ДИРЕКТИВА 2011/91/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 декември 2011 година
относно означенията или маркировките, идентифициращи партидата, към която принадлежи дадена храна
(кодифициран текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 89/396/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 г. относно означенията или маркировките, идентифициращи партидата, към която принадлежи даден хранителен продукт (3) е била неколкократно и съществено изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност, посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Вътрешният пазар представлява зона без вътрешни граници, в която се осигурява свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали.
(3)
Търговията с храни заема много важно място на вътрешния пазар.
(4)
Означението на партидата, към която принадлежи даденa хранa, отговаря на необходимостта от по-добра информация за идентичността на продуктите. Следователно това е полезен източник на информация, когато храните са предмет на спор или представляват риск за здравето на потребителите.
(5)
Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (5) не съдържа разпоредби за означение с цел идентифициране на партидите.
(6)
На международно ниво съществува общо задължение да се посочва производствената или опаковъчната партида на предварително опакованите храни. Задължение на Съюза е да допринася за развитието на международната търговия.
(7)
Следователно е препоръчително да се предвидят правила от общо и хоризонтално естество, за да се управлява обща система за означение на партидите.
(8)
Ефективността на тази система зависи от приложението ѝ на различните етапи от предлагането на пазара. Независимо от всичко е желателно да се изключат някои продукти и операции, и по-специално онези, които се реализират при стартирането на мрежата за дистрибуция на селскостопански продукти.
(9)
Необходимо е да бъде взет под внимание фактът, че незабавната консумация след покупката на някои храни, като сладолед на индивидуални порции, прави ненужно означението на партидата направо върху отделната опаковка. За тези продукти обаче означението на партидата следва задължително да фигурира върху комбинираната опаковка.
(10)
Концепцията за партида предполага, че няколко търговски единици на дадена храна имат почти идентични производствени, фабрични или опаковъчни характеристики. Ето защо тази концепция не следва да се прилага за насипни продукти или за продукти, които поради индивидуалната си специфика или разнородното си естество не могат да се приемат като формиращи хомогенна група.
(11)
Поради разнообразието от използвани методи за идентификация определянето на партидата и нанасянето на съответното означение или маркировка следва да зависят от търговеца.
(12)
За да се изпълнят изискванията за предоставяне на информация, за които то е предназначено, означението следва да е ясно различимо и разпознаваемо като такова.
(13)
Срокът на минимална трайност или срокът на годност могат, в съответствие с Директива 2000/13/ЕО, да послужат за идентифициране на партидата, при положение че тя е означена точно.
(14)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение I, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се отнася до означението, позволяващо идентифициране на партидата, към която принадлежи дадена храна.
2. За целите на настоящата директива „партида“ означава група търговски единици от дадена храна, създадени, произведени или опаковани при практически едни и същи условия.
Член 2
1. Дадена храна може да се предлага на пазара, само ако е придружена с означение, както е посочено в член 1, параграф 1.
2. Параграф 1 не се прилага:
а)
за селскостопански продукти, които след изнасяне от стопанството са:
i)
продадени или доставени в бази за временно складиране, подготовка или опаковка;
ii)
транспортирани до организациите на производителите; или
iii)
взети за незабавно включване в оперативна подготовка или система за преработка;
б)
когато в момент на продажба на крайния потребител храните не са предварително опаковани, опаковат се по желание на купувача или се опаковат предварително за незабавна продажба;
в)
за опаковки или контейнери, чиято най-голяма страна е с площ не по-малка от 10 cm2;
г)
към индивидуалните порции сладолед. Означението, позволяващо идентифициране на партидата, се поставя върху комбинираната опаковка.
Член 3
Партидата се определя във всеки отделен случай от производителя, завода или опаковчика на въпросната храна, или от първия продавач, установен в рамките на Съюза.
Посоченото в член 1, параграф 1 означение се определя и нанася съгласно задължението на един или друг от тези оператори. То е предшествано от буквата „L“ освен в случаите, когато е ясно различимо от другите означения на етикета.
Член 4
Когато храните са предварително опаковани, посоченото в член 1, параграф 1 означение и, при необходимост, буквата „L“ се поставят на предварителната опаковка или на прикрепен към нея етикет.
Когато храните не са предварително опаковани, посоченото в член 1, параграф 1 означение и, при необходимост, буквата „L“ се поставят на опаковката или на контейнера или, ако това не е възможно - се отбелязват в съответните търговски документи.
Във всички случаи те се поставят така, че да са ясно видими, четливи и незаличими.
Член 5
Когато срокът на минимална трайност или срокът на годност са отбелязани на етикета, посоченото в член 1, параграф 1 означение не се поставя на храната, при условие че датата съдържа поне некодирано означение на деня и месеца в този ред.
Член 6
Настоящата директива се прилага, без да засяга означенията, предвидени с конкретни разпоредби на Съюза.
Комисията публикува и актуализира списък на въпросните разпоредби.
Член 7
Директива 89/396/ЕИО, изменена с директивите, посочени в приложение I, част A, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение I, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 8
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 13 декември 2011 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/91/EU
af 13. december 2011
om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti
(kodifikation)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 89/396/EØF af 14. juni 1989 om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Det indre marked indebærer, at varer, personer, tjenesteydelser og kapital sikres fri bevægelighed inden for et område uden indre grænser.
