РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1169/2010 НА КОМИСИЯТА
от 10 декември 2010 година
относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) (1), и по-специално член 6, параграф 1 от нея,
като взе предвид Препоръка ERA/REC/SAF/09-2009 на Европейската железопътна агенция, представена на Комисията на 18 септември 2009 г. относно общ метод за безопасност (ОМБ) за оценка на съответствието,
като има предвид, че:
(1)
С общия метод за безопасност (ОБМ), който следва да се установи, се цели да се осигури на националните органи по безопасността рамка за хармонизиране на техните критерии за вземане на решения в Съюза в съответствие с член 17, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО. Той следва да позволи на националните органи по безопасността да оценяват съответствието с изискванията по един и същ начин.
(2)
В ОБМ следва да се включат всички хармонизирани изисквания и методи за оценка, за да се позволи на националните органи по безопасността да издават на даден оператор на инфраструктура разрешително за безопасност, обхващащо адекватността на системата за управление на безопасността като цяло, както и всякакви разрешителни за конкретна мрежа. Освен това е вероятно операторът на инфраструктура да подаде заявление за конкретната за железопътната мрежа част от разрешителното едновременно с подаването на заявление за общо разрешително въз основа на своята система за управление на безопасността.
(3)
Националните органи по безопасността оценяват способността на оператора на инфраструктура да спазва всички изисквания, необходими, за да извършва дейност като цяло и в конкретната мрежа, за която операторът търси да получи разрешително, като оценяват системата му за управление на безопасността на глобално равнище.
(4)
Всеки национален орган по безопасността следва да предприеме мерки да проучи дали резултатите, предвидени в заявлението за издаване на разрешително за безопасност, са били постигнати в процеса на работа след получаването на разрешителното и дали е налице трайно съобразяване с всички необходими изисквания, както се изисква в член 16, параграф 2, буква е) и в член 17, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО. Следователно това изисква разработването на режим за надзор за времето след издаването на разрешителното въз основа на най-важните основни принципи с цел националните органи по безопасността да осигурят хармонизиран подход във всяка държава-членка.
(5)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, посочен в член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява общ метод за безопасност (ОМБ) за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешителното за безопасност, посочено в член 6, параграф 3, буква б) от Директива 2004/49/ЕО.
ОМБ обхваща:
а)
процедура и критерии за оценка на подадените от операторите на инфраструктури заявления за разрешителни за безопасност, посочени в член 11, параграф 1, букви а) и б) от Директива 2004/49/ЕО, както е посочено в приложения I и II към настоящия регламент;
б)
принципи за надзор на съответствието с изискванията на Директива 2004/49/ЕО след издаването на разрешителното от националния орган по безопасността, както е посочено в приложение III към настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага следното определение:
„надзор“ означава действията, предприети от националния орган по безопасността за наблюдение на осигуряването на безопасността, след като е издал разрешително за безопасност.
Член 3
Процедури за оценка на заявленията
1. Когато разглеждат заявленията за разрешителни за безопасност, подадени след влизането в сила на настоящия регламент, националните органи по безопасността прилагат процедурата, посочена в приложение I към настоящия регламент, за да оценяват тяхното съответствие с изискванията на Директива 2004/49/ЕО. Националните органи по безопасността използват също критериите за оценка, посочени в приложение II към настоящия регламент.
2. При оценяването националните органи по безопасността могат да допускат кандидатите да поемат ангажименти, че ще управляват рисковете посредством използването на договори с трети страни. В договорите се посочва и обмяната на информация, необходима за осигуряване на безопасната експлоатация на превозните средства, особено в областите, свързани с управлението на поддръжката.
3. Счита се, че продуктите или услугите, които изпълнителите или доставчиците предоставят на операторите на инфраструктура, съответстват на изискванията за безопасност, ако изпълнителите, доставчиците или продуктите са сертифицирани в съответствие със съответните сертификационни схеми, установени съгласно законодателството на Съюза, за предоставянето на такива продукти и услуги.
Член 4
Надзор
След като са издали разрешително за безопасност, националните органи по безопасността наблюдават как с течение на времето операторите на инфраструктура прилагат системата си за управление на безопасността, и прилагат принципите за надзор, установени в приложение III.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2010 година.
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1169/2010
af 10. december 2010
om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedsgodkendelser
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (1), særlig artikel 6, stk. 1,
under henvisning til Det Europæiske Jernbaneagenturs henstilling ERA/REC/SAF/09-2009 om fælles sikkerhedsmetoder, der blev afgivet til Kommissionen den 18. september 2009, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Målet med den fælles sikkerhedsmetode, der skal indføres, er at opstille rammer for de nationale sikkerhedsmyndigheder med henblik på at harmonisere kriterierne for deres beslutningstagning i hele Unionen i overensstemmelse med artikel 17, stk. 4, i direktiv 2004/49/EF. Således kan de nationale sikkerhedsmyndigheder foretage en ensartet vurdering af overholdelsen af kravene.
(2)
Den fælles sikkerhedsmetode bør omfatte alle de harmoniserede krav og vurderingsmetoder, så de nationale sikkerhedsmyndigheder kan udstede en sikkerhedsgodkendelse til infrastrukturforvalteren, der dækker sikkerhedsledelsessystemets overordnede tilstrækkelighed og alle netspecifikke godkendelser. Det er endvidere sandsynligt, at infrastrukturforvalteren vil ansøge om den netspecifikke del af godkendelsen samtidig med ansøgningen om en generel godkendelse baseret på sikkerhedsledelsessystemet.
(3)
De nationale sikkerhedsmyndigheder vurderer en infrastrukturforvalters evne til at overholde de nødvendige krave til almindelig drift og til det særlige net, for hvilket jernbanevirksomheden søger om godkendelse, ved at vurdere det samlede sikkerhedsledelsessystem.
(4)
Hver national sikkerhedsmyndighed bør oprette ordninger med henblik på at undersøge, om de resultater, der er angivet i ansøgningen om godkendelse, afspejler sig i driften efter udstedelsen af godkendelsen, og om alle nødvendige krav fortsat opfyldes som omhandlet i artikel 16, stk. 2, litra f), og artikel 17, stk. 2, i direktiv 2004/49/EF. Dette forudsætter derfor, at der oprettes en ordning for tilsyn med forholdene efter udstedelsen af godkendelsen, der er baseret på grundlæggende nøgleprincipper, så det sikres, at de nationale sikkerhedsmyndigheders tilgang i medlemsstaterne er ensartet.
(5)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalget som omhandlet i artikel 27, stk. 1, i direktiv 2004/49/EF -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af sikkerhedsgodkendelser i henhold til artikel 6, stk. 3, litra b), i direktiv 2004/49/EF.
Den fælles sikkerhedsmetode omfatter:
a)
en procedure og kriterier til brug ved vurderinger af infrastrukturforvalternes ansøgninger om sikkerhedsgodkendelser i henhold til artikel 11, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 2004/49/EF, jf. bilag I og II til nærværende forordning
b)
principper for tilsynet med overholdelsen af kravene i direktiv 2004/49/EF, efter at den nationale sikkerhedsmyndighed har udstedt godkendelsen, jf. bilag III til nærværende forordning.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
»tilsyn«: den ordning, der oprettes af den nationale sikkerhedsmyndighed med henblik på at kontrollere sikkerhedspræstationerne, efter at den har udstedt en sikkerhedsgodkendelse.
Artikel 3
Procedurer for vurdering af ansøgninger
1. Når de nationale sikkerhedsmyndigheder behandler ansøgninger om sikkerhedsgodkendelser, der indsendes efter nærværende forordnings ikrafttræden, skal de anvende den procedure, der er fastsat i bilag I til nærværende forordning, når de vurderer overensstemmelsen med kravene i direktiv 2004/49/EF. De nationale sikkerhedsmyndigheder skal også anvende de kriterier til vurdering, der er fastsat i bilag II til nærværende forordning.
2. Under vurderingen kan de nationale sikkerhedsmyndigheder godtage, at ansøgerne forpligter sig til at foretage risikoforvaltningen ved at indgå kontrakter med tredjeparter. Kontrakterne skal også specificere den udveksling af oplysninger, der er nødvendig for at sikre en sikker drift af køretøjerne, navnlig på områder relateret til vedligeholdelse.
3. Det antages, at produkter eller tjenester, som kontrahenterne eller leverandørerne leverer eller yder til infrastrukturforvalterne, lever op til sikkerhedskravene, hvis kontrahenterne, leverandørerne eller produkterne i forbindelse med en sådan levering eller ydelse er certificeret i overensstemmelse med de relevante certificeringsordninger, der er oprettet i medfør af EU-lovgivningen.
Artikel 4
Tilsyn
Efter udstedelsen af sikkerhedsgodkendelser skal de nationale sikkerhedsmyndigheder føre tilsyn med, at infrastrukturforvalternes sikkerhedsledelsesystemer fortsat anvendes, og de skal anvende de principper for tilsyn, der er fastsat i bilag III.
Artikel 5
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. december 2010.