ролята на мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM).
(4)
На 17 ноември 2009 г. Съветът одобри концепция за управление на кризи във връзка с евентуална мисия по линия на Европейската политика за сигурност и отбрана в подкрепа на обучението на силите за сигурност на сомалийското преходно федерално правителство (ПФП) и поиска да бъде продължена работата по планирането. Вследствие на това Комитетът по политика и сигурност определи планиращия орган.
(5)
В писма съответно от 18 ноември 2009 г. и 23 януари 2010 г. ПФП изрази признателността си за помощта на Съюза за координиране на обучението на сомалийските сили за сигурност и за усилията му за постигане на мир и стабилност в Сомалия и увери Съюза в готовността си да поеме своята отговорност по отношение на наемането, обучението и запазването на войници и също така подчерта намерението си да провежда политика на разширяване на сектора за сигурност в Сомалия.
(6)
С писмо от 30 ноември 2009 г. заместник специалният представител на Африканския съюз за Сомалия приветства от името на Комисията на Африканския съюз положителното решение на ЕС по отношение на обучението на над 2 000 представители на сомалийските сили за сигурност.
(7)
На 8 декември 2009 г. Съветът избра военностратегически вариант за потенциална военна мисия на ЕС.
(8)
В доклада си от 31 декември 2009 г. до ССООН генералният секретар на ООН споменава концепцията за управление на кризи във връзка с евентуална мисия по линия на Европейската политика на сигурност и отбрана в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност и подчертава, че когато бъде приключен етапът на планиране на ЕС за осигуряването на обучение, от инструкторите от ЕС ще се очаква да следват хармонизирани и одобрени учебни програми.
(9)
С писмо от 5 януари 2010 г. министърът на отбраната на Уганда приветства предвижданата мисия на Съюза в подкрепа на сектора за сигурност в Сомалия и покани ЕС да участва в провежданото в Уганда обучение на сомалийските сили за сигурност на ПФП за период от най-малко една година.
(10)
На 20 януари 2010 г. Съюзът предложи на ПФП подкрепа за обучението на сомалийските сили за сигурност.
(11)
В заключенията си от 25 януари 2010 г. Съветът постигна съгласие за сформиране на военна мисия на ЕС в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност в Уганда, където вече се обучават сомалийски сили. Мисията би улеснила и съгласуването на действията на ЕС с AMISOM. Освен това Съветът постигна съгласие военната мисия на ЕС да стартира при следващия прием на лица, които ще бъдат обучавани, предвиден за пролетта на 2010 г., и да се провежда в тясно сътрудничество с партньорите, в т.ч. преходното федерално правителство, Уганда, Африканския съюз, Организацията на обединените нации и Съединените американски щати. Съветът отчете нуждата от провеждане на това обучение като част от по-мащабни международни действия, които наред с останалото да включват проучване за надеждност на обучаваните лица, наблюдение и напътстване на силите след завръщането им в Могадишу, както и финансиране и изплащане на заплатите на войниците.
(12)
КПС следва да упражнява, под ръководството на Съвета и на ВП, политически контрол върху военната мисия на ЕС, да ѝ осигурява стратегическо ръководство и да приема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от Договора за Европейски съюз (ДЕС).
(13)
Необходимо е да се договорят и сключат международни споразумения по отношение на участието на трети държави в мисии на ЕС и на статута на частите и личния състав на ЕС.
(14)
Оперативните разходи, произтичащи от настоящото решение, което има военни или отбранителни последици, следва да се поемат от държавите-членки съгласно член 41, параграф 2 от ДЕС и в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни и отбранителни последици (Athena) (1) (по-нататък „ATHENA“).
(15)
Член 28, параграф 1 от ДЕС изисква в решенията на Съвета да се определят средствата, които трябва да се предоставят на Съюза. Референтната сума за общите разходи по военната мисия на ЕС за срок от 12 месеца представлява най-добрата оценка към настоящия момент и не засяга окончателните стойности за включване в бюджета, който трябва да се одобри в съответствие с правилата, предвидени в ATHENA.
(16)
В съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната. Поради това Дания не участва във финансирането на мисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мисия
1. Съюзът провежда военна мисия за обучение, наричана по-нататък „EUTM Сомалия“, за да допринесе за укрепването на сомалийското преходно федерално правителство (ПФП) като функциониращо правителство на сомалийските граждани. По-специално целта на военната мисия на ЕС е да допринесе за всеобхватна и устойчива перспектива за развитието на сектора за сигурност в Сомалия, като помогне за укрепване на сомалийските сили за сигурност чрез предоставяне на конкретно военно обучение и подкрепа за обучението, предоставяно от Уганда, на 2 000 сомалийски войници, обучавани до равнище взвод включително, в т.ч. адекватно модулно и специализирано обучение за офицери и подофицери. Военната мисия на ЕС се провежда в тясно сътрудничество и координация с други участници от международната общност, по-специално Организацията на обединените нации, Мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM) и Съединените американски щати.
2. Военното обучение на ЕС, което се извършва за тази цел, се провежда главно в Уганда в съответствие с политическата цел на мисията на ЕС в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност, определена в концепцията за управлението на кризи, която бе одобрена от Съвета на 17 ноември 2009 г. Също така част от тази военна мисия на ЕС се разполага в Найроби.
Член 2
Назначаване на командващ мисията на ЕС
1. Полковник Ricardo GONZÁLEZ ELUL се назначава за командващ мисията на ЕС.
2. Командващият мисията на ЕС упражнява функциите на командващ операция на ЕС и на командващ силите на ЕС.
Член 3
Определяне на щаба на мисията на ЕС
Щабът на мисията на ЕС е разположен в Уганда. Той включва бюро за връзка в Найроби и звено за подкрепа в Брюксел. Той съвместява функциите на оперативен щаб и на щаб на въоръжените сили.
Член 4
Планиране и начало на мисията
Решението за даване на начало на военната мисия на ЕС се приема от Съвета след одобрение на плана на мисията.
Член 5
Политически контрол и стратегическо ръководство
1. Под ръководството на Съвета и на върховния представител на ЕС за външната политика и политика на сигурност (ВП) Комитетът за политика и сигурност (КПС) упражнява политически контрол и стратегическо ръководство на военната мисия на ЕС. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения съгласно член 38 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Това упълномощаване включва по-специално правомощия, необходими за изменение на документите за планиране, включително плана на мисията и командната верига. То включва още пълномощия за вземането на решения относно назначаване на командващ мисията на ЕС. Съветът запазва пълномощия за вземането на решение във връзка с целите и приключването на военната мисия на ЕС.
2. КПС се отчита редовно пред Съвета.
3. КПС получава редовно доклади от председателя на Военния комитет на ЕС (ВКЕС) относно провеждането на военната мисия на ЕС. КПС може да кани командващия мисията на ЕС на заседанията си според случая.
Член 6
Военно ръководство
1. ВКЕС наблюдава правилното изпълнение на военната мисия на ЕС, провеждана под ръководството на командващия мисията на ЕС.
2. ВКЕС получава редовно доклади от командващия мисията на ЕС. ВКЕС може да кани командващия мисията на ЕС на заседанията си според случая.
3. Председателят на ВКЕС е основно лице за контакт с командващия мисията на ЕС.
Член 7
Изпълнение и съгласуваност на действията на Съюза
1. ВП осигурява изпълнението на настоящото решение и съгласуваността му с външната дейност на Съюза като цяло, включително програмите на Съюза за развитие.
2. Командващият мисията на ЕС подпомага ВП в изпълнението на настоящото решение.
Член 8
Участие на трети държави
1. Без да се засяга независимостта при вземане на решения на Съюза и единната институционална рамка и в съответствие с приложимите насоки на Европейския съвет, трети държави могат да бъдат поканени да участват в мисията.
2. Съветът упълномощава КПС да покани трети държави да предоставят принос и да взема съответните решения относно приемането на предложения принос по препоръка на командващия мисията на ЕС и ВКЕС.
3. Конкретните условия за участието на трети държави са предмет на споразумения, които се сключват съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Когато Съюзът и трета държава са сключили споразумение, установяващо рамката за участие на третата държава в мисии на Съюза по управление на кризи, разпоредбите на това споразумение се прилагат в рамките на настоящата мисия.
4. Трети държави, които имат съществен военен принос към военната мисия на ЕС, имат същите права и задължения по отношение на текущото управление на мисията като държавите-членки, участващи в мисията.
5. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения за създаване на комитет на участващите държави, в случай че трети държави имат съществен военен принос.
Член 9
Статут на личния състав на ЕС
Статутът на частите и личния състав на ЕС, в т.ч. привилегиите, имунитетите и други гаранции, необходими за осъществяването и безпрепятственото изпълнение на тяхната мисия, могат да са предмет на споразумение, сключено съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218, параграф 3 от ДФЕС.
Член 10
Финансови разпоредби
1. Общите разходи за военната мисия на ЕС се управляват в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни или отбранителни последици (Athena) (2) („ATHENA“).
2. Референтната сума за общите разходи на военната мисия на ЕС възлиза на 4,8 милиона евро. Процентът от референтната сума, посочен в член 32, параграф 3 от ATHENA, се определя на 60 %.
Член 11
Предоставяне на информация на трети страни
1. ВП е упълномощен да предоставя на Организацията на обединените нации (ООН), на Африканския съюз (АС, AMISOM) и на други трети страни, свързани с настоящото решение, класифицирана информация и класифицирани документи на ЕС, изготвени за целите на военната мисия на ЕС, до съответното ниво на класификация и съгласно разпоредбите относно сигурността на Съвета (3).
2. ВП е упълномощен да предоставя на ООН, АС, AMISOM и на други трети страни, свързани с настоящото решение, некласифицирани документи на ЕС, свързани с разискванията на Съвета във връзка с военната мисия на Съюза, по отношение на които съществува задължение за служебна тайна съгласно член 6, параграф 1 от Процедурния правилник на Съвета (4).
Член 12
Влизане в сила и прекратяване
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Военната мисия на ЕС приключва през 2011 г. след два последователни шестмесечни периода на обучение.
3. Настоящото решение се отменя от датата на закриване на щаба на ЕС, бюрото за връзка в Найроби и звеното за подкрепа в Брюксел, в съответствие с одобрените планове за приключване на военната мисия на ЕС и без да се засягат процедурите по отношение на одита и представянето на счетоводните отчети на военната мисия на Съюза, установени в ATHENA.
Член 13
Публикуване
1. Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Решенията на КПС относно назначението на командващ мисията на ЕС и приемането на приноса на трети държави, както и по отношение на създаването на комитет на участващите държави, също се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 15 февруари 2010 година.
RÅDETS AFGØRELSE 2010/96/FUSP
af 15. februar 2010
om Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af somaliske sikkerhedsstyrker
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28 og artikel 43.stk. 2,
under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I resolution 1872 (2009) om situationen i Somalia, der blev vedtaget den 26. maj 2009, understregede FN's Sikkerhedsråd (UNSC) betydningen af at genoprette, uddanne, udstyre og fastholde somaliske sikkerhedsstyrker og opfordrede indtrængende medlemsstaterne og regionale og internationale organisationer til at yde teknisk bistand til uddannelse og udstyring af de somaliske sikkerhedsstyrker. I resolution 1897 (2009), der blev vedtaget den 30. november 2009, mindede UNSC om sine tidligere resolutioner og bekræftede, at det respekterer Somalias suverænitet, territoriale integritet, politiske uafhængighed og enhed.
(2)
I sine konklusioner af 27. juli 2009 besluttede Rådet at optrappe engagementet i at fremme fred og udvikling i Somalia. Med henblik herpå undersøgte Rådet mulighederne for, at Unionen bidrager til den internationale indsats, herunder på sikkerhedsområdet.
(3)
I sine konklusioner af 17. november 2009 erklærede Rådet, at yderligere EU-støtte til sikkerhedssektoren i Somalia bør overvejes som led i en samlet EU-tilgang til situationen i Somalia, og at denne støtte bør være en del af en større og sammenhængende ramme omkring tæt samarbejde og samordning mellem EU og Den Afrikanske Union, De Forenede Nationer og andre relevante partnere, navnlig Amerikas Forenede Stater. Med hensyn til Den Afrikanske Union understregede Rådet endvidere betydningen af den rolle, som Den Afrikanske Unions Mission i Somalia (Amisom) spiller.
(4)
Den 17. november 2009 godkendte Rådet et krisestyringskoncept om en eventuel europæisk sikkerheds- og forsvarsmission for at bidrage til uddannelsen af sikkerhedsstyrker under Somalias føderale overgangsregering og anmodede om yderligere planlægning. Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) udpegede efterfølgende en planlægningsmyndighed.
(5)
Ved skrivelser af henholdsvis 18. november 2009 og 23. januar 2010 udtrykte Somalias føderale overgangsregering sin anerkendelse af Unionens bestræbelser på at koordinere uddannelsen af de somaliske sikkerhedsstyrker og dens arbejde for fred og stabilitet i Somalia og forsikrede Unionen om, at den var fuldt rede til at bære sin del af ansvaret for rekruttering, uddannelse, og fastholdelse af rekrutter, og den understregede også sit engagement i en bredere sikkerhedssektorpolitik i Somalia.
(6)
Ved skrivelse af 30. november 2009 hilste Den Afrikanske Unions særlige repræsentant for Somalia på vegne af Kommissionen for Den Afrikanske Union EU's positive overvejelser vedrørende uddannelse af over 2 000 somaliske sikkerhedsstyrker velkommen.
(7)
Den 8. december 2009 fastlagde Rådet en militær strategisk option for den eventuelle EU militærmission.
(8)
I sin rapport til UNSC den 31. december 2009 henviste FN's Generalsekretær til krisestyringskonceptet om en eventuel mission under den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik til støtte for uddannelsen af de somaliske sikkerhedsstyrker og understregede, at EU's instruktører, når EU's planlægning for gennemførelsen af uddannelsen er gennemført, vil forventes at følge de harmoniserede og godkendte undervisningsplaner.
(9)
Ved skrivelse af 5. januar 2010 hilste Ugandas forsvarsminister det velkommen, at Unionen påtænker at gennemføre en mission til støtte for den somaliske sikkerhedssektor, og anmodede Unionen om at deltage i uddannelsen af somaliske sikkerhedsstyrker i Uganda i en periode på mindst et år.
(10)
Den 20. januar 2010 tilbød Unionen Somalias føderale overgangsregering at bidrage til uddannelsen af de somaliske sikkerhedsstyrker.
(11)
I sine konklusioner af 25. januar 2010 vedtog Rådet at oprette en EU militærmission, der skal bidrage til uddannelsen af somaliske sikkerhedsstyrker i Uganda, hvor der allerede uddannes somaliske styrker. Missionen vil også gøre det lettere at koordinere handling fra EU's side med Amisom. Rådet vedtog desuden, at EU-militærmissionen vil blive indledt med næste hold til træning, der skal begynde i foråret 2010, og at den vil blive gennemført i tæt samordning med partnere, herunder Somalias føderale overgangsregering, Uganda, Den Afrikanske Union, De Forenede Nationer og Amerikas Forenede Nationer. Rådet erkendte, at det er nødvendigt at gennemføre denne uddannelse som led i en bredere international indsats, og den bør bl.a. omfatte sikkerhedsundersøgelse af dem, der skal uddannes, overvågning og vejledning af styrkerne, når de er tilbage i Mogadishu, og finansiering og betaling af soldaternes løn.
(12)
PSC bør under ansvar af Rådet og af HR varetage den politiske kontrol med EU-militærmissionen, stå for den strategiske ledelse og træffe de nødvendige afgørelser i overensstemmelse med artikel 38, tredje afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU).
(13)
Det er nødvendigt at forhandle og indgå internationale aftaler om tredjestaters deltagelse i EU-missioner og om status for EU-enhederne og deres personel.
(14)
Aktionsudgifterne i forbindelse med denne afgørelse, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet, bør afholdes af medlemsstaterne i henhold til artikel 41, stk. 2, i TEU og i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2008/975/FUSP af 18. december 2008 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (Athena) (1) (i det følgende benævnt »Athena«).
(15)
I henhold til artikel 28, stk. 1, i TEU skal Rådets afgørelser angive de midler, der skal stilles til rådighed for Unionen. Det finansielle referencegrundlag for en periode på 12 måneder for de fælles udgifter til EU-militærmissionen er udtryk for det bedste skøn på nuværende tidspunkt og foregriber ikke de beløb, som fastlægges i det endelige budget i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i Athena.
(16)
I medfør af artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet. Danmark deltager derfor ikke i finansieringen af denne mission -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Mission
1. Unionen gennemfører en militær uddannelsesmission (i det følgende benævnt »EUTM Somalia«) for at bidrage til styrkelsen af Somalias føderale overgangsregering, så den kan fungere som en regering til gavn for Somalias borgere. Målet med EU's militærmission er navnlig at bidrage til et omfattende og bæredygtigt perspektiv for udviklingen af den somaliske sikkerhedssektor ved at styrke de somaliske sikkerhedsstyrker gennem specifik militæruddannelse og støtte til den uddannelse, som Uganda leverer, af 2 000 somaliske rekrutter op til og med delingsniveau, herunder den nødvendige modul- og specialuddannelse for officerer og underofficerer. EU-militærmissionen skal operere i tæt samarbejde og samordning med det internationale samfunds øvrige aktører, navnlig De Forenede Nationer, Den Afrikanske Unions mission i Afrika (Amisom) og Amerikas Forenede Stater.
2. EU's militæruddannelse, der foregår i det regi, finder fortrinsvis sted i Uganda i overensstemmelse med de politiske mål for EU-missionen for at bidrage til uddannelsen af de somaliske sikkerhedsstyrker som defineret i krisestyringskonceptet, der blev godkendt af Rådet den 17. november 2009. Et af denne EU-militærmissions elementer placeres desuden i Nairobi.
Artikel 2
Udnævnelse af den øverstbefalende for EU-missionen
1. Oberst Ricardo GONZÁLEZ ELUL udnævnes hermed til øverstbefalende for EU-missionen.
2. Den øverstbefalende for EU-missionen varetager samme opgaver som en øverstbefalende for en EU-operation og en øverstbefalende for en EU-styrke.
Artikel 3
Udpegelse af EU-hovedkvarteret
EU-hovedkvarteret for missionen placeres i Uganda. Det omfatter desuden et forbindelseskontor i Nairobi og en støtteenhed i Bruxelles. Det fungerer både som operativt hovedkvarter og styrkehovedkvarter.
Artikel 4
Planlægning og iværksættelse af missionen
Afgørelsen om iværksættelse af EU-militærmissionen træffes af Rådet efter godkendelse af missionsplanen.
Artikel 5
Politisk kontrol og strategisk ledelse
1. Under ansvar af Rådet og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»HR«) udøver Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (»PSC«) den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af EU-militærmissionen. Rådet bemyndiger herved PSC til at træffe de relevante afgørelser i overensstemmelse med artikel 38 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU). Denne bemyndigelse omfatter de nødvendige beføjelser til at ændre planlægningsdokumenterne, herunder missionsplanen og kommandovejen. Den omfatter også de nødvendige beføjelser til at træffe beslutninger om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-missionen. Beslutningskompetencen med hensyn til EU-militærmissonens mål og afslutning forbliver i Rådet.
2. PSC aflægger med regelmæssige mellemrum rapport til Rådet.
3. PSC modtager med regelmæssige mellemrum rapporter fra formanden for EU's Militærkomité (EUMC) vedrørende gennemførelsen af EU-militærmissionen. PSC kan, i det omfang det er relevant, indkalde den øverstbefalende for EU-missionen til sine møder.
Artikel 6
Militær ledelse
1. EUMC forestår overvågningen af, at EU-militærmissionen, der gennemføres under ansvar af den øverstbefalende for EU-missionen, udføres korrekt.
2. EUMC modtager med regelmæssige mellemrum rapporter fra den øverstbefalende for EU-missionen. Den kan, i det omfang det er relevant, indkalde den øverstbefalende for EU-missionen til sine møder.
3. Formanden for EUMC fungerer som det primære kontaktled til den øverstbefalende for EU-missionen.
Artikel 7
Gennemførelse og sammenhæng i Unionens indsats
1. HR sikrer, at denne afgørelse gennemføres og er i overensstemmelse med Unionens optræden udadtil som helhed, herunder Unionens udviklingsprogrammer.
2. Den øverstbefalende for EU-missionen bistår HR med gennemførelsen af denne afgørelse.
Artikel 8
Tredjestaters deltagelse
1. Uden at dette anfægter Unionens selvstændige beslutningstagning og fælles institutionelle ramme, og i overensstemmelse med de relevante retningslinjer fra Det Europæiske Råd, kan tredjestater opfordres til at deltage i missionen.
2. Rådet bemyndiger herved PSC til at opfordre tredjestater til at foreslå bidrag og efter henstilling fra den øverstbefalende for EU-missionen og EUMC at træffe de relevante afgørelser om accept af de foreslåede bidrag.
3. Detaljerede bestemmelser vedrørende tredjestaters deltagelse fastlægges i aftaler, der indgås i henhold til artikel 37 i TEU og efter proceduren i artikel 218 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Hvis Unionen og en tredjestat har indgået en rammeaftale om denne tredjestats deltagelse i Unionens krisestyringsmissioner, finder bestemmelserne i en sådan aftale anvendelse i forbindelse med denne mission.
4. Tredjestater, der yder væsentlige militære bidrag til EU-militærmissionen har samme rettigheder og forpligtelser i den daglige ledelse af missionen som de medlemsstater, der deltager i missionen.
5. Rådet bemyndiger herved PSC til at træffe de relevante afgørelser om nedsættelse af en bidragyderkomité, hvis tredjestater yder væsentlige militære bidrag.
Artikel 9
Det EU-ledede personels status
Status for EU-ledede enheder og deres personel, herunder privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige for gennemførelsen og den uhindrede afvikling af missionen, kan fastlægges i en aftale, der indgås i overensstemmelse med artikel 37 i TEU og efter proceduren i artikel 218, stk. 3, i TEUF.
Artikel 10
Finansielle ordninger
1. De fælles udgifter til EU-militærmissionen administreres i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2008/975/FUSP af 18. december 2008 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (Athena) (2) (»Athena«).
2. Det finansielle referencegrundlag for de fælles udgifter til EU-militærmissionen beløber sig til 4,8 mio. EUR. Den procentdel af referencebeløbet, der er omhandlet i artikel 32, stk. 3, i Athena, er 60 %.
Artikel 11
Videregivelse af oplysninger til tredjeparter
1. HR bemyndiges hermed til at videregive EU's klassificerede informationer og dokumenter, der er fremstillet med henblik på EU-militærmissionen, til De Forenede Nationer (FN), Den Afrikanske Union (AU), Amisom og andre tredjeparter, der er inddraget i denne afgørelse, op til den klassifikationsgrad, der er relevant for hver af dem, og i overensstemmelse med Rådets sikkerhedsforskrifter (3).
2. HR bemyndiges hermed til at videregive ikke-klassificerede EU-dokumenter vedrørende Rådets forhandlinger om EU-militærmissionen, som i henhold til artikel 6, stk. 1, i Rådets forretningsorden (4) er omfattet af tavshedspligt, til FN, AU, Amisom og andre tredjeparter, der er inddraget i denne afgørelse.
Artikel 12
Ikrafttræden og afslutning
1. Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
2. EU-militærmissionen afsluttes i 2011 efter to sammenhængende uddannelsesperioder på seks måneder.
3. Denne afgørelse ophæves fra den dato, hvor EU-hovedkvarteret, forbindelseskontoret i Nairobi og støtteenheden i Bruxelles i overensstemmelse med de planer, der er godkendt for så vidt angår EU-militærmissionens afslutning, afvikles, jf. dog de procedurer, der er fastlagt i ATHENA vedrørende EU militærmissionens revision og regnskabsaflæggelse.
Artikel 13
Offentliggørelse
1. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
2. PSC's afgørelser om udnævnelse af en øverstbefalende for EU-missionen, om accept af bidrag fra tredjestater samt om oprettelse af en bidragyderkomité offentliggøres ligeledes i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2010.