(3)
Handelen med levnedsmidler indtager en meget vigtig plads i forbindelse med det indre marked.
(4)
Angivelser til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti, opfylder behovet for at sikre bedre oplysning om varernes identitet. Sådanne angivelser er nyttige, såfremt levnedsmidlerne bliver genstand for en tvist eller frembyder en fare for forbrugernes sundhed.
(5)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000, om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (5), omhandler ikke angivelser til identifikation af levnedsmiddelpartier.
(6)
På internationalt plan er der i almindelighed pligt til for færdigpakkede levnedsmidler at angive en reference vedrørende enten fremstillingen eller indpakningen af et bestemt levnedsmiddelparti. Unionen bør bidrage til udviklingen af den internationale samhandel.
(7)
Der bør derfor fastsættes generelle og horisontale regler, med henblik på forvaltningen af et fælles system til identifikation af levnedsmiddelpartier.
(8)
Systemets effektivitet afhænger af dets anvendelse på de forskellige distributionsstadier. Visse produkter og visse aktiviteter, navnlig aktiviteter i de første stadier af distributionen af landbrugsprodukter, bør dog undtages.
(9)
Der bør tages hensyn til den omstændighed, at visse levnedsmidler, såsom konsumis i portionspakninger, fortæres straks efter købet, hvilket gør det unødvendigt, at angivelsen af partiet findes direkte på den enkelte emballage. For disse produkter bør angivelsen af partiet derimod obligatorisk findes på gruppeemballagen.
(10)
Begrebet levnedsmiddelparti forudsætter, at flere salgsenheder af samme levnedsmiddel frembyder praktisk taget ens fremstillings-, tilvirknings- eller emballeringskarakteristika. Dette begreb bør derfor ikke anvendes på varer, der leveres i løs vægt, eller som på grund af deres individuelle eller heterogene karakter ikke kan anses for at udgøre en homogen mængde.
(11)
Mangfoldigheden af de anvendte identifikationsmetoder gør det mest hensigtsmæssigt, at det er erhvervsvirksomheden, der afgrænser levnedsmiddelpartiet og anbringer de dertil svarende angivelser eller mærker.
(12)
Hvis angivelserne skal opfylde det informationsbehov, for hvilket de anføres, bør de fremtræde klart og tydeligt som sådanne.
(13)
Datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato, som omhandlet i direktiv 2000/13/EF, kan tjene som angivelse til identifikation af levnedsmiddelpartiet, såfremt dens anførelse er præcis
(14)
Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv vedrører oplysninger til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti.
2. I dette direktiv forstås ved »levnedsmiddelparti« en række salgsenheder af et levnedsmiddel, der er fremstillet, tilvirket eller emballeret under praktisk taget ens omstændigheder.
Artikel 2
1. Et levnedsmiddel må kun forhandles, hvis det ledsages af oplysninger, som nævnt i artikel 1, stk. 1.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse:
a)
på landbrugsprodukter, der fra bedriftens område:
i)
sælges eller leveres til midlertidige oplagrings-, påfyldnings- eller emballeringssteder
ii)
transporteres til producentorganisationer, eller
iii)
afhentes med henblik på umiddelbart at indgå i en tilberednings- eller forarbejdningsproces
b)
når levnedsmidler på detailsalgsstedet ikke forefindes i færdigpakket stand, indpakkes på købers anmodning eller færdigpakkes med henblik på umiddelbart salg
c)
på emballager eller beholdere, hvis største yderflade har et flademål på under 10 cm2
d)
på konsumis i portionspakninger. Oplysninger til identifikation af partiet skal findes på gruppeemballagerne.
Artikel 3
Levnedsmiddelpartiet afgrænses i hvert enkelt tilfælde af den virksomhed, der har fremstillet, tilvirket eller emballeret det pågældende levnedsmiddel, eller af den i Unionen etablerede virksomhed, der først sælger dette.
Ansvaret for ordlyden og anbringelsen af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger påhviler en af disse virksomheder. Oplysningerne indledes med bogstavet »L«, bortset fra tilfælde, hvor de klart adskiller sig fra mærkningens oplysninger i øvrigt.
Artikel 4
Når der er tale om færdigpakkede levnedsmidler, skal de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger og i givet fald bogstavet »L« være anbragt på emballagen eller på en hertil fastgjort etiket.
Når der er tale om ikke-færdigpakkede levnedsmidler, skal de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger og i givet fald bogstavet »L« være anbragt på emballagen eller beholderen eller, hvis dette ikke er muligt, på de ledsagende handelsdokumenter.
Oplysningerne skal under alle omstændigheder være klart synlige, let læselige og må ikke kunne udslettes.
Artikel 5
Når datoen for mindsteholdbarhed eller sidste anvendelsesdato indgår i mærkningen, behøver levnedsmidlet ikke at være ledsaget af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger, såfremt denne dato er anført ukodet og mindst omfatter dag og måned i nævnte rækkefølge.
Artikel 6
Dette direktiv anvendes med forbehold af de angivelser, der er foreskrevet i særlige EU-forskrifter.
Kommissionen offentliggør og ajourfører listen over de pågældende bestemmelser.
Artikel 7
Direktiv 89/396/EØF som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 8
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 9
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. december 2011.