РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 513/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 май 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1060/2009 относно агенциите за кредитен рейтинг
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след като предадоха проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Публикуваният на 25 февруари 2009 г. доклад, изготвен от експертната група на високо равнище, председателствана от Жак дьо Ларозиер, съгласно възложена от Комисията задача, достигна до заключението, че е необходимо укрепване на надзорната рамка на финансовия сектор на Европейския съюз, за да се намали рискът от бъдещи финансови кризи, както и тяхната сериозност. Тя препоръча мащабни реформи на надзорната структура. Експертната група достигна и до заключението, че следва да бъде създадена Европейска система за финансов надзор (ЕСФН), която да включва три европейски надзорни органа - един за ценните книжа, един за застраховането и професионалното пенсионно осигуряване и един за банковото дело, и препоръча да се създаде Европейски съвет за системен риск.
(2)
В съобщението си от 4 март 2009 г., озаглавено „Движеща сила за възстановяването на Европа“, Комисията предложи да се подготви проект на законодателен акт, с който да бъде създадена ЕСФН, а в съобщението си от 27 май 2009 г., озаглавено „Европейски финансов надзор“, даде повече информация относно вероятната структура на тази нова надзорна рамка, като обърна специално внимание на особеностите на надзора над агенциите за кредитен рейтинг.
(3)
В заключенията си от 19 юни 2009 г. Европейския съвет препоръча да бъде създадена ЕСФН, съставена от мрежа от национални финансови надзорници, работещи съвместно с трите нови европейски надзорни органа. ЕСФН следва да цели повишаване на качеството и последователността на националния надзор, укрепване на надзора върху презграничните групи чрез създаване на колегии от надзорници и утвърждаване на единен европейски наръчник, приложим към всички финансови институции в общия пазар. Европейският съвет подчерта, че Европейският орган за ценни книжа и пазари следва да има надзорни правомощия по отношение на агенциите за кредитен рейтинг. Освен това Комисията следва да запази компетентността си по осигуряване прилагането на Договорите, и по-специално дял VII, глава 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с общите правила относно конкуренцията, както е предвидено в разпоредбите, приети с цел прилагане на тези правила.
(4)
С Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) бе създаден Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП).
(5)
Следва да бъде ясно определен обхватът на компетентността на ЕОЦКП, така че участниците на финансовите пазари да могат да определят органа, компетентен по отношение на дейността на агенциите за кредитен рейтинг. ЕОЦКП следва да разполага с обща компетентност съгласно Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5) по въпроси, свързани с регистрацията и текущия надзор над регистрираните агенции за кредитен рейтинг.
(6)
ЕОЦКП следва да носи изключителната отговорност за регистрацията и надзора над агенциите за кредитен рейтинг в Съюза. ЕОЦКП следва да продължи да носи юридическа отговорност и в случаите, в които е делегирал конкретни задачи на компетентните органи. Ръководителите, а също и други служители на компетентните органи, следва да участват в процеса на вземане на решения в рамките на ЕОЦКП в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 в качеството им на членове на органи на ЕОЦКП, като например на неговия Съвет на надзорниците или на неговите вътрешни групи. ЕОЦКП следва да има изключителни правомощия да сключва споразумения за сътрудничество за обмен на информация с надзорните органи на трети държави. Тези споразумения за сътрудничество следва да се прилагат по отношение на компетентните органи в зависимост от степента, в която участват в процеса на вземане на решения в рамките на ЕОЦКП, или в случаите, в които изпълняват задачи от името на ЕОЦКП.
(7)
Прозрачността на информацията, която емитентът на финансов инструмент с присъден рейтинг предоставя на избраната агенция за кредитен рейтинг, би могла да има много по-голяма добавена стойност за функционирането на пазара и защитата на инвеститорите. Следователно следва да се обмисли какъв е най-добрият начин за увеличаване на прозрачността на информацията, на която се основават рейтингите на всички финансови инструменти. На първо място, разкриването на тази информация на други регистрирани или сертифицирани агенции за кредитен рейтинг вероятно ще засили конкуренцията между агенциите за кредитен рейтинг, тъй като може да доведе по-специално до увеличаване на броя на непоисканите рейтинги. Присъждането на такива непоискани рейтинги следва да допринесе за използването на повече от един рейтинг за всеки финансов инструмент. Също така това вероятно ще спомогне за предотвратяването на възможни случаи на конфликт на интереси, особено в рамките на модела „емитентът плаща“, и следва да подобри качеството на рейтингите. На второ място, разкриването на тази информация на целия пазар може също така да повиши способността на инвеститорите да разработват свои собствени анализи на риска, като сами извършват комплексна проверка въз основа на тази допълнителна информация. Разкриването може да доведе и до намаляване на зависимостта от кредитни рейтинги, издадени от агенции за кредитен рейтинг. За да се постигнат тези основни цели, Комисията следва допълнително да оцени тези въпроси, като проучи допълнително подходящия обем на задължението за оповестяване предвид въздействието върху местните секюритизационни пазари, продължаването на диалога със заинтересованите лица, наблюдението на развитието на пазара и нормативната уредба, както и опита, натрупан от други юрисдикции. Въз основа на тази оценка Комисията следва да представи подходящи законодателни предложения. Оценката и предложението на Комисията следва да дадат възможност за определянето на нови задължения за прозрачност по начин, който е най-подходящият, за да се отговори на обществения интерес, и съответства в най-голяма степен на целта за защита на инвеститорите.
(8)
Тъй като кредитните рейтинги се използват в целия Съюз, традиционното разграничаване между компетентните органи на държавата по произход и останалите компетентни органи и използването на координация в областта на надзора чрез колегии не са най-подходящата форма за надзора над агенциите за кредитен рейтинг. След създаването на ЕОЦКП запазването на тази форма вече не е необходимо. Поради тази причина процесът на регистрация следва да бъде опростен, а сроковете - съответно съкратени.
(9)
ЕОЦКП следва да отговаря за регистрацията и текущия надзор над агенциите за кредитен рейтинг, но не и за контрола над ползвателите на самите кредитни рейтинги. Следователно компетентните органи, посочени в съответното секторно законодателство за упражняване на надзора над кредитните институции, инвестиционните посредници, животозастрахователните, застрахователните и презастрахователните предприятия, предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), институциите за професионално пенсионно осигуряване и алтернативните инвестиционни фондове, следва да продължат да носят отговорност за надзора над използването на кредитни рейтинги от финансовите институции и субектите, върху които се упражнява надзор на национално равнище в контекста и за целите на прилагането на други директиви за финансовите услуги, и над използването на кредитните рейтинги в проспекти.
(10)
Необходим е ефективен инструмент за установяване на хармонизирани регулаторни технически стандарти с цел да се улесни прилагането в ежедневната практика на Регламент (ЕО) № 1060/2009 и да се гарантират равнопоставеност и подходяща защита на инвеститорите и потребителите в рамките на Съюза. Уместно е на ЕОЦКП като структура, разполагаща със силно специализиран експертен опит, да бъде възложено разработването на проекти на регулаторни технически стандарти.
(11)
В областта на агенциите за кредитен рейтинг ЕОЦКП следва да представи на Комисията проекти за регулаторни технически стандарти във връзка с информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят в заявленията за регистрация, информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят в заявленията за сертифициране и за оценяване на систематичното им значение за финансовата стабилност или за целостта на финансовите пазари, представянето, включително структурата, формата, метода и периода на докладване, на информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да оповестяват във връзка с оценката на съответствието на методологиите за определяне на кредитен рейтинг с изискванията, установени в Регламент (ЕО) № 1060/2009, съдържанието и формата на периодичното докладване на данните за кредитните рейтинги, които ще бъдат изисквани от агенциите за кредитен рейтинг за целите на текущия надзор, осъществяван от ЕОЦКП. В съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 проектите за регулаторни технически стандарти следва да бъдат приети от Комисията, за да бъдат правно обвързващи. При разработването на проекти на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП следва да взема предвид и ако е целесъобразно и необходимо, да актуализира вече издадените от Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа насоки относно съдържанието на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(12)
В областите, които не са обхванати от регулаторни технически стандарти, ЕОЦКП следва да има правомощията да издава и да актуализира необвързващи насоки по въпроси, свързани с прилагането на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(13)
За да изпълнява ефективно задълженията си, ЕОЦКП следва да може, чрез обикновено искане или с решение, да изиска цялата необходима информация от агенциите за кредитен рейтинг, лицата, участващи в дейностите по определяне на кредитен рейтинг, оценяваните лица и свързаните с тях трети лица, трети лица, на които агенциите за кредитен рейтинг са възложили оперативни функции, и лица, които по друг начин са тясно и до голяма степен свързани или имат отношение към агенции за кредитен рейтинг или дейности по определяне на кредитен рейтинг. Последната категория лица следва да включва например служителите на агенциите за кредитен рейтинг, които не участват пряко в дейностите по определяне на кредитен рейтинг, но поради функциите, които изпълняват в агенцията за кредитен рейтинг, биха могли да разполагат с важна информация по конкретен случай. В тази категория могат да бъдат включени и предприятия, които са предоставяли услуги на агенции за кредитен рейтинг. Предприятията, които използват кредитни рейтинги, не следва да попадат в тази категория. Ако ЕОЦКП изиска информацията с обикновено искане, лицето, от което се изисква информацията, не е задължено да я предостави, но при доброволен отговор на искането предоставената информация не следва да бъде неточна или подвеждаща. Информацията следва да бъде предоставяна без забавяне.
(14)
За да упражнява ефективно своите надзорни правомощия, ЕОЦКП следва да има право да провежда разследвания и проверки на място.
(15)
Компетентните органи следва да предават всяка информация, изисквана съгласно Регламент (ЕО) № 1060/2009, и да подпомагат и да си сътрудничат с ЕОЦКП. ЕОЦКП и компетентните органи следва също така да осъществяват тясно сътрудничество и със секторните компетентни органи, които отговарят за надзора над предприятията, посочени в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1060/2009. ЕОЦКП следва да може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентните органи на държавите-членки, например когато изпълнението на дадена надзорна задача изисква познания и опит относно местните условия, които са налични в по-голяма степен на национално равнище. Задачите, които следва да могат да бъдат делегирани, включват изпълнението на конкретни задачи по разследване и проверки на място. Преди да делегира задачите, ЕОЦКП следва да се консултира със съответния компетентен орган относно подробните условия, свързани с подобно делегиране на задачи, включително относно обхвата на задачата, която ще се делегира, графика за изпълнение на задачата и предоставянето на необходимата информация от ЕОЦКП и на него. ЕОЦКП следва да осигури компенсация за компетентните органи, които изпълняват делегирани задачи, в съответствие с регламент за таксите, който предстои да бъде приет от Комисията чрез делегиран акт. ЕОЦКП не следва да може да делегира правомощието по приемане на решения относно регистрации.
(16)
Необходимо е да се гарантира, че компетентните органи могат да поискат от ЕОЦКП да прецени дали са налице условия за прекратяване на регистрацията на агенция за кредитен рейтинг и да поискат от ЕОЦКП да спре използването на кредитните рейтинги, когато считат, че дадена агенция за кредитен рейтинг извършва тежко и трайно нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009. ЕОЦКП следва да разгледа искането и да вземе необходимите мерки.
(17)
ЕОЦКП следва да може да налага периодични имуществени санкции, така че агенциите за кредитен рейтинг да бъдат принудени да прекратят констатираното нарушение, да предоставят пълната информация, изискана от ЕОЦКП, или да допуснат провеждането на разследване или проверка на място.
(18)
ЕОЦКП следва също така да има право да налага глоби на агенциите за кредитен рейтинг, когато счете, че те са извършили, при условията на умисъл или небрежност, нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Глобите следва да се налагат в зависимост от тежестта на нарушенията. Нарушенията следва да бъдат разделени в различни групи, за които да бъдат определени специални глоби. За определяне на глобата за конкретно нарушение ЕОЦКП следва да използва двуетапна методология, състояща се от определянето на базов размер и при необходимост, корекция на този базов размер с определени коефициенти. Базовият размер следва да бъде определен при отчитане на годишния оборот на съответната агенция за кредитен рейтинг, а корекцията следва да се извършва чрез намаляване или увеличаване на базовия размер посредством прилагането на съответните коефициенти в съответствие с настоящия регламент.
(19)
В настоящия регламент се предвиждат коефициенти, свързани с утежняващи и смекчаващи обстоятелства, с цел да се предоставят на ЕОЦКП необходимите инструменти за определяне на глоба, която е пропорционална на тежестта на нарушението, извършено от агенция за кредитен рейтинг, като отчита обстоятелствата, при които е било извършено нарушението.
(20)
Преди да вземе решение за налагане на глоба или на периодични имуществени санкции, ЕОЦКП следва да даде на лицата, по отношение на които е започнато съответно производство, възможност да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(21)
Държавите-членки следва да запазят компетентност по отношение на определянето и прилагането на правилата относно санкциите, приложими при нарушение на задължението на финансовите институции и други субекти да използват за регулаторни цели само кредитни рейтинги, присъдени от агенции за кредитен рейтинг, регистрирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(22)
Настоящият регламент не следва да създава прецедент за налагането от страна на европейските надзорни органи на имуществени или неимуществени санкции на участниците на финансовите пазари или други предприятия по отношение на друг тип дейности.
(23)
ЕОЦКП следва да се въздържа от налагане на глоби или периодични имуществени санкции, когато в резултат от наказателно производство съгласно националното право има влязла в сила предишна оправдателна или осъдителна присъда, основана на същите или на по същество еднакви факти.
(24)
Глобите и периодичните имуществени санкции, налагани от ЕОЦКП, следва да могат да бъдат изпълнявани принудително и принудителното им изпълнение следва да се урежда от гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата, на чиято територия се развива производството. Гражданскопроцесуалните норми следва да не включват наказателнопроцесуални норми, но следва да е възможно да включват административнопроцесуални норми.
(25)
В случай на нарушение от страна на агенциите за кредитен рейтинг ЕОЦКП следва да разполага с правомощието да предприеме набор от надзорни мерки, включително, но не само - да изиска от агенцията за кредитен рейтинг да прекрати нарушението, да спре използването на рейтингите за регулаторни цели, временно да забрани на агенцията за кредитен рейтинг да присъжда рейтинги и като крайна мярка - да прекрати регистрацията, когато агенцията за кредитен рейтинг е извършила тежко нарушение или повече от едно нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Надзорните мерки следва да се прилагат от ЕОЦКП, като се отчитат естеството и тежестта на нарушението, и следва да са съобразени с принципа на пропорционалност. Преди да вземе решение за надзорни мерки, ЕОЦКП следва да даде на лицата, срещу които има започнато съответно производство, възможност да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(26)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз и от конституционните традиции в държавите-членки. Следователно настоящият регламент следва да се тълкува и прилага в съответствие с тези права и принципи, включително свързаните със свободата на печата и свободата на изразяване в медиите и с правото на устен и писмен превод за тези, които не говорят или не разбират езика на производството, като част от общото право на справедлив съдебен процес.
(27)
От съображения за правна сигурност е целесъобразно да се определят ясни преходни мерки за предаването на ЕОЦКП на преписките и работната документация от компетентните органи.
(28)
Регистрацията на дадена агенция за кредитен рейтинг, извършена от компетентен орган, следва да продължи да бъде валидна на цялата територия на Съюза след прехвърлянето на надзорни правомощия от компетентните органи към ЕОЦКП.
(29)
На Комисията следва да бъдат предоставени правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС, за да конкретизира допълнително или да измени критериите за оценяване на съответствието на регулаторната и надзорна рамка на трети държави с цел отчитане на тенденциите на финансовите пазари, да приема регламент за таксите и подробни правила относно глобите и периодичните имуществени санкции, както и да изменя приложенията към Регламент (ЕО) № 1060/2009. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителния етап, включително на експертно равнище.
(30)
При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури ранно и непрекъснато предаване на информация за съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(31)
Европейският парламент и Съветът следва да разполагат със срок от три месеца, считано от датата на нотификацията, за да възразят срещу делегиран акт. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок следва да може да бъде удължен с три месеца по отношение на важни проблемни области. Също така Европейският парламент и Съветът следва да могат да информират другите институции за намерението си да не правят възражения. Подобно одобрение на делегирани актове на ранен етап е особено уместно в случаите, когато е необходимо да бъдат спазени срокове, например когато в основния акт са предвидени срокове, в рамките на които Комисията трябва да приеме делегирани актове.
(32)
В Декларацията по член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, приложена към Заключителния акт на Междуправителствената конференция, която прие Договора от Лисабон, Конференцията отбеляза намерението на Комисията при изготвяне на проектите за делегирани актове в областта на финансовите услуги да продължи да се консултира с определените от държавите-членки експерти в съответствие с нейната установена практика.
(33)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) се прилага за обработването на личните данни за целите на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(34)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7) се прилага изцяло към обработването на лични данни за целите на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(35)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно създаването на ефикасна и ефективна надзорна рамка за агенциите за кредитен рейтинг чрез възлагане на функциите по надзора над дейностите по определяне на кредитните рейтинги в Съюза на един надзорен орган, осигуряването на единно звено за контакт за агенциите за кредитен рейтинг и гарантирането на последователност при прилагане на правилата за агенции за кредитен рейтинг, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради паневропейската структура и въздействието на рейтинговите дейности, върху които се упражнява надзор, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(36)
Регламент (ЕО) № 1060/2009 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 1060/2009 се изменя, както следва:
1)
В член 3, параграф 1 се добавят следните букви:
„п)
„компетентни органи“ са органите, посочени от всяка държава-членка в съответствие с член 22;
р)
„секторно законодателство“ означава правните актове на Съюза, посочени в член 4, параграф 1, първа алинея;
с)
„секторни компетентни органи“ означава националните компетентни органи, посочени в съответното секторно законодателство във връзка с надзора над кредитните институции, инвестиционните посредници, животозастрахователните, застрахователните и презастрахователните предприятия, предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), както и институциите за професионално пенсионно осигуряване и алтернативните инвестиционни фондове.“;
2)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 първа алинея се заменя със следното:
„1. Кредитните институции по смисъла на Директива 2006/48/ЕО, инвестиционните посредници по смисъла на Директива 2004/39/ЕО, застрахователните предприятия, за които се прилага Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (8), застрахователните предприятия по смисъла на Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно животозастраховането (9), презастрахователните предприятия по смисъла на Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 г. относно презастраховането (10), ПКИПЦК по смисъла на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (11), институциите за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на Директива 2003/41/ЕО и алтернативните инвестиционни фондове могат да използват кредитни рейтинги за регулаторни цели само ако те са присъдени от агенции за кредитен рейтинг, които са установени в Съюза и са регистрирани в съответствие с настоящия регламент.
б)
параграф 3 се изменя, както следва:
i)
букви б), в) и г) се заменят със следното:
„б)
агенцията за кредитен рейтинг е проверила и е в състояние да докаже във всеки момент пред Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (12) (наричан по-нататък „ЕОЦКП“), че извършените от агенцията за кредитен рейтинг от третата държава дейности по определяне на кредитен рейтинг, в резултат на които е присъден подлежащият на признаване кредитен рейтинг, отговарят на изисквания, които са най-малко толкова строги, колкото изискванията, предвидени в членове 6-12;
в)
няма ограничения по отношение на способността на ЕОЦКП да оценява и следи за спазването от установената в трета държава агенция за кредитен рейтинг на изискванията, посочени в буква б);
г)
при поискване от ЕОЦКП агенцията за кредитен рейтинг предоставя цялата информация, която е необходима на ЕОЦКП за упражняването на текущ надзор за спазването на изискванията на настоящия регламент;
ii)
буква з) се заменя със следното:
„з)
съществува подходящо споразумение за сътрудничество между ЕОЦКП и съответния надзорен орган за установената в трета държава агенция за кредитен рейтинг. ЕОЦКП гарантира, че в това споразумение за сътрудничество се определят най-малко:
i)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и съответния надзорен орган за установената в трета държава агенция за кредитен рейтинг; и
ii)
процедурите за координация на надзорните органи, за да може ЕОЦКП да осъществява текущо наблюдение върху дейностите по определяне на кредитен рейтинг, в резултат на които е присъден признатият кредитен рейтинг.“;
3)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг може да подаде заявление за сертифициране. Заявлението се подава пред ЕОЦКП в съответствие с приложимите разпоредби на член 15.“;
б)
в параграф 3 първа алинея се заменя със следното:
„3. ЕОЦКП разглежда и взема решение по заявлението за сертифициране в съответствие с предвидената в член 16 процедура. Решението за сертифициране се основава на критериите, предвидени в параграф 1, букви а)-г) от настоящия член.“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг може също така да подаде заявление за освобождаване:
а)
във всеки отделен случай - от спазването на някои или всички изисквания, установени в раздел А от приложение I и в член 7, параграф 4, ако агенцията за кредитен рейтинг може да докаже, че изискванията са непропорционални предвид естеството, мащаба и сложността на извършваната от нея стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани от нея кредитни рейтинги;
б)
от изискването за физическо присъствие в Съюза, когато такова изискване би било прекалено обременително и непропорционално на естеството, мащаба и сложността на извършваната от нея стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани от нея кредитни рейтинги.
Заявлението за освобождаване по първа алинея, буква а) или б) се подава от агенцията за кредитен рейтинг заедно със заявлението за сертифициране. При оценяване на заявлението ЕОЦКП взема предвид размера на агенцията за кредитен рейтинг по параграф 1, като отчита естеството, мащаба и сложността на извършваната от нея стопанска дейност и естеството и различните видове присъждани от нея кредитни рейтинги, както и въздействието на кредитните рейтинги, присъждани от агенцията за кредитен рейтинг, върху финансовата стабилност или цялост на финансовите пазари на една или повече държави-членки. Въз основа на преценката на тези фактори ЕОЦКП може да разреши такова освобождаване по отношение на агенцията за кредитен рейтинг по параграф 1.“;
г)
параграф 5 се заличава;
д)
в параграф 6 трета алинея се заменя със следното:
„За да отчете тенденциите на финансовите пазари, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 38а и при условията на членове 38б и 38в, мерки за допълнително конкретизиране или изменение на критериите, предвидени във втора алинея, букви а), б) и в) от настоящия параграф.“;
е)
параграфи 7 и 8 се заменят със следното:
„7. ЕОЦКП сключва споразумения за сътрудничество със съответните надзорни органи на трети държави, чиято правна и надзорна уредба е призната за еквивалентна на настоящия регламент в съответствие с параграф 6. С тези споразумения се определят най-малко:
а)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и надзорните органи на съответните трети държави; и
б)
процедурите относно координацията на надзорните дейности.
8. Членове 20 и 24 се прилагат mutatis mutandis по отношение на сертифицираните агенции за кредитен рейтинг и присъдените от тях кредитни рейтинги.“;
4)
В член 6 параграф 3 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея уводната част се заменя със следното:
„3. По искане на агенция за кредитен рейтинг ЕОЦКП може да я освободи от спазване на изискванията по раздел А, точки 2, 5 и 6 от приложение I и член 7, параграф 4, ако агенцията за кредитен рейтинг може да докаже, че тези изисквания са непропорционални предвид естеството, мащаба и сложността на нейната стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани кредитни рейтинги, както и че:“;
б)
втора алинея се заменя със следното:
„Когато става въпрос за група от агенции за кредитен рейтинг, ЕОЦКП гарантира, че най-малко една от агенциите за кредитен рейтинг в групата не е освободена от спазване на изискванията по раздел А, точки 2, 5 и 6 от приложение I и член 7, параграф 4.“;
5)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Възлагане на дейности на външни подизпълнители
Възлагането на външни подизпълнители на важни оперативни функции се извършва по начин, който не води до съществено влошаване на качеството на вътрешния контрол в агенцията за кредитен рейтинг и способността на ЕОЦКП да упражнява надзор върху спазването на задълженията по настоящия регламент от страна на агенцията за кредитен рейтинг.“
6)
В член 10 параграф 6 се заменя със следното:
„6. Агенциите за кредитен рейтинг не използват наименованието на ЕОЦКП или на компетентен орган по начин, който да показва или предполага признаване или одобрение от ЕОЦКП или даден компетентен орган на кредитните рейтинги или на каквито и да е дейности по определяне на кредитен рейтинг на тази агенция.“;
7)
В член 11 параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Агенциите за кредитен рейтинг предоставят на разположение в централно хранилище, създадено от ЕОЦКП, информация за резултатите от тяхната дейност за минали периоди, включително относно честотата на промяна на рейтингите, както и информация относно присъждани в миналото кредитни рейтинги и промяна на тези рейтинги. Агенциите за кредитен рейтинг предоставят информация в хранилището по стандартен образец, установен от ЕОЦКП. ЕОЦКП осигурява публичен достъп до тази информация и публикува на годишна основа обобщена информация за наблюдаваните основни тенденции.
3. Всяка година до 31 март агенциите за кредитен рейтинг предоставят на ЕОЦКП информация, свързана с въпросите по раздел Д, част II, точка 2 от приложение I.“;
8)
Член 14 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Регистрацията е валидна на цялата територия на Съюза от момента, в който поражда действие решението за регистрация на агенция за кредитен рейтинг, прието от ЕОЦКП в съответствие с член 16, параграф 3 или член 17, параграф 3.“;
б)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Агенциите за кредитен рейтинг уведомяват без неоправдано забавяне ЕОЦКП за всяка съществена промяна в условията на първоначалната регистрация, включително за всякакви случаи на откриване или закриване на клон в рамките на Съюза.“;
в)
параграфи 4 и 5 се заменят със следното:
„4. Без да се засяга член 16 или член 17, ЕОЦКП регистрира агенцията за кредитен рейтинг, ако в резултат на разглеждането на заявлението установи, че агенцията за кредитен рейтинг отговаря на условията за присъждане на кредитни рейтинги съгласно настоящия регламент, като взема предвид членове 4 и 6.“
„5. 5. ЕОЦКП не налага във връзка с регистрацията изисквания, които не са предвидени в настоящия регламент.“;
9)
Членове 15-21 се заменят със следното:
„Член 15
Заявление за регистрация
1. Агенциите за кредитен рейтинг подават заявление за регистрация до ЕОЦКП. Заявлението съдържа информация по въпросите, предвидени в приложение II.
2. Когато заявлението за регистрация се подава от група от агенции за кредитен рейтинг, членовете на групата упълномощават един от тях да подаде всички заявления до ЕОЦКП от името на групата. Упълномощената агенция за кредитен рейтинг предоставя за всеки член от групата информацията по предвидените в приложение II въпроси.
3. Агенциите за кредитен рейтинг подават заявленията си на някой от официалните езици на институциите на Съюза. Разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (13) се прилагат mutatis mutandis по отношение на всички други съобщения между ЕОЦКП и агенциите за кредитен рейтинг и техните служители.
4. В срок от 20 работни дни от получаване на заявлението ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението не е пълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който агенцията за кредитен рейтинг да предостави допълнителна информация.
След като прецени, че заявлението е пълно, ЕОЦКП уведомява за това агенцията за кредитен рейтинг.
Член 16
Разглеждане от ЕОЦКП на заявлението за регистрация на агенция за кредитен рейтинг
1. В срок от 45 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, ЕОЦКП разглежда заявлението за регистрация на агенция за кредитен рейтинг, като отчита спазването от нейна страна на предвидените в настоящия регламент условия.
2. ЕОЦКП може да удължи срока за разглеждане с 15 работни дни, по-специално ако агенцията за кредитен рейтинг:
а)
предвижда да признава кредитни рейтинги съгласно член 4, параграф 3;
б)
предвижда да възлага на външни подизпълнители; или
в)
иска да бъде освободена от спазване на изисквания в съответствие с член 6, параграф 3.
3. В срок от 45 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, или в срок от 60 работни дни от уведомлението, когато се прилага параграф 2 от настоящия член, ЕОЦКП приема надлежно мотивирано решение за регистрация или решение за отказ на регистрация.
4. Решението, прието от ЕОЦКП съгласно параграф 3, поражда действие на петия работен ден след приемането му.
Член 17
Разглеждане от ЕОЦКП на заявленията за регистрация на група от агенции за кредитен рейтинг
1. В срок от 55 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, ЕОЦКП разглежда заявленията за регистрация на група от агенции за кредитен рейтинг, като отчита спазването от тяхна страна на предвидените в настоящия регламент условия.
2. ЕОЦКП може да удължи срока за разглеждане с 15 работни дни, по-специално ако някоя от агенциите за кредитен рейтинг от групата:
а)
предвижда да признава кредитни рейтинги съгласно член 4, параграф 3;
б)
предвижда да възлага на външни подизпълнители; или
в)
иска да бъде освободена от спазване на изисквания в съответствие с член 6, параграф 3.
3. В срок от 55 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, или в срок от 70 работни дни от уведомлението, когато се прилага параграф 2 от настоящия член, ЕОЦКП приема надлежно мотивирано индивидуално решение за регистрация или решение за отказ на регистрация по отношение на всяка от агенциите за кредитен рейтинг в групата.
4. Решението, прието от ЕОЦКП съгласно параграф 3, поражда действие на петия работен ден след приемането му.
Член 18
Уведомяване за решението за регистрация, за отказ или за прекратяване на регистрация на агенция за кредитен рейтинг и публикуване на списъка на регистрираните агенции за кредитен рейтинг
1. В срок от пет работни дни след приемането на решение по член 16, 17 или 20 ЕОЦКП съобщава решението си на съответната агенция за кредитен рейтинг. Ако ЕОЦКП откаже да регистрира агенция за кредитен рейтинг или прекрати регистрацията на агенция за кредитен рейтинг, той надлежно мотивира решението си.
2. ЕОЦКП съобщава на Комисията, на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (14) („ЕБО“), на Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (15) („ЕОЗППО“), на компетентните органи и на секторните компетентни органи всяко решение съгласно членове 16, 17 или 20.
3. ЕОЦКП публикува на електронната си страница списък с агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани в съответствие с настоящия регламент. Този списък се актуализира в рамките на пет работни дни след приемането на решение съгласно член 16, 17 или 20. Комисията публикува актуализирания списък в Официален вестник на Европейския съюз в срок от 30 дни след актуализирането му.
Член 19
Такси за регистрация и надзор
1. ЕОЦКП начислява такси на агенциите за кредитен рейтинг в съответствие с настоящия регламент и регламента за таксите, посочен в параграф 2. Тези такси изцяло покриват разходите на ЕОЦКП по регистрацията и надзора на агенциите за кредитен рейтинг и по възстановяването на всякакви разходи, които могат да възникнат за компетентните органи при извършване на дейности съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 30.
2. Комисията приема регламент за таксите. Този регламент определя по-специално вида на таксите и случаите, в които се дължат такси, размера на таксите, начина на плащане и начина, по който ЕОЦКП възстановява на компетентните органи всякакви разходи, които могат да възникнат за тях при извършване на дейности съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 30.
Размерът на таксата, начислена на дадена агенция за кредитен рейтинг, покрива всички административни разходи и е пропорционален на оборота на съответната агенция за кредитен рейтинг.
Комисията приема регламента за таксите, посочен в първа алинея, чрез делегиран акт в съответствие с член 38а и при условията на членове 38б и 38в.
Член 20
Прекратяване на регистрация
1. Без да се засяга член 24, ЕОЦКП прекратява регистрацията на дадена агенция за кредитен рейтинг, ако агенцията за кредитен рейтинг:
а)
изрично се откаже от регистрацията или не е предоставяла кредитни рейтинги през предходните шест месеца;
б)
е получила регистрацията въз основа на неверни твърдения или по друг неправомерен начин; или
в)
вече не отговаря на условията, при които е регистрирана.
2. Когато компетентен орган на държава-членка, в която се използват присъдените от съответната агенция кредитни рейтинги, счита, че е изпълнено някое от условията, посочени в параграф 1, той може да поиска от ЕОЦКП да разгледа въпроса, дали са спазени условията за прекратяване на регистрацията на съответната агенция за кредитен рейтинг. Ако ЕОЦКП реши да не прекратява регистрацията на съответната агенция за кредитен рейтинг, той надлежно мотивира решението си.
3. Решението за прекратяване на регистрацията незабавно поражда действие на цялата територия на Съюза, като се спазва посоченият в член 24, параграф 4 преходен период за използване на кредитните рейтинги.
ГЛАВА II
НАДЗОР ОТ СТРАНА НА ЕОЦКП
Член 21
ЕОЦКП
1. Без да се засяга член 25а, ЕОЦКП следи за прилагането на настоящия регламент.
2. В съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП издава и актуализира насоки за сътрудничеството между ЕОЦКП, компетентните органи и секторните компетентни органи за целите на настоящия регламент и за целите на съответното секторно законодателство, включително процедурите и подробните условия, свързани с делегирането на задачи.
3. В съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 до 7 юни 2011 г. ЕОЦКП в сътрудничество с ЕБО и ЕОЗППО издава и актуализира насоки за прилагането на режима за признаване по член 4, параграф 3 от настоящия регламент.
4. До 2 януари 2012 г. ЕОЦКП представя за одобрение от Комисията в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 проект на регулаторни технически стандарти за:
а)
информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят в заявлението за регистрация съгласно приложение II;
б)
информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят при подаване на заявление за сертифициране и при оценяване на систематичното им значение за финансовата стабилност или цялост на финансовите пазари съгласно член 5;
в)
представянето, включително структурата, формата, метода и периода на докладване, на информацията, която агенциите за кредитен рейтинг оповестяват в съответствие с член 11, параграф 2 и раздел Д, част II, точка 1 от приложение I;
г)
оценяването на съответствието на методологиите за определяне на кредитен рейтинг с изискванията, предвидени в член 8, параграф 3;
д)
съдържанието и формата на периодичното докладване на данни за кредитните рейтинги, които ще бъдат изисквани от агенциите за кредитен рейтинг за целите на текущия надзор, упражняван от ЕОЦКП.
5. ЕОЦКП публикува за първи път до 1 януари 2012 г., а след това ежегодно доклад за прилагането на настоящия регламент. Докладът съдържа по-специално оценка на прилагането на приложение I от страна на агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент.
6. ЕОЦКП представя ежегодно на Европейския парламент, Съвета и Комисията доклад относно приетите надзорни мерки и санкциите, наложени от ЕОЦКП съгласно настоящия регламент, включително глоби и периодични имуществени санкции.
7. ЕОЦКП си сътрудничи с ЕБО и ЕОЗППО при изпълнението на своите задачи и се консултира с тези органи, преди да издаде и актуализира насоките и да представи проектите на регулаторни технически стандарти, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
10)
Вмъква се следният член:
„Член 22а
Проверка за спазването на задължението за бек-тестване
1. При упражняване на текущия надзор върху агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент, ЕОЦКП редовно проверява спазването на член 8, параграф 3.
2. Без да се засяга член 23, в рамките на проверката, посочена в параграф 1, ЕОЦКП също така:
а)
проверява провеждането на бек-тестването от страна на агенциите за кредитен рейтинг;
б)
анализира резултатите от бек-тестването; и
в)
проверява дали в кредитните агенции съществуват процеси за отразяване на резултатите от бек-тестването в техните рейтингови методологии.“;
11)
Членове 23-27 се заменят със следното:
„Член 23
Ненамеса в съдържанието на рейтингите или методологиите
При изпълнението на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП, Комисията и органите на публична власт на държавите-членки не се намесват по отношение на съдържанието на кредитните рейтинги или методологиите.
Член 23а
Упражняване на правомощията, посочени в членове 23б-23г
Правомощията, предоставени на ЕОЦКП или на длъжностно лице, или на друго оправомощено от ЕОЦКП лице съгласно членове 23б-23г, не може да бъдат използвани, за да се изисква разкриването на информация или документи, които са предмет на правно призната привилегия.
Член 23б
Искане за информация
1. ЕОЦКП може чрез обикновено искане или с решение да поиска от агенциите за кредитен рейтинг, от лицата, участващи в дейностите по определяне на кредитния рейтинг, от оценяваните лица и свързаните с тях трети лица, от трети лица, на които агенциите за кредитен рейтинг са възложили оперативни функции или дейности, и от лица, които по друг начин са тясно и до голяма степен свързани или имат отношение към агенции за кредитен рейтинг или дейности по определяне на кредитен рейтинг, да предоставят цялата информация, необходима на органа за изпълнение на задълженията му съгласно настоящия регламент.
2. Когато изпраща обикновено искане за информацията съгласно параграф 1, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
информира лицето, от което се изисква информацията, че няма задължение за предоставянето ѝ, но че при отговор от негова страна предоставената информация не може да бъде неточна или подвеждаща;
е)
посочва глобата, предвидена в член 36а във връзка с раздел II, точка 7 от приложение III, за неточни или подвеждащи отговори на поставените въпроси.
3. Когато изисква предоставянето на информация съгласно параграф 1 с решение, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
посочва периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, за предоставяне на непълна информация;
е)
посочва глобата, предвидена в член 36а във връзка с раздел II, точка 7 от приложение III, за неточни или подвеждащи отговори на поставените въпроси; и
ж)
посочва правото на обжалване на решението пред Апелативния съвет , както и правото решението да бъде обжалвано пред Съда на Европейския съюз в съответствие с членове 60 и 61 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Посочените в параграф 1 лица, техните представители или, в случай на юридически лица или на асоциации без правосубектност, лицата, упълномощени да ги представляват по закон или съгласно учредителните им актове, предоставят изискваната информация. Надлежно упълномощени адвокати могат да предоставят информацията от името на своите клиенти. Последните остават изцяло отговорни, ако предоставената информация е непълна, неточна или подвеждаща.
5. ЕОЦКП незабавно изпраща копие от обикновеното искане или от решението до компетентните органи на държавата-членка, в която е установено или в която живее посоченото в параграф 1 лице, до което се отнася искането за информация.
Член 23в
Общи разследвания
1. За да изпълни задълженията си съгласно настоящия регламент, ЕОЦКП може да извършва всички необходими разследвания по отношение на лицата, посочени в член 23б, параграф 1. За целта длъжностните лица и други оправомощени от ЕОЦКП лица имат правомощия:
а)
да проверяват всички документи, данни, процедури и всякакви други материали, отнасящи се до изпълнението на техните задачи, независимо от носителя, на който се съхраняват;
б)
да вземат или получават заверени копия или извлечения от такива документи, данни, процедури и други материали;
в)
да призоват и да искат от всяко лице, посочено в член 23б, параграф 1, от неговия представител или неговите служители да дадат устно или писмено обяснение на факти или документи, свързани с предмета и целта на проверката, и да запишат отговорите;
г)
да задават въпроси на всяко друго физическо или юридическо лице, което даде съгласие за това, с цел да съберат информация, свързана с предмета на разследването;
д)
да искат съхранявана информация за телефонни разговори и пренос на данни.
2. Длъжностните лица и други лица, оправомощени от ЕОЦКП за целите на разследванията, посочени в параграф 1, упражняват своите правомощия след представяне на писмено разрешение, в което се посочват предметът и целта на разследването. В разрешението се посочват и периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, в случай че изискваните документи, данни, процедури или други материали или отговорите на въпросите, поставени на лицата, посочени в член 23б, параграф 1, не са представени или са непълни, и глобите, предвидени в член 36а във връзка с раздел II, точка 8 от приложение III, за неточни или подвеждащи отговори на въпросите, поставени на лицата, посочени в член 23б, параграф 1.
3. Лицата, посочени в член 23б, параграф 1, допускат провеждането на разследванията, започнати въз основа на решение на ЕОЦКП. В решението се посочват предметът и целта на разследването, периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, правните средства за защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда на Европейския съюз.
4. В разумен срок преди започването на разследването ЕОЦКП информира компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия то ще се проведе, за предстоящото разследване и за самоличността на оправомощените лица. По искане на ЕОЦКП служителите на съответния компетентен орган подпомагат оправомощените лица при изпълнението на техните задължения. По искане на служителите на компетентния орган на съответната държава-членка те също могат да присъстват по време на разследването.
5. Ако съгласно националната уредба относно искането за предоставяне на съхранявана информация за телефонни разговори или пренос на данни, посочено в параграф 1, буква д), е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за такова разрешение може да се подаде и като предохранителна мярка.
6. Когато се подава искане за разрешение по параграф 5, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕОЦКП и на това, дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на разследването. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕОЦКП, на които се основава предположението за нарушение на настоящия регламент, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не може нито да преценява необходимостта от провеждане на разследването, нито да изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в преписката на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда на Европейския съюз по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 23г
Проверки на място
1. С цел изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП може да извършва всички необходими проверки на място в служебните помещения на юридическите лица, посочени в член 23б, параграф 1. Когато това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверките, ЕОЦКП може да извършва проверки на място без предварително предупреждение.
2. Длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, могат да влизат в служебните помещения и площи на юридическите лица при наличие на решение за провеждане на разследване, прието от ЕОЦКП, и разполагат с всички правомощия, предвидени в член 23в, параграф 1. Те разполагат и с правомощието да запечатват всички служебни помещения, счетоводни книги или документи за срока и в степента, необходими за проверката.
3. Длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, упражняват правомощията си, след като представят писмено разрешение, в което се посочват предметът, целта на проверката и предвидените в член 36б периодични имуществени санкции в случаите, когато съответните лица не допуснат извършването на проверката. В разумен срок преди извършване на проверката ЕОЦКП уведомява за проверката компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе тя.
4. Лицата, посочени в член 23б, параграф 1, допускат извършването на проверки на място, разпоредено с решение на ЕОЦКП. В решението се посочват предметът и целта на проверката, както и датата, на която тя ще започне, и периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, правните средства за защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда на Европейския съюз. ЕОЦКП взема тези решения, след като се консултира с компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката.
5. По искане на ЕОЦКП служителите, както и лицата, оправомощени или назначени от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката, активно подпомагат длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕОЦКП. За тази цел те разполагат с правомощията по параграф 2. По тяхно искане служители на компетентния орган на съответната държава-членка могат също да присъстват на проверките на място.
6. ЕОЦКП може също така да изиска от компетентните органи да изпълнят от негово име конкретни задачи по разследване и проверки на място, както е предвидено в настоящия член и в член 23в, параграф 1. За целта компетентните органи разполагат със същите правомощия като ЕОЦКП, както е предвидено в настоящия член и в член 23в, параграф 1.
7. Когато длъжностните лица и другите придружаващи лица, оправомощени от ЕОЦКП, установят, че дадено лице се противопоставя на проверка, разпоредена съгласно настоящия член, компетентният орган на съответната държава-членка им оказва необходимото съдействие, като иска при необходимост съдействие от полицията или от подобен правоохранителен орган, с което да им даде възможност да проведат проверката.
8. Ако съгласно националната уредба за проверката на място, предвидена в параграф 1, или за съдействието, предвидено в параграф 7, е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за такова разрешение може да се подаде и като предохранителна мярка.
9. Когато се подава искане за разрешение съгласно параграф 8, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕОЦКП и на това, дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на проверката. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕОЦКП, на които се основава предположението за нарушение на настоящия регламент, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не може нито да оценява необходимостта от извършване на проверката, нито да изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в преписката на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда на Европейския съюз по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 23д
Процедурни правила за предприемане на надзорни мерки и налагане на глоби
1. Когато при изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП установи, че има сериозни признаци за възможно наличие на факти, които могат да съставляват едно или повече от нарушенията, изброени в приложение III, ЕОЦКП назначава независим разследващ служител в рамките на ЕОЦКП, който да разследва случая. Разследващият служител не участва и не трябва да е участвал в прекия или непрекия надзор и в процеса на регистрация на съответната агенция за кредитен рейтинг и изпълнява функциите си независимо от Съвета на надзорниците на ЕОЦКП.
2. Разследващият служител разследва предполагаемите нарушения, като взема предвид коментарите, представени от лицата, по отношение на които се провежда разследването, и представя на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП пълната преписка с констатациите си.
С цел изпълнение на задълженията си разследващият служител може да упражнява правомощията да изисква информация в съответствие с член 23б и да провежда разследвания и проверки на място в съответствие с членове 23в и 23г. Когато упражнява тези правомощия, разследващият служител спазва член 23а.
При изпълнение на задълженията си разследващият служител има достъп до всички документи и до цялата информация, събрана от ЕОЦКП в хода на надзорната му дейност.
3. След приключване на разследването и преди да представи на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП преписката с констатациите, разследващият служител дава на лицата, по отношение на които се провежда разследването, възможност да бъдат изслушани по въпросите, свързани с предмета на разследването. Разследващият служител основава констатациите си само на онези факти, по които лицата, по отношение на които се провежда разследването, са имали възможност да изразят становище.
Правото на защита на засегнатите от разследването лица се зачита напълно в хода на разследванията по настоящия член.
4. Когато представя на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП преписката с констатациите си, разследващият служител уведомява за това лицата, по отношение на които се провежда разследването. Лицата, по отношение на които се провежда разследването, имат право на достъп до преписката при зачитане на законния интерес на други лица от запазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация, засягаща трети лица.
5. Въз основа на преписката, съдържаща констатациите на разследващия служител, и - когато има искане на засегнатите лица за това - след като изслуша лицата, по отношение на които се провежда разследването в съответствие с членове 25 и 36в, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП решава дали лицата, по отношение на които се провежда разследването, са извършили едно или повече от нарушенията, изброени в приложение III, и съответно предприема надзорни мерки в съответствие с член 24 и налага глоба в съответствие с член 36а.
6. Разследващият служител не участва в обсъжданията на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП, нито се намесва по друг начин в процеса на вземане на решение от страна на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП.
7. Комисията приема допълнителни процедурни правила за упражняването на правомощията по налагане на глоби или периодични имуществени санкции, включително разпоредби относно правото на защита, сроковете и събирането на глобите или периодичните имуществени санкции, и приема подробни правила относно давностните срокове за налагането и изпълнението на санкциите.
Правилата, посочени в първа алинея, се приемат чрез делегирани актове в съответствие с член 38а и при условията на членове 38б и 38в.
8. ЕОЦКП се обръща към компетентните национални органи с цел започване на наказателно преследване, когато при изпълнение на своите задължения по настоящия регламент установи, че има сериозни признаци за възможно наличие на факти, които могат да съставляват престъпления. Освен това ЕОЦКП се въздържа от налагането на глоби или периодични имуществени санкции в случаи, при които предходна оправдателна или осъдителна присъда, основана на същите или на по същество еднакви факти, вече е влязла в сила в резултат от наказателно производство съгласно националното право.
Член 24
Надзорни мерки на ЕОЦКП
1. Когато в съответствие с член 23д, параграф 5 Съветът на надзорниците на ЕОЦКП установи, че агенция за кредитен рейтинг е извършила някое от нарушенията, изброени в приложение III, той взема едно или повече от следните решения:
а)
прекратяване на регистрацията на агенцията за кредитен рейтинг;
б)
временна забрана за агенцията за кредитен рейтинг да присъжда кредитни рейтинги, валидни в целия Съюз, докато нарушението не бъде прекратено;
в)
прекратяване на използването за регулаторни цели на кредитните рейтинги, присъдени от съответната агенция за кредитен рейтинг и валидни в целия Съюз, докато нарушението не бъде прекратено;
г)
искане към агенцията за кредитен рейтинг да прекрати нарушението;
д)
публикуване на известия.
2. Когато взема решенията, посочени в параграф 1, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП отчита естеството и тежестта на нарушението, като отчита следните критерии:
а)
продължителността и честотата на нарушението;
б)
дали нарушението е разкрило сериозни или системни слабости в процедурите на предприятието или в системите за управление или вътрешния контрол;
в)
дали нарушението е спомогнало, предизвикало или по друг начин е довело до финансово престъпление;
г)
дали нарушението е извършено при условията на умисъл или на небрежност.
3. Преди да вземе решенията, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), Съветът на надзорниците на ЕОЦКП информира за тях ЕБО и ЕОЗППО.
4. Кредитните рейтинги могат да продължат да се използват за регулаторни цели след приемането на решенията по параграф 1, букви а) и в), през период, който не надвишава:
а)
десет работни дни от датата на обявяване на решението на ЕОЦКП по параграф 5, ако има кредитни рейтинги на същия финансов инструмент или лице, присъдени от други агенции за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент; или
б)
три месеца от датата на обявяване на решението на ЕОЦКП по параграф 5, ако няма кредитни рейтинги на същия финансов инструмент или лице, присъдени от други агенции за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент.
Съветът на надзорниците на ЕОЦКП може да удължи, включително по искане на ЕБО или ЕОЗППО, периода по първа алинея, буква б) с три месеца при изключителни обстоятелства, свързани с възможна дезорганизация на пазара или финансова нестабилност.
5. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП без неоправдано забавяне уведомява съответната агенция за кредитен рейтинг за всяко решение, прието съгласно параграф 1, и изпраща всяко такова решение на компетентните органи и секторните компетентни органи, Комисията, ЕБО и ЕОЗППО. Той обявява това решение на електронната си страница си в срок от 10 работни дни от датата на приемането му.
Когато обявява решението си по реда на първа алинея, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП посочва и правото на съответната агенция за кредитен рейтинг да обжалва решението, както и, когато е приложимо, факта на подаването на такава жалба, като посочва, че жалбата не спира изпълнението на решението, както и че Апелативният съвет може да спре изпълнението на обжалваното решение в съответствие с член 60, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 25
Изслушване на засегнатите лица
1. Преди да вземе решение съгласно член 24, параграф 1, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП дава на лицата, по отношение на които е започнато производство, възможността да бъдат изслушани във връзка с констатациите на ЕОЦКП. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП основава своите решения само на констатации, по които лицата, по отношение на които е започнато производство, са имали възможност да изразят становище.
Първа алинея не се прилага, ако са необходими спешни действия с цел да се предотврати съществена и неизбежна вреда на финансовата система. В такъв случай Съветът на надзорниците на ЕОЦКП може да приеме временно решение и дава възможност на засегнатите лица да бъдат изслушани възможно най-бързо след приемане на решението.
2. Правото на защита на лицата, по отношение на които е започнато производство, се зачита напълно в рамките на производството. Те имат правото на достъп до преписката на ЕОЦКП при зачитане на законния интерес на други лица от запазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация.
Член 25а
Секторни компетентни органи, отговорни за надзора и за осигуряването на прилагането на член 4, параграф 1 (използване на кредитните рейтинги)
Секторните компетентни органи отговарят за надзора и за осигуряването на прилагането на член 4, параграф 1 в съответствие със съответното секторно законодателство.
ГЛАВА III
СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕОЦКП, КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ И СЕКТОРНИТЕ КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ
Член 26
Задължение за сътрудничество
ЕОЦКП, ЕБО, ЕОЗППО, компетентните органи и секторните компетентни органи си сътрудничат, когато е необходимо за целите на настоящия регламент и на съответното секторно законодателство.
Член 27
Обмен на информация
1. ЕОЦКП, компетентните органи и секторните компетентни органи без неоправдано забавяне си предоставят информацията, необходима за изпълнението на задълженията им съгласно настоящия регламент и съгласно съответното секторно законодателство.
2. ЕОЦКП може да предоставя на централните банки, Европейската система на централните банки и Европейската централна банка в качеството им на парични институции, на Европейския съвет за системен риск и по целесъобразност, на други органи на публичната власт, които отговарят за надзора над платежните системи и системите за сетълмент, поверителна информация, предназначена за изпълнението на задачите им. По същия начин тези органи или институции не могат да бъдат възпрепятствани при предоставянето на ЕОЦКП на информацията, необходима на ЕОЦКП за изпълнението на задълженията му съгласно настоящия регламент.“;
12)
Членове 28 и 29 се заличават;
13)
Членове 30, 31 и 32 се заменят със следното:
„Член 30
Делегиране на задачи от ЕОЦКП на компетентните органи
1. Когато това е необходимо за правилното изпълнение на надзорните задачи, ЕОЦКП може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентните органи на държава-членка в съответствие с насоките, издадени от ЕОЦКП съгласно член 21, параграф 2. Тези надзорни задачи могат по-специално да включват правомощията да се изисква информация в съответствие с член 23б и да се провеждат разследвания и проверки на място в съответствие с член 23г, параграф 6.
2. Преди да делегира някоя задача, ЕОЦКП се консултира със съответния компетентен орган. Тези консултации са свързани със:
а)
обхвата на задачата, която ще се делегира;
б)
срока за изпълнение на задачата, която ще се делегира; и
в)
предоставянето на необходимата информация от ЕОЦКП и на него.
3. В съответствие с регламента за таксите, който се приема от Комисията в съответствие с член 19, параграф 2, ЕОЦКП възстановява на компетентния орган направените във връзка с изпълнението на делегираните задачи разходи.
4. ЕОЦКП прави преглед на делегирането, посочено в параграф 1, през подходящи интервали от време. Делегирането може да бъде оттеглено по всяко време.
Делегирането на задачи не засяга отговорността на ЕОЦКП и не ограничава способността на органа да провежда и наблюдава делегираната дейност. Не се делегират надзорни отговорности по настоящия регламент, включително във връзка с решения за регистрация, окончателни оценки и последващи решения, свързани с нарушения.
Член 31
Уведомления и искания за спиране от компетентните органи
1. Ако компетентен орган на дадена държава-членка е убеден, че на територията на неговата или на друга държава-членка се извършват или са били извършвани действия в нарушение на настоящия регламент, той съобщава този факт на ЕОЦКП, като предоставя възможно най-конкретни данни. Ако компетентният орган на държавата-членка счита това за целесъобразно за целите на разследването, той може също да предложи на ЕОЦКП да разгледа необходимостта от използване на правомощията по членове 23б и 23в по отношение на агенцията за кредитен рейтинг, която участва в тези действия.
ЕОЦКП предприема подходящи действия. Той съобщава на компетентния орган, който го е уведомил, резултатите от своите действия и, доколкото е възможно, го уведомява за настъпили междувременно съществени промени.
2. Без да се засяга задължението за уведомяване по параграф 1, ако компетентният орган на държава-членка, който извършва уведомяването, смята, че регистрирана агенция за кредитен рейтинг, чиито кредитни рейтинги се използват на територията на тази държава-членка, нарушава задълженията по настоящия регламент и нарушенията са достатъчно тежки и трайни, за да се отразят съществено на защитата на инвеститорите или на стабилността на финансовата система в тази държава-членка, компетентният орган, който извършва уведомяването, може да поиска ЕОЦКП да прекрати използването за регулаторни цели на кредитните рейтинги на съответната агенция за кредитен рейтинг от посочените в член 4, параграф 1 финансови институции и други субекти. Компетентният орган, който извършва уведомяването, надлежно мотивира своето искане пред ЕОЦКП.
Ако ЕОЦКП прецени, че искането е неоснователно, той уведомява писмено компетентния орган, който го е отправил, като се мотивира. Ако ЕОЦКП прецени, че искането е основателно, той предприема подходящи мерки за уреждане на въпроса.
Член 32
Професионална тайна
1. Задължението за запазване на професионална тайна се прилага по отношение на ЕОЦКП, компетентните органи и всички лица, които работят или са работили за ЕОЦКП, за компетентните органи или за всяко друго лице, на което ЕОЦКП е делегирал задачи, включително одитори и експерти, с които ЕОЦКП е сключил договор. Информацията, представляваща професионална тайна, не може да се разкрива на друго лице или орган, освен ако това разкриване е необходимо във връзка със съдебни производства.
2. Цялата информация, която съгласно настоящия регламент се получава или обменя между ЕОЦКП, компетентните органи, секторните компетентни органи и други органи и субекти, посочени в член 27, параграф 2, се счита за поверителна, освен когато ЕОЦКП или съответният компетентен орган, или друг орган или субект посочат в момента на предоставянето ѝ, че тази информация може да бъде разкрита, или когато това разкриване е необходимо във връзка със съдебни производства.“;
14)
Член 33 се заличава;
15)
Членове 34 и 35 се заменят със следното:
„Член 34
Споразумение за обмен на информация
ЕОЦКП може да сключи споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация с надзорните органи на трети държави, само ако по отношение на разкриваната информация съществуват гаранции за запазване на професионална тайна, които са най-малко еквивалентни на гаранциите, предвидени в член 32.
Този обмен на информация има за цел изпълнение на задачите на тези надзорни органи.
По отношение на предоставянето на лични данни на трети държави, ЕОЦКП прилага Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (16).
Член 35
Разкриване на информация от страна на трети държави
ЕОЦКП може да разкрива информация, получена от надзорните органи на трети държави, само ако ЕОЦКП или надзорните органи са получили изричното съгласие на надзорния орган, който е предоставил информацията и, когато е приложимо, само ако информацията се разкрива единствено за целите, за които този надзорен орган е дал съгласие, или когато такова разкриване е необходимо във връзка със съдебни производства.
16)
Заглавието на глава I от дял IV „Санкции, процедура на комитет и доклади“ се заменя със „Санкции, глоби, периодични имуществени санкции, процедура на комитет, делегирани правомощия и доклади“;
17)
В член 36 първа и втора алинея се заменят със следното:
„Държавите-членки установяват система от санкции за нарушения на член 4, параграф 1 и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Държавите-членки гарантират, че секторният компетентен орган оповестява публично информация за всяка санкция, която е била наложена за нарушаване на разпоредбите на член 4, параграф 1, освен ако такова оповестяване би застрашило сериозно финансовите пазари или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите лица.“;
18)
Вмъкват се следните членове:
„Член 36а
Глоби
1. Когато в съответствие с член 23д, параграф 5 Съветът на надзорниците на ЕОЦКП установи, че агенция за кредитен рейтинг е извършила, при условията на умисъл или небрежност, някое от нарушенията, изброени в приложение III, той приема решение за налагане на глоба в съответствие с параграф 2.
Нарушение от страна на агенция за кредитен рейтинг се счита се извършено при условията на умисъл, ако ЕОЦКП е открила обективни елементи, от които личи, че агенцията за кредитен рейтинг или висшето ѝ ръководство са действали съзнателно с цел извършване на нарушение.
2. Основният размер на глобите, посочени в параграф 1, е в следните граници:
а)
за нарушения по точки 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50 и 51 от раздел I на приложение III глобите са в размер на най-малко 500 000 EUR, но не повече от 750 000 EUR;
б)
за нарушения по точки 6-8, 16-18, 21, 22, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 45-47, 48, 49, 52 и 54 от раздел I на приложение III глобите са в размер на най-малко 300 000 EUR, но не повече от 450 000 EUR;
в)
за нарушения по точки 9, 10, 26, 36, 44 и 53 от раздел I на приложение III глобите са в размер на най-малко 100 000 EUR, но не повече от 200 000 EUR;
г)
за нарушения по точки 1, 6, 7 и 8 от раздел II на приложение III глобите са в размер на най-малко 50 000 EUR, но не повече от 150 000 EUR;
д)
за нарушения по точки 2, 4 и 5 от раздел II на приложение III глобите са в размер на най-малко 25 000 EUR, но не повече от 75 000 EUR;
е)
за нарушения по точка 3 от раздел II на приложение III глобите са в размер на най-малко 10 000 EUR, но не повече от 50 000 EUR;
ж)
за нарушения по точки 1-3 и 11 от раздел III на приложение III глобите са в размер на най-малко 150 000 EUR, но не повече от 300 000 EUR;
з)
за нарушения по точки 4, 6, 8 и 10 от раздел III на приложение III глобите са в размер на най-малко 90 000 EUR, но не повече от 200 000 EUR;
и)
за нарушения по точки 5, 7 и 9 от раздел III на приложение III глобите са в размер на най-малко 40 000 EUR, но не повече от 100 000 EUR.
За да реши дали основният размер на глобите следва да определен по-близо до долната или горната граница, или до средната стойност на сумите, предвидени в първа алинея, ЕОЦКП взема предвид годишния оборот за предходната стопанска година на съответната агенция за кредитен рейтинг. Основният размер е в долната граница за агенции за кредитен рейтинг, чийто годишен оборот е под 10 милиона евро, по средата - за агенции за кредитен рейтинг, чийто годишен оборот е между 10 и 50 милиона евро, и в горната граница - за агенции за кредитен рейтинг, