РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 500/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 юни 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (наричана по-долу „Конвенцията“).
(2)
На своята 16-та специална среща през 2008 г. Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (наричана по-долу „ICCAT“) прие Препоръка 08-05 за установяване на нов план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, който заменя предишния план за възстановяване, приет през 2006 г. Преди Препоръка 08-05 да породи действие, беше приет Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета (3).
(3)
На своята 17-та специална среща през 2010 г. ICCAT прие Препоръка 10-04 за изменение на многогодишния план за възстановяване на ресурсите от червен тон. С оглед възстановяване на запасите Препоръка 10-04 предвижда допълнително намаляване на общия допустим улов и засилване на мерките за понижаване на риболовния капацитет и за засилване на мерките за контрол, най-вече по отношение на операциите по прехвърляне и поставяне в клетки, както и предвижда през 2012 г. от страна на Постоянния комитет за изследвания и статистика (SCRS) да бъдат разработени допълнителни консултации за установяване на местата за размножаване и за създаване на резервати.
(4)
Препоръка 10-04 е задължителна за Съюза.
(5)
В допълнение към това, някои разпоредби от Регламент (ЕО) № 302/2009 вече не са актуални и следва да бъде заличени. Други разпоредби следва да бъдат осъвременени, за да отразяват промените в законодателството, и по-специално тези, които произтичат от приемането на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (4).
(6)
За да бъдат осигурени еднакви условия за операциите по прехвърляне, операциите по поставяне в клетки и за записването и докладването на дейности, свързани с капани за риба тон, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (5).
(7)
Понятието „Общност“, използвано в постановителната част на Регламент (ЕО) № 302/2009, следва да бъдат променено с оглед отчитането на влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г.
(8)
Препоръка 10-04 породи действие на 13 август 2011 г. При все това всички договарящи страни по конвенцията, включително Съюзът, се споразумяха да прилагат разпоредбите относно обезпечаването с наблюдатели, което в случая със Съюза се гарантира от държавите-членки, считано от 1 януари 2011 г. Следователно уместно е съответстващите разпоредби от настоящия регламент да се прилагат с обратно действие, считано от 1 януари 2011 г.
(9)
С оглед на гореизложеното Регламент (ЕО) № 302/2009 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 302/2009 се изменя, както следва:
(1)
В член 1, член 4, параграф 13, член 9, параграфи 3, 4, 5, 8, 9 и 10, член 11, параграф 1, член 14, параграф 4, член 15, параграф 3, член 18, параграф 2, член 21, параграфи 1 и 4, член 23, параграф 6, член 29, параграфи 1, 3, 4 и 5, член 31, параграф 4 и член 34, параграфи 2 и 3, съществителното име „Общност“ или съответното прилагателно се заменят със съществителното име „Съюз“ или със съответното прилагателно и се извършват всички необходими и произтичащи от тази замяна граматични корекции.
(2)
В член 1 третият параграф се заменя със следното:
„Целта на плана за възстановяване, който е в сила от 2007 г. до края на 2022 г., е да се постигне биомаса, отговаряща на максималния устойчив улов, с вероятност от най-малко 60 %.“
(3)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
буква г) се заменя със следното:
„г)
„допълнителен кораб“ означава всеки кораб, използван за транспортиране на мъртва риба червен тон (непреработена) от клетка или от капан за риба тон до определено пристанище или кораб за преработка;“;
б)
буква з) се заменя със следното:
„з)
„дейности по прехвърляне“ означава:
i)
всяко прехвърляне на жив червен тон от мрежата на кораб за улов в транспортна клетка;
ii)
всяко прехвърляне на жив червен тон от транспортна клетка в друга транспортна клетка;
iii)
всяко прехвърляне на клетка с червен тон от кораб влекач в друг кораб влекач;
iv)
всяко прехвърляне на мъртъв червен тон от транспортна клетка на допълнителен кораб;
v)
всяко прехвърляне от рибно стопанство за червен тон или от капан за риба тон на кораб за преработка или на транспортен кораб или всяко прехвърляне на клетка, съдържаща червен тон, от едно рибно стопанство в друго;
vi)
всяко прехвърляне на жив червен тон от капан за риба тон в транспортна клетка.“;
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
„отглеждане“ означава поставяне на червен тон в клетки за повече от шест месеца с цел увеличаване на биомасата;“;
г)
добавя се следната буква:
„р)
„отговорна държава-членка“ и „държава-членка, отговаряща за“ означава държавата-членка на флага или държавата-членка, под чиято юрисдикция са капанът за риба тон или рибното стопанство, или, ако рибното стопанство или капанът за риба тон се намират в открито море - държавата-членка, в която са установени капанът или операторът на рибното стопанство;“.
(4)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Не по-късно от 30 септември всяка година държавите-членки предават на Комисията временния годишен риболовен план относно следващата година. Комисията събира временните годишни национални риболовни планове и ги включва в риболовния план на Съюза, който се предава на секретариата на ICCAT за одобрение от ICCAT.
Държавите-членки предават на Комисията окончателния годишен риболовен план не по-късно от 31 януари всяка година. Комисията събира окончателните годишни национални риболовни планове и ги включва в риболовния план на Съюза, който се предава до секретариата на ICCAT в срок до 1 март всяка година.“;
б)
параграфи 12 и 14 се заличават.
(5)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 7 се заменя със следното:
„7. Без да се засяга параграф 6, риболовният капацитет, посочен в параграфи 2 и 4 и в член 9, се намалява, така че:
а)
до началото на 2010 г. за всяка държава-членка да се отстрани най-малко 25 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ;
б)
до началото на 2011 г. за всяка държава-членка да се отстрани най-малко 75 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ;
в)
до началото на 2012 г. за всяка държава-членка да се отстрани най-малко 95 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ;
г)
до началото на 2013 г. за всяка държава-членка да се отстрани 100 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ.
Изчисляването на риболовния капацитет се извършва въз основа на равнищата на улова за категориите кораби в съответствие с методиката, одобрена по време на годишната среща на ICCAT през 2009 г.
Това изискване за намаляване не се прилага за държава-членка, която докаже, че нейният риболовен капацитет е съизмерим с квотата ѝ.“;
б)
параграф 9 се заменя със следното:
„9. Всяка държава-членка изготвя план за управление на риболовния капацитет за 2010-2013 г. Този план се изпраща на Комисията до 15 август 2009 г. и включва информацията, посочена в параграфи 2, 4, 6 и 7. Планът също така включва подробна информация за методите, използвани от държавите-членки наред с бракуването, за отстраняване на свръхкапацитета. При необходимост планът се преразглежда и представя на Комисията не по-късно от 15 август всяка година.
Комисията събира националните планове за управление и ги включва в плана на Съюза за управление на риболовния капацитет, който се предава на ICCAT за обсъждане и одобрение.“
(6)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Риболовът на червен тон с мрежа гъргър се забранява в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море през периода от 15 юни до 15 май.“;
б)
параграф 6 се заличава.
(7)
Член 14, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Не се приема подаване на документи със задна дата. Последващи изменения в списъците, посочени в параграф 1, през една календарна година се приемат единствено ако нотифициран риболовен кораб е възпрепятстван да участва поради легитимни оперативни причини или поради форсмажорни обстоятелства. При такива обстоятелства съответните държави-членки незабавно информират Комисията за този факт и предоставят:
а)
пълни подробности относно кораба или корабите за улов, предназначени да заменят кораба, посочен в параграф 1; както и
б)
изчерпателно описание на причините, обосноваващи замяната, както и всякакви съответни доказателства или препратки в подкрепа на това действие.“
(8)
Член 18, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В допълнение към спазването на членове 14, 15, 23 и 24 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (6) капитанът на кораб за улов на ЕС вписва в бордовия дневник, ако е приложимо, информацията, изброена в приложение II от настоящия регламент.
(9)
В член 19, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Не се разрешават съвместни риболовни операции с други ДС.“
(10)
Член 22 се заменя със следния текст:
„Член 22
Дейности по прехвърляне
1. Преди всяка дейност по прехвърляне капитанът на кораб за улов или кораб влекач, или операторът на рибното стопанство или на капана за риба тон, от които се извършва това прехвърляне, изпраща на компетентните органи на съответната отговорна държава-членка предварително уведомление за прехвърляне, съдържащо:
а)
името на кораба за улов, рибното стопанство или капана за риба тон, заедно с регистрационния номер на ICCAT;
б)
очаквания час на прехвърляне;
в)
оценка на количеството червен тон за прехвърляне;
г)
информация за местоположението (географска ширина/дължина), където ще се извърши прехвърлянето, както и установимите номера на клетките;
д)
името на приемащия кораб влекач, броя на теглените клетки и, по целесъобразност, регистрационния номер на ICCAT;
е)
пристанището, рибното стопанство или клетката, за които е предназначен червеният тон.
2. Органите на отговорната държава-членка решават за всяка дейност по прехвърляне дали да дадат разрешение. За тази цел на капитана на риболовния кораб, на оператора на капана за риба тон или съответно на оператора на рибното стопанство се издава и се съобщава уникален идентификационен номер. Когато разрешението е предоставено, този номер съдържа трите букви на кода на ДС, четири цифри за съответната година и трибуквено обозначение „AUT“ (authorisation - разрешение), следвани от последователни номера. При отказ за издаване на разрешение този номер съдържа трите букви на кода на ДС, четири цифри за съответната година и трибуквено обозначение „NEG“ (отказ), следвани от последователни номера. Операциите за прехвърляне не могат да започнат без предварително разрешение.
Разрешението за прехвърляне се издава или се отказва от държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, за кораба влекач, рибното стопанство или капана за риба тон, в срок от 48 часа след подаване на предварителното уведомление за прехвърляне. Държавата-членка не издава разрешение за прехвърляне, ако при получаване на предварителното уведомление за прехвърляне прецени, че:
а)
корабът за улов или капанът за риба тон, декларирали, че са уловили рибата, не разполагат с достатъчна квота;
б)
корабът за улов или операторът на капана за риба тон не са докладвали надлежно за количеството риба или не е било издадено разрешение за съответния улов и същият не е приспаднат при изразходване на квотата, която може да бъде приложена в този случай;
в)
корабът за улов, който е декларирал, че е уловил рибата, няма разрешение за риболов на червен тон, или
г)
корабът влекач, който е декларирал, че приема прехвърлянето на рибата, не фигурира в регистъра на ICCAT за всички други риболовни кораби (с изключение на кораби за улов) с разрешение да извършват дейности по отношение на червен тон, посочен в член 14, параграф 3, или не е оборудван със система за наблюдение на корабите (VMS).
3. При отказ за прехвърляне:
а)
държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, издава заповед за връщане, уведомява капитана на кораба за отказа за прехвърляне и нарежда уловената риба да бъде върната в морето;
б)
капитанът на кораба за улов, операторът на рибното стопанство или операторът на капана за риба тон връщат рибата в морето;
в)
връщането на червения тон в морето се записва с видеокамера и се извършва в присъствието на регионален наблюдател на ICCAT, който изготвя и изпраща доклад, придружен от видеозаписа, до секретариата на ICCAT.
4. В края на операцията за прехвърляне капитанът на кораба за улов, операторът на капана за риба тон или операторът на рибното стопанство попълва и изпраща на компетентните органи на отговорната държава-членка декларацията на ICCAT за прехвърляне в съответствие с формата, посочен в приложение VIIIa.
Компетентните органи на държавата-членка, отговаряща за кораба, стопанството или капана за риба тон, от които се извършва прехвърлянето, номерират формулярите за декларацията за прехвърляне. Системата за номериране включва трибуквения код на ДС, следван от четири цифри, обозначаващи годината, и три последователни номера, следвани от трите букви ITD (CPC-20**/xxx/ITD).
Прехвърлянето на рибата е съпроводено от оригиналната декларация за прехвърляне. Капитанът на кораба за улов, операторът на капана за риба тон, капитанът на кораба влекач или операторът на рибното стопанство съхраняват копие на декларацията.
5. Капитаните на корабите, извършващи операции за прехвърляне (в това число кораби влекачи), отразяват ежедневно в своя бордови дневник теглото и броя на прехвърлената риба, заедно с името, флага и регистрационния номер на ICCAT на кораба за улов, името и регистрационния номер на ICCAT на всеки друг кораб, участващ в операцията, датата и местоположението на прехвърлянето и стопанството, за което е предназначена рибата. Бордовият дневник съдържа данни за всички прехвърляния, извършени през риболовния сезон. Той се съхранява на борда и е достъпен за инспекция по всяко време.
6. Разрешението за прехвърляне от отговорната държава-членка не предопределя разрешението за операцията за поставяне в клетки.
7. Капитанът на кораба за улов, операторът на рибното стопанство или операторът на капана за риба тон, който прехвърля червен тон, взема мерки операциите по прехвърлянето да се наблюдават с видеокамера във водата.
Правят се по две копия на всеки видеозапис на прехвърлянията. Едното се предава на регионалния наблюдател, а другото - съответно на наблюдателя на ДС или националния наблюдател на борда на кораба влекач. Копието, предадено на наблюдателя на ДС или на националния наблюдател, придружава декларацията за прехвърляне и свързания с нея улов, за който се отнася. В началото или в края на всеки видеозапис се показва номерът на декларацията на ICCAT за прехвърляне. Часът и датата на записа са видни през цялото време за всеки видеозапис. При поискване от страна на Комисията държавите-членки предоставят на Научния комитет на ICCAT копия от видеозаписите.
8. Регионалният наблюдател на ICCAT на борда на кораба за улов, посочен в програмата за регионални наблюдатели на ICCAT (приложение VII), записва и докладва за провежданите операции за прехвърляне, проверява местоположението на кораба за улов, когато последният участва в операции за прехвърляне, наблюдава и оценява прехвърления улов и проверява въведената информация в предварителното разрешение за прехвърляне, посочено в параграф 2 и в декларацията за прехвърляне на ICCAT, посочена в параграф 4.
В случай че броят и/или средното тегло, посочени в приблизителната оценка на регионалния наблюдател, надвишават с 10 % или повече заявеното от капитана на кораба за улов, държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, започва разследване, което приключва преди момента на поставяне в клетки в рибното стопанство. Преди да станат известни резултатите от това разследване, не се разрешава поставянето в клетки и заверяването на раздела за улова в документа за улов на червен тон.
9. Регионалният наблюдател на ICCAT подписва декларацията на ICCAT за прехвърляне и изписва ясно името си и ICCAT номера. Той се уверява, че декларацията за прехвърляне на ICCAT е попълнена правилно и е изпратена на капитана на кораба влекач.
В края на операцията за прехвърляне на риболовния кораб операторът на капана за риба тон попълва и изпраща на компетентните органи на своята държава-членка на флага декларацията на ICCAT за прехвърляне в съответствие с формата, определен в приложение IV.
10. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на подробни правила относно операциите по прехвърляне съгласно параграфи 2 и 7 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 38а процедура по разглеждане.“
(11)
Член 24 се заменя със следния текст:
„Член 24
Операции за поставяне в клетка
1. В рамките на една седмица от извършването на операцията за поставяне в клетки държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, изпраща заверен от наблюдател доклад за поставяне в клетки до държавата-членка или до ДС, под чийто флаг плава корабът, уловил червения тон, както и до Комисията. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT. Докладът съдържа информацията, включена в декларацията за поставяне в клетки, определена в Препоръка на ICCAT 06-07 относно отглеждането на червен тон.
2. Преди всяка операция за поставяне в клетки компетентният орган на държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, уведомява отговорната държава-членка или ДС, под чийто флаг плава корабът за улов, относно прехвърлянето в клетки на количествата, уловени от корабите за улов под неин флаг.
3. Държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, изисква от държавата-членка или ДС, отговаряща за рибното стопанство, да пристъпи към задържане на улова и връщане на рибата в морето в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3, ако при получаване на информацията, посочена в параграф 2, тя счита, че:
а)
корабът за улов, който е декларирал, че е уловил рибата, няма достатъчна квота за червения тон, поставен в клетката;
б)
количеството риба не е било надлежно докладвано от страна на кораба за улов и не е било взето предвид при изчисляването на квотата, която може да се приложи;
в)
корабът за улов, който е декларирал, че е уловил рибата, няма разрешение за риболов на червен тон.
4. Операцията за поставяне в клетки не започва без предварителното разрешение на ДС на флага или държавата-членка, отговаряща за кораба за улов.
Червеният тон се поставя в клетки преди 31 юли, освен ако държавата-членка или ДС, отговаряща за получаващото рибата стопанство, предостави обосновани причини, в това число форсмажорни обстоятелства, които придружават доклада за поставяне в клетки при неговото подаване
5. Държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, предприема необходимите мерки, за да забрани поставянето в клетки с цел отглеждане или угояване на червен тон, които не са придружени от документацията, изисквана от ICCAT, в това число документацията, изисквана по силата на настоящия регламент и на Регламент (ЕС) № 640/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) (7). Тази документация трябва да бъде точна, пълна и заверена.
6. Отговорната държава-членка или отговорната ДС издава или отказва разрешението за поставяне в клетки в срок от 48 часа след подаване на информацията, посочена в параграф 2. В случай че поставянето в клетки не е разрешено, държавата-членка или ДС, отговаряща за кораба за улов, издава заповед за връщане, адресирана съответно до държавата-членка или ДС, отговаряща за кораба влекач, и/или до държавата-членка или ДС, отговаряща за рибното стопанство, в съответствие с процедурите, установени в член 22, параграф 3.
7. Държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, взема мерки дейностите за поставяне в клетки да се наблюдават с видеокамера във водата.
За всяка операция за поставяне в клетки се прави по един видеозапис. В началото или в края на всеки видеозапис се показва номерът на декларацията на ICCAT за прехвърляне. Часът и датата на записа са видни през цялото време за всеки видеозапис.
8. В случай че броят или средното тегло, посочени в приблизителната оценка на регионалния наблюдател, надвишават с 10 % или повече заявеното от оператора на рибното стопанство, държавата-членка, отговаряща за стопанството, в сътрудничество с държавата на флага на кораба за улов, предприема разследване. Преди да станат известни резултатите от това разследване не се разрешава прибирането на улова от стопанството и заверяването на раздела за отглеждане в документа за отглеждане на червен тон.
Ако разследването не приключи в рамките на 10 работни дни или ако резултатите от него покажат, че броят или средното тегло на червения тон надвишава с повече от 10 % декларираното от оператора на рибното стопанство, ДС на флага или държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, издава заповед за връщане в морето на броя или теглото излишна риба.
Държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, взема мерки, за да гарантира, че операторът на рибното стопанство изпълнява заповедта за връщане в рамките на 48 часа след пристигането на регионалния наблюдател. Връщането на рибата се извършва в съответствие с процедурите, установени в член 22, параграф 3.
В случай че крайната приблизителна оценка към момента на поставянето в клетки в рибното стопанство е по-голяма от крайната приблизителна оценка към момента на първото прехвърляне от кораба за улов, държавата-членка или ДС, отговаряща за кораба за улов, взема решение за окончателния дял от квотата, който ще утвърди в съответния документ (документи) за улов на червен тон.
9. Държавите-членки предприемат пилотни изследвания, за да набележат начини за изготвяне на по-адекватни приблизителни оценки за броя и теглото на червения тон на мястото на улов и поставяне в клетки, включително чрез използването на стереоскопични системи, и докладват за резултатите на Научния комитет на ICCAT. Създава се програма за вземане на проби и/или алтернативна програма, приложима към момента на поставяне в клетки, за да се подобрят приблизителните оценки за броя и теглото на рибата, поставена в клетки.
10. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на подробни правила относно операциите по поставяне в клетки съгласно параграфи 6, 7, 8 и 9 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 38а процедура по разглеждане.
(12)
В член 25, параграф 1 се добавят следните алинеи:
„Предаването на данни от VMS до ICCAT от страна на риболовните кораби, които са включени в регистъра на ICCAT за корабите за улов с разрешение за активен улов на червен тон посочен в член 14, параграф 3, започва най-малко 15 дни преди откриване на риболовния сезон и продължава най-малко 15 дни след неговото закриване, освен в случаите, когато до Комисията предварително бъде изпратено искане за изваждане на кораба от корабния регистър на ICCAT.
С оглед на контрола предаването на данни от VMS от страна на кораби за улов с разрешение да извършват активен улов на червен тон не се прекъсва, когато корабите са в пристанище, освен в случаите, когато е налице система за сигнализиране за влизане и излизане от пристанище.
Риболовните кораби, включени в регистъра на ICCAT за всички други риболовни кораби (с изключение на кораби за улов) с разрешение да извършват дейности по отношение на червен тон, посочен в член 14, параграф 3, предават данни от VMS на ICCAT през целия период на действие на разрешението.“
(13)
Член 26 се заменя със следния текст:
„Член 26
Записване и докладване на дейности, свързани с капани
1. Уловът с капан се записва след приключването на всяка риболовна операция с капани за риба тон и се съобщава по електронен път или по друг начин на компетентния орган на държавата-членка, отговаряща за капана, в срок от 48 часа след приключването на всяка риболовна операция. В протокола се включва и приблизителна оценка на останалите в капана количества.
2. При получаване на протокола за улов, посочен в параграф 1, всяка държава-членка го препраща на Комисията по електронен път. На свой ред Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на подробни правила относно записването и докладването на дейности, свързани с капани за риба тон, съгласно параграф 1 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 38а процедура по разглеждане.“
(14)
В член 29, параграф 2 се добавя следната алинея:
„Ако през даден период има повече от 15 риболовни кораба на дадена държава-членка, извършващи дейности по улова на червен тон в зоната по Конвенцията, през целия период от време, през който корабите се намират там, държавата-членка разполага инспекционен кораб с оглед на инспекциите и контрола в открито море в зоната по конвенцията. Това задължение се счита за изпълнено, когато държавите-членки си сътрудничат в разполагането на инспекционен кораб или когато в зоната по конвенцията се разполага инспекционен кораб на ЕС.“
(15)
Член 30, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Всяка държава-членка гарантира обезпечаването с наблюдатели на корабите, извършващи улов на червен тон, най-малко за:
а)
100 % от своите активни кораби за улов с мрежа гъргър и с дължина, по-малка или равна на 24 m през 2011 г.;
б)
100 % от своите активни кораби за улов с мрежа гъргър и с дължина, по-малка или равна на 20 m през 2012 г.;
в)
20 % от своите активни пелагични траулери (над 15 m);
г)
20 % от своите активни кораби за улов с парагада (над 15 m);
д)
20 % от своите активни кораби с подхранка (над 15 m);
е)
100 % от своите капани за червен тон по време на прибиране на улова;
ж)
100 % от своите кораби влекачи.“
(16)
Член 31 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всяка държава-членка осигурява присъствието на регионален наблюдател на ICCAT на борда на:
а)
всички кораби с мрежа гъргър с дължина над 24 м през целия риболовен сезон за 2011 г.;
б)
всички кораби с мрежа гъргър с дължина над 20 m през целия риболовен сезон за 2012 г.;
в)
всички кораби с мрежа гъргър независимо от тяхната дължина през целия риболовен сезон от 2013 г. нататък.
На корабите с мрежа гъргър, посочени в букви а), б) и в), на борда на които няма регионален наблюдател на ICCAT, не се позволява да извършват риболов или да извършват дейности по отношение на риболова на червен тон.“;
б)
В параграф 2 се добавя следната алинея:
„Ако червен тон се събира от клетката и се търгува като пресен продукт, регионалният наблюдател на ICCAT, който наблюдава събирането, може да бъде гражданин на държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство.“
(17)
Член 32 се заменя със следния текст:
„Член 32
Достъп до видеозаписи
1. Всяка държава-членка гарантира, че видеозаписите, посочени в член 22, параграф 7 и в член 24, параграф 7, се предоставят на инспекторите и наблюдателите на ICCAT.
2. Всяка държава-членка, отговаряща за дадено рибно стопанство, гарантира, че видеозаписите, посочени в член 22, параграф 7 и в член 24, параграф 7, се предоставят на инспекторите и наблюдателите на Съюза.
3. Всяка държава-членка предприема необходимите мерки за предотвратяване на замяната, монтирането или друга намеса в оригиналния видеозапис.“
(18)
Добавя се следният член:
„Член 33а
Изпращане на плановете за инспекция
Не по-късно от 30 септември всяка година държавите-членки изпращат на Комисията своя план за инспекции относно следващата година. Комисията събира националните планове за инспекции и ги включва в плана за инспекции на Съюза, който се предава до секретариата на ICCAT за одобрение от ICCAT.“
(19)
Член 34, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В Съюза се забраняват търговията, разтоварването на суша, вносът, износът, поставянето в клетки за угояване или отглеждане, реекспортът и трансбордирането на червен тон от източната част на Атлантическия океан и от Средиземно море, който не е придружен от точна, пълна и заверена документация, изисквана съгласно настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 640/2010.“
(20)
Вмъква се следният член:
„Член 38а
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по рибарство и аквакултури, създаден с член 30, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.“
(21)
Приложение III се заменя с текста на приложение I към настоящия регламент.
(22)
Приложение VI се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 се добавя следната буква:
„р)
трансбордиране в открито море.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2.
При всяко качване на борда и инспекция на риболовен кораб, при които упълномощените инспектори наблюдават дейност или условие, които биха представлявали тежко нарушение по параграф 1, властите на държавата на флага на инспекционните кораби незабавно уведомяват властите на държавата на флага на риболовния кораб както пряко, така и чрез секретариата на ICCAT. В такива ситуации инспекторите уведомяват при възможност и компетентните органи на държавата на флага на риболовния кораб, заявени пред секретариата на ICCAT, както и всеки инспекционен кораб, плаващ под флага на държавата на риболовния кораб, за който е известно, че се намира в близост.
Инспекторите на ICCAT регистрират проведените инспекции и установените нарушения в бордовия дневник на риболовния кораб.“;
в)
в точка 3, първа алинея думата „незабавно“ се заменя с „в срок от 72 часа“;
г)
параграф 7 се заменя със следното:
„7.
При спазване на съгласуваните съгласно точка 12 от настоящото приложение договорености, кораб, който през съответния период извършва риболов на риба тон или подобни на нея риби в обхванатата от конвенцията зона, извън водите под национална юрисдикция, спира при подаване на съответния сигнал от Международния кодекс за сигнали от кораб с инспектор на борда, освен ако по това време извършва риболовни операции, като в този случай спира веднага след приключването на тези операции. Капитанът на кораба разрешава на инспектора, който може да бъде придружен от свидетел, да се качи на борда, като за целта предоставя стълба за качване. Капитанът дава възможност на инспектора да направи такава проверка на улова или на риболовното съоръжение, както и на всички съответни документи, каквато намери за необходима, за да провери спазването на приложимите препоръки на комисията ICCAT по отношение на държавата на флага или на въпросния кораб, като инспекторът може да поиска всякакви обяснения, които се считат за необходими.
Екипът инспектори се състои от най-много двама инспектори на ICCAT, освен ако обстоятелствата налагат използването на допълнителни инспектори. Инспекторът може да бъде придружен от помощник единствено с цел обучение.“
(23)
В приложение VII точка 1 се заличава.
(24)
Текстът на приложение II към настоящия регламент се добавя като приложение VIIIa.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 13 юни 2012 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 500/2012
af 13. juni 2012
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen er part i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (i det følgende benævnt »konventionen«).
(2)
Den Internationale Kommissionen for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (i det følgende benævnt »ICCAT«), der er nedsat ved konventionen, vedtog på sit 16. ekstraordinære møde i 2008 henstilling 08-05 om en ny genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, som erstatter den tidligere genopretningsplan, der blev vedtaget i 2006. Vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 (3) foregreb virkningen af henstilling 08-05.
(3)
ICCAT vedtog på sit 17. ekstraordinære møde i 2010 henstilling 10-04 om ændring af genopretningsplanen for almindelig tun. Af hensyn til genopbygningen af bestanden er det i henstilling 10-04 fastsat, at den samlede tilladte fangstmængde skal reduceres yderligere, at foranstaltningerne til reduktion af fiskerikapaciteten skal styrkes, at kontrolforanstaltningerne skal skærpes, især for så vidt angår overførsel og anbringelse i bur, og at Det Stående Udvalg for Forskning og Statistik (SCRS) i 2012 skal udarbejde supplerende anvisninger vedrørende identificering af gydepladser og etablering af reservater.
(4)
Henstilling 10-04 er bindende for Unionen.
(5)
Desuden er visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 302/2009 blevet forældede og bør ophæves. Andre bestemmelser deri bør ajourføres for at afspejle ændringer i lovgivningen, navnlig de ændringer, der følger af vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (4).
(6)
For at sikre ensartede betingelser vedrørende overførsel og anbringelse i bur samt registrering og rapportering af aktiviteter i forbindelse med faststående tunfiskenet bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (5).
(7)
Begrebet »Fællesskabet«, der anvendes i den dispositive del af forordning (EF) nr. 302/2009 bør ændres, så der tages højde for Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009.
(8)
Henstilling 10-04 fik virkning den 13. august 2011. Samtlige kontraherende parter i konventionen, herunder Unionen, blev imidlertid enige om at anvende de af konventionens bestemmer, der vedrører observatørdækning fra 1. januar 2011, hvilket for så vidt angår Unionen skulle sikres af medlemsstaterne. Som følge heraf bør de tilsvarende bestemmelser i nærværende forordning finde anvendelse med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2011.
(9)
Forordning (EF) nr. 302/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 302/2009 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1, artikel 4, stk. 13, artikel 9, stk. 3, 4, 5, 8, 9 og 10, artikel 11, stk. 1, artikel 14, stk. 4, artikel 15, stk. 3, artikel 18, stk. 2, artikel 21, stk. 1 og 4, artikel 23, stk. 6, artikel 29, stk. 1, 3, 4 og 5, artikel 31, stk. 4, og artikel 34, stk. 2 og 3, erstattes »Fællesskabet« eller det hertil svarende adjektiv eller den hertil svarende orddel med »Unionen« eller det hertil svarende adjektiv eller den hertil svarende orddel, og de nødvendige grammatiske tilpasninger, der måtte følge af denne ændring, foretages.
2)
Artikel 1, stk. 3, affattes således:
»Formålet med genopretningsplanen, der er gældende fra 2007 til udgangen af 2022, er med en sandsynlighed på mindst 60 % at tilvejebringe en biomasse svarende til det makimalt bæredygtige udbytte.«.
3)
I artikel 2 foretages følgende ændringer:
a)
Litra d) affattes således:
»d)
»hjælpefartøj«: ethvert fartøj, der anvendes til transport af død almindelig tun (uforarbejdet) fra et bur eller et faststående tunfiskenet til en udpeget havn eller et fabriksskib«
b)
Litra h) affattes således:
»h)
»overførsel«:
i)
enhver overførsel af levende almindelig tun fra et fangstfartøjs net til et transportbur
ii)
enhver overførsel af levende almindelig tun fra ét transportbur til et andet
iii)
enhver overførsel af et transportbur med almindelig tun fra én bugserbåd til en anden
iv)
enhver overførsel af levende almindelig tun fra et transportbur til et hjælpefartøj
v)
enhver overførsel fra et akvakulturbrug for almindelig tun eller fra et faststående tunfiskenet til et fabriksskib eller et transportskib eller enhver overførsel af et bur med almindelig tun fra ét akvakulturbrug til et andet
vi)
enhver overførsel af levende almindelig tun fra et faststående tunfiskenet til et transportbur«
c)
Litra l) affattes således:
»l)
»opdræt«: anbringelse af almindelig tun i bur i over seks måneder for at øge biomassen«
d)
Følgende litra tilføjes:
»q)
»ansvarlig medlemsstat« og »medlemsstat, der er ansvarlig«: den flagmedlemsstat eller medlemsstat, i hvis jurisdiktionsområde det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget befinder sig, eller, hvis akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet er på åbent hav, den medlemsstat, hvor operatøren af det faststående tunfiskenet eller akvakulturbrugeren er etableret.«.
4)
I artikel 4 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 4 affattes således:
»4. Medlemsstaterne sender hvert år senest den 30. september Kommissionen den foreløbige årlige fiskeriplan for det følgende år. Kommissionen indsamler de foreløbige årlige nationale fiskeriplaner og indføjer dem i EU-fiskeriplanen, som skal fremsendes til ICCAT’s sekretariat med henblik på ICCAT's godkendelse.
Medlemsstaterne sender hvert år senest den 31. januar Kommissionen den endelige årlige fiskeriplan. Kommissionen indsamler de endelige årlige nationale fiskeriplaner og indføjer dem i EU-fiskeriplanen, som skal fremsendes til ICCAT’s sekretariat hvert år senest den 1. marts.«
b)
Stk. 12 og 14 udgår.
5)
I artikel 5 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 7 affattes således:
»7. Uden at det i øvrigt berører stk. 6, reduceres den fiskerikapacitet, der er omhandlet i stk. 2 og 4 og i artikel 9, så:
a)
forskellen mellem hver medlemsstats fiskerikapacitet og den fiskerikapacitet, der svarer til medlemsstatens kvote, reduceres med mindst 25 % senest i begyndelsen af 2010
b)
forskellen mellem hver medlemsstats fiskerikapacitet og den fiskerikapacitet, der svarer til medlemsstatens kvote, reduceres med mindst 75 % senest i begyndelsen af 2011
c)
forskellen mellem hver medlemsstats fiskerikapacitet og den fiskerikapacitet, der svarer til medlemsstatens kvote, reduceres med mindst 95 % senest i begyndelsen af 2012
d)
forskellen mellem hver medlemsstats fiskerikapacitet og den fiskerikapacitet, der svarer til medlemsstatens kvote, reduceres med 100 % senest i begyndelsen af 2013.
Beregningen af fiskerikapacitetsreduktionen baseres på fangstmængderne pr. fartøjskategori i overensstemmelse med den metode, der blev vedtaget på ICCAT's årsmøde i 2009.
Kravet om reduktion gælder ikke for medlemsstater, der godtgør, at deres fiskerikapacitet svarer til deres kvote.«
b)
Stk. 9 affattes således:
»9. Hver medlemsstat opstiller en forvaltningsplan for fiskerikapaciteten for perioden 2010-2013. Planen sendes til Kommissionen senest den 15. august 2009 og skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, 4, 6 og 7. Planen skal desuden indeholde nærmere oplysninger om, hvilke metoder medlemsstaterne ud over ophugning anvender til at fjerne overkapacitet. Planen revideres om nødvendigt og sendes hvert år senest den 15. august til Kommissionen.
Kommissionen indsamler de nationale forvaltningsplaner og indføjer dem i EU-fiskerikapacitetsforvaltningsplanen, som skal fremsendes til ICCAT til drøftelse og godkendelse.«
6)
I artikel 7 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. Notfiskeri efter almindelig tun er forbudt i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i perioden 15. juni - 15. maj.«
b)
Stk. 6 udgår.
7)
Artikel 14, stk. 2, affattes således:
»2. Indsendelser foretaget efter fristen afvises. Senere ændringer i løbet af et kalenderår af de lister, der er omhandlet i stk. 1, godkendes kun, såfremt et anmeldt fartøj af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure er forhindret i at deltage i fiskeriet. I sådanne tilfælde underretter den berørte medlemsstat straks Kommissionen herom og fremsender:
a)
alle oplysninger om det eller de fartøjer, som efter planen skal erstatte et fartøj, jf. stk. 1, samt
b)
en udførlig redegørelse for årsagerne til erstatningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.«
8)
Artikel 18, stk. 1, affattes således:
»1. Ud over at overholde artikel 14, 15, 23 og 24 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (6) skal føreren af et EU-fangstfartøj i givet fald indføre de oplysninger, der er omhandlet i denne forordnings bilag II, i logbogen.«
9)
I artikel 19, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Fælles fiskeri med andre CPC'er er ikke tilladt.«.
10)
Artikel 22 affattes således:
»Artikel 22
Overførsel
1. Inden enhver overførsel sender føreren af et fangstfartøj eller en bugserbåd eller akvakulturbrugeren eller operatøren af det faststående tunfiskenet de kompetente myndigheder i den pågældende ansvarlige medlemsstat en forhåndsmeddelelse om overførsel med oplysninger om:
a)
fangstfartøjets, akvakulturbrugets eller det faststående tunfiskenets navn og ICCAT-registernummer
b)
det forventede ankomsttidspunkt
c)
den anslåede mængde almindelig tun, der skal overføres
d)
position (længdegrad/breddegrad), hvor overførsel vil finde sted, samt de identificerbare burnumre
e)
modtagerbugserbådens navn, antal trukne bure og eventuelt ICCAT-registernummer
f)
den havn, det akvakulturbrug eller det bur, som den almindelige tun skal overføres til.
2. Den ansvarlige medlemsstats myndigheder afgør for hver overførsel, om der skal udstedes en tilladelse. Med henblik herpå tildeles og meddeles der for hver overførsel et unikt identifikationsnummer til føreren af fiskerfartøjet, operatøren af det faststående tunfiskenet eller akvakulturbrugeren alt efter tilfældet. Hvis tilladelse gives skal dette nummer indeholde de tre bogstaver i CPC-koden, de fire tal, der angiver året, og de tre bogstaver »AUT« (tilladelse) efterfulgt af et løbenummer. Hvis tilladelse nægtes, skal dette nummer indeholde de tre bogstaver i CPC-koden, de fire tal, der angiver året, og de tre bogstaver »NEG« (tilladelse nægtet) efterfulgt af et løbenummer. Overførsler må ikke påbegyndes uden forudgående tilladelse.
Tilladelse til overførslen gives eller nægtes af den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, bugserbåden, akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet, senest 48 timer efter fremsendelse af forhåndsmeddelelsen om overførsel. Medlemsstaten giver ikke tilladelse til overførsel, hvis den efter modtagelse af forhåndsmeddelelsen om overførsel vurderer:
a)
at det fangstfartøj eller det faststående tunfiskenet, der opgives at have fanget de pågældende fisk, ikke har tilstrækkelig kvote
b)
at mængden af fisk ikke er blevet behørigt rapporteret af fangstfartøjet eller operatøren af det faststående tunfiskenet, eller at der ikke er givet tilladelse til overførsel til bur af den pågældende mængde, og at der ikke er blevet taget hensyn til denne mængde i udnyttelsen af en eventuel kvote
c)
at det fangstfartøj, der opgives at have fanget fiskene, ikke har tilladelse til at fiske efter almindelig tun eller
d)
at den bugserbåd, der opgives som modtager af fiskeoverførslen, ikke er opført i ICCAT's register over andre fiskerfartøjer (ekskl. fangstfartøjer) med tilladelse til at fiske efter almindelig tun, jf. artikel 14, stk. 3, eller ikke er udstyret med et fartøjsovervågningssystem (FOS).
3. Hvis der ikke gives tilladelse til overførsel:
a)
udsteder den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, en ordre om, at fiskene skal slippes fri, og meddeler fangstfartøjets fører, at tilladelse til overførsel er nægtet, og at fiskene skal slippes fri i havet
b)
slipper fangstfartøjets fører, akvakulturbrugeren eller i givet fald operatøren af det faststående tunfiskenet fiskene fri i havet
c)
skal der optages video af, at de almindelige tun slippes fri i havet, og frisætningen skal overvåges af en regional ICCAT-observatør, der udarbejder en rapport, som sendes til ICCAT's sekretariat sammen med videooptagelsen.
4. Fangstfartøjets eller bugserbådens fører, operatøren af det faststående tunfiskenet eller akvakulturbrugeren udfylder ved afslutning af overførslen en ICCAT-overførselsopgørelse og sender den til den ansvarlige medlemsstats kompetente myndigheder i det format, der er fastsat i bilag VIIIa.
Overførselsopgørelsen nummereres af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er ansvarlig for det fartøj, det akvakulturbrug eller det faststående tunfiskenet, som overførslen stammer fra. Nummersystemet består af CPC-koden på tre bogstaver efterfulgt af de fire tal, der angiver året, og et trecifret løbenummer efterfulgt af de tre bogstaver ITD (CPC-20**/xxx/ITD).
Den originale overførselsopgørelse skal ledsage overførslen af fiskene. Føreren af fangstfartøjet, operatøren af det faststående tunfiskenet, føreren af bugserbåden eller akvakulturbrugeren opbevarer en kopi af opgørelsen.
5. Førere af fartøjer, der foretager overførsel (inkl. bugserbåde), registrerer dagligt i deres logbog både vægt og antal for så vidt angår den overførte mængde fisk samt fangstfartøjets navn, flag og ICCAT-registernummer, eventuelle øvrige involverede fartøjers navn og ICCAT-registernummer, dato og position for overførslen samt bestemmelsesakvakulturbruget. Logbogen skal indeholde nærmere oplysninger om alle overførsler foretaget i fangstperioden. Den skal medføres om bord og altid være til rådighed for kontrol.
6. Tilladelsen fra den ansvarlige medlemsstat til overførsel berører ikke tilladelsen til anbringelse i bur.
7. Førere af fangstfartøjer, akvakulturbrugere eller operatører af faststående tunfiskenet, der overfører almindelig tun, sørger for, at overførsler overvåges med videokamera i vandet.
Der skal fremstilles to kopier af hver videooptagelse af overførsler. Den ene kopi sendes til den regionale observatør og den anden alt efter tilfældet til CPC-observatøren eller den nationale operatør om bord på bugserbåden. Den kopi, der sendes til CPC-observatøren eller den nationale observatør skal ledsage overførselsopgørelsen og den fangst, som den vedrører. ICCAT-overførselsopgørelsens nummer skal være vist i begyndelsen eller slutningen af hver videooptagelse, og tid og dato skal hele tiden fremgå af optagelsen. Medlemsstaterne skal på anmodning af Kommissionen stille kopier af videooptagelser til rådighed for ICCAT's videnskabelige komité.
8. Den regionale ICCAT-observatør om bord på fangstfartøjet, jf. ICCAT's regionale observatørprogram fastsat i bilag VII, skal registrere og rapportere om de foretagne overførsler, verificere fangstfartøjets position, når det deltager i overførsler, observere og anslå de overførte fangster og kontrollere de oplysninger, der er registreret i den forudgående tilladelse til overførsel, jf. stk. 2, og i ICCAT-overførselsopgørelsen, jf. stk. 4.
Hvis den regionale observatørs fangstskøn er mindst 10 % højere med hensyn til antal og/eller gennemsnitsvægt end opgivet af fangstfartøjets fører, iværksætter den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, en undersøgelse, som skal være afsluttet inden anbringelse i bur på akvakulturbruget. Så længe resultatet af en sådan undersøgelse ikke foreligger, kan der ikke gives tilladelse til anbringelse i bur, ligesom afsnittet om fangst i skemaet vedrørende fangst af almindelig tun ikke kan valideres.
9. De regionale ICCAT-observatører underskriver ICCAT-overførselsopgørelsen med tydelig angivelse af deres navn og ICCAT-nummer. De kontrollerer, at ICCAT-overførselsopgørelsen er blevet korrekt udfyldt overdraget til slæbebådens fører.
Operatøren af det faststående tunfiskenet udfylder ICCAT-overførselsopgørelsen og sender den til medlemsstatens ansvarlige myndigheder ved afslutningen af overførslen til fiskerfartøjet i det format, der er fastsat i bilag IV.
10. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger detaljerede regler for de overførsler, der er omhandlet i denne artikels stk. 2 og 7. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 38a.«.
11)
Artikel 24 affattes således:
»Artikel 24
Anbringelse i bur
1. Senest en uge efter at have afsluttet anbringelsen i bur sender den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, en rapport om anbringelsen i bur, der er valideret af en observatør, til den medlemsstat eller CPC, hvis flag de fartøjer, der har fanget tunen, fører, og til Kommissionen. Kommissionen videresender straks oplysningerne til ICCAT’s sekretariat. Rapporten skal indeholde oplysningerne fra meddelelsen om anbringelse i bur, jf. ICCAT's henstilling 06-07 om opdræt af almindelig tun.
2. De kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, oplyser over for den ansvarlige medlemsstat eller fangstfartøjets flag-CPC, om anbringelse i bur af de mængder fanget af fangstfartøjer, der fører dens flag.
3. Den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, anmoder den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for akvakulturbruget, om at beslaglægge fangsterne og slippe fiskene fri i havet efter fremgangsmåden i artikel 22, stk. 3, hvis den ved modtagelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, vurderer:
a)
at det fangstfartøj, der opgives at have fanget fiskene, ikke havde tilstrækkelig kvote til den almindelige tun, der blev anbragt i buret
b)
at fangstfartøjet ikke har rapporteret mængden af fisk behørigt, og at der ikke blev taget hensyn til denne mængde ved kvoteberegningen
c)
at det fangstfartøj, der opgives at have fanget fiskene, ikke har tilladelse til at fiske efter almindelig tun.
4. Anbringelse i bur må ikke påbegyndes uden forudgående tilladelse fra den flag-CPC eller medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet.
Almindelig tun skal anbringes i bur inden den 31. juli, medmindre den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for det akvakulturbrug, der modtager fiskene, fremfører gyldige grunde, herunder force majeure. Disse grunde meddeles sammen med rapporten om anbringelse i bur.
5. Den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, træffer de fornødne foranstaltninger til at forbyde enhver anbringelse i bur af almindelig tun til opdræt eller opfedning, der ikke er ledsaget af den dokumentation, som kræves af ICCAT, herunder den dokumentation, som kræves i henhold til denne forordning og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 640/2010 af 7. juli 2010 om et dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun (Thunnus thynnus) (7). Denne dokumentation skal være nøjagtig, fuldstændig og valideret.
6. Tilladelsen til anbringelse i bur gives eller nægtes af den ansvarlige medlemsstat eller i givet fald den ansvarlige CPC senest 48 timer efter indgivelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2. Hvis der ikke gives tilladelse til anbringelse i bur, udsteder den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet, til den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for bugserbåden og/eller til den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for akvakulturbruget, hvis dette er relevant en ordre om, at fiskene skal slippes fri, jf. artikel 22, stk. 3.
7. Den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, sørger for, at anbringelsen i bur overvåges ved hjælp af et videokamera i vandet.
Der optages video af hver anbringelse i bur. ICCAT-overførselsopgørelsens nummer skal være vist i begyndelsen eller slutningen af hver videooptagelse, og tid og dato skal hele tiden fremgå af optagelsen.
8. Er der en forskel på over 10 % mellem den regionale observatørs og akvakulturbrugerens skøn med hensyn til gennemsnitsvægt eller antal, iværksætter den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, en undersøgelse i samarbejde med fangstfartøjets flagstat. Så længe resultatet af en sådan undersøgelse ikke foreligger, må der ikke høstes, ligesom afsnittet om opdræt i skemaet vedrørende fangst af almindelig tun ikke kan valideres.
Hvis undersøgelsen ikke er afsluttet inden 10 arbejdsdage, eller hvis resultatet af undersøgelsen viser, at antallet eller gennemsnitsvægten af almindelig tun er mere end 10 % højere end opgivet af akvakulturbrugeren, udsteder den flag-CPC eller medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, en ordre om, at det overskydende antal eller den overskydende vægt skal slippes fri.
Den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, sørger for, at akvakulturbrugeren efterkommer ordren om, at fiskene skal slippes fri, senest 48 timer efter den regionale observatørs ankomst. Fiskene slippes fri i overensstemmelse med artikel 22, stk. 3.
Er det endelige skøn på det tidspunkt, hvor fiskene anbringes i bur på akvakulturbruget, højere end det endelige skøn på tidspunktet for første overførsel fra fangstfartøjet, fastsætter den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet, den endelige kvoteudnyttelse, som skal valideres i det eller de relevante fangstdokument(er) for almindelig tun.
9. Medlemsstaterne iværksætter pilotundersøgelser om, hvordan skøn foretaget på tidspunktet for fangst og anbringelse i bur over både antal og vægt af almindelig tun kan forbedres bl.a. gennem anvendelse af stereoskopiske systemer, og meddeler resultaterne heraf til ICCAT's videnskabelige komité. Der opstilles et prøveudtagningsprogram og/eller et alternativt program på tidspunktet for anbringelse i bur for at forbedre optællingen af de i bur anbragte fisk og skønnene over deres vægt.
10. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger detaljerede regler for den anbringelse i bur, der er omhandlet i denne artikels stk. 6, 7, 8 og 9. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 38a.
12)
I artikel 25, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Fiskerfartøjer, der er opført i ICCAT’s register over fangstfartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, jf. artikel 14, stk. 3, skal begynde at sende FOS-data fra til ICCAT mindst 15 dage før fangstperiodens begyndelse og fortsætte med at sende disse data til mindst 15 dage efter fangstperiodens afslutning, medmindre der i forvejen sendes en anmodning til Kommissionen for det fartøj, som skal fjernes fra ICCAT-fartøjsregisteret.
Af kontrolhensyn må transmissionen af FOS-data fra fangstfartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, ikke afbrydes, når fartøjerne er i havn, medmindre der findes et aktivt meldingssystem for indsejling i og udsejling af havn.
Fiskerfartøjer, der er opført i ICCAT's register over andre fartøjer (ekskl. fangstfartøjer) med tilladelse til at fiske efter almindelig tun, jf. artikel 14, stk. 3, skal sende FOS-data til ICCAT i hele tilladelsesperioden.«.
13)
Artikel 26 affattes således:
»Artikel 26
Registrering og rapportering af aktiviteter i forbindelse med faststående tunfiskenet
1. Senest 48 timer efter afslutningen af hvert fiskeri med anvendelse af faststående tunfiskenet registreres fangsterne, og oplysningerne sendes elektronisk eller på anden måde til den kompetente myndighed i den medlemsstat, der er ansvarlig for det pågældende faststående tunfiskenet. Denne registrering omfatter et detaljeret skøn over den tilbageværende mængde i det faststående tunfiskenet.
2. Straks efter modtagelsen af den registrering, der omhandles i stk. 1, sender hver medlemsstat den elektronisk Kommissionen. Kommissionen sender herefter straks oplysningerne til ICCAT's sekretariat.
3. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger detaljerede regler for den registrering og rapportering af aktiviteter i forbindelse med faststående tunfiskenet, der er omhandlet i denne artikels stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 38a.«.
14)
I artikel 29, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
»Hvis en medlemsstat på noget tidspunkt har over 15 fiskerfartøjer, der fisker efter almindelig tun i konventionsområdet, skal den pågældende medlemsstat udsende et inspektionsfartøj med henblik på inspektion og kontrol til søs i konventionsområdet, så længe de fartøjer befinder sig der. Denne forpligtelse betragtes som opfyldt, hvis medlemsstaterne samarbejder og udsender et inspektionsfartøj, eller hvis et EU-inspektionsfartøj udsendes til konventionsområdet.«.
15)
Artikel 30, stk. 1, affattes således:
»1. For så vidt angår fartøjer, som fisker efter almindelig tun, sørger hver medlemsstat som minimum for at sikre følgende niveauer af national observatørdækning:
a)
100 % af medlemsstatens aktive notfartøjer på 24 m eller derunder i 2011
b)
100 % af medlemsstatens aktive notfartøjer på 20 m eller derunder i 2012
c)
20 % af medlemsstatens aktive pelagiske trawlere (over 15 m)
d)
20 % af medlemsstatens aktive langlinefartøjer (over 15 m)
e)
20 % af medlemsstatens aktive stangfartøjer (over 15 m)
f)
100 % ved høst af fangst fra medlemsstatens faststående tunfiskenet
g)
100 % af medlemsstatens bugserbåde.«.
16)
I artikel 31 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Hver medlemsstat sørger for, at der er en regional ICCAT-observatør til stede:
a)
på alle notfartøjer på over 24 m i hele fangstperioden i 2011
b)
på alle notfartøjer på over 20 m i hele fangstperioden i 2012
c)
på alle notfartøjer uanset længde i hele fangstperioden fra 2013 og frem.
Notfartøjer som omhandlet i litra a), b) og c), der ikke har en regional ICCAT-observatør om bord, må ikke fiske efter almindelig tun eller deltage i sådant fiskeri.«
b)
I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:
»Hvis der fra bure høstes almindelig tun, der sælges fersk, kan den regionale ICCAT-observatør, der overvåger høsten, være en statsborger fra den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget.«.
17)
Artikel 32 affattes således:
»Artikel 32
Adgang til videooptagelser
1. Hver medlemsstat sørger for, at videooptagelserne omhandlet i artikel 22, stk. 7, og artikel 24, stk. 7, stilles til rådighed for ICCAT-kontrollører og -observatører.
2. Hver medlemsstat, der er ansvarlig for et akvakulturbrug, sørger for, at videooptagelserne omhandlet i artikel 22, stk. 7, og artikel 24, stk. 7, stilles til rådighed for EU-kontrollører og -observatører.
3. Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til at undgå, at de originale videooptagelser byttes ud, redigeres eller manipuleres.«.
18)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 33a
Fremsendelse af inspektionsplaner
Medlemsstaterne sender hvert år senest den 30. september Kommissionen deres inspektionsplan for det følgende år. Kommissionen indsamler de nationale inspektionsplaner og indføjer dem i EU-fiskeriplanen, som skal fremsendes til ICCAT’s sekretariat med henblik på ICCAT's godkendelse.«.
19)
Artikel 34, stk. 1, affattes således:
»1. Handel, landing, import, eksport, anbringelse i bur med henblik på opfedning eller opdræt, genudførsel og omladning i Unionen er forbudt, for så vidt angår almindelig tun fra det østlige Atlanterhav og Middelhavet, der ikke er ledsaget af nøjagtig, fuldstændig og valideret dokumentation som krævet i denne forordning og forordning (EU) nr. 640/2010.«.
20)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 38a
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, nedsat ved artikel 30, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2371/2002. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.«.
21)
Bilag III erstattes af teksten i bilag I til denne forordning.
22)
I bilag VI foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 tilføjes følgende litra:
»q)
at foretage omladning på havet.«
b)
Punkt 2 affattes således:
»2.
Observerer de autoriserede kontrollører ved bording og inspektion af et fiskerfartøj en aktivitet eller tilstand, der må betragtes som en alvorlig overtrædelse, jf. punkt 1, underretter myndighederne i inspektionsfartøjernes flagstat straks myndighederne i fiskerfartøjets flagstat direkte og gennem ICCAT's sekretariat. Under sådanne omstændigheder underretter kontrollørerne om muligt også de ansvarlige myndigheder i fiskerfartøjets flagstat som meddelt ICCAT's sekretariat og ethvert inspektionsfartøj fra fiskerfartøjets flagstat, som vides at være i nærheden.
ICCAT-kontrollørerne registrerer de foretagne inspektioner og eventuelle overtrædelser i fiskerfartøjets logbog.«.
c)
I punkt 3, første afsnit, ændres »straks« til »inden 72 timer«.
d)
Punkt 7 affattes således:
»7.
Uden at det i øvrigt berører foranstaltningerne som omhandlet i punkt 12 i dette bilag, skal et fartøj, der fisker efter tun eller tunlignende arter i konventionsområdet uden for farvande under dets nationale jurisdiktion, standse, når et fartøj med en kontrollør om bord sender det relevante signal i den internationale signalkode til det, medmindre det er i gang med at fiske, idet det i så fald skal standse, straks når det er færdigt med det pågældende fiskeri. Fartøjsføreren skal give kontrolløren, der kan ledsages af et vidne, tilladelse til at borde fartøjet, idet fartøjet stiller en lejder til rådighed. Føreren skal gøre det muligt for kontrolløren at undersøge fangster, redskaber og alle relevante dokumenter i det omfang, kontrolløren skønner det nødvendigt for at kontrollere, om ICCAT-Kommissionens henstillinger gældende for det pågældende fartøjs flagstat er overholdt, og kontrolløren kan udbede sig enhver forklaring, der måtte være behov for.
Et inspektionshold består af højst to ICCAT-kontrollører, medmindre omstændighederne gør det nødvendigt, at der er flere kontrollører til stede. En kontrollør kan ledsages af en assistent, hvis assistenten udelukkende er med i uddannelsesøjemed.«
23)
Bilag VII, punkt 1, udgår.
24)
Bilag II til denne forordning indsættes som bilag VIIIa.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. juni 2012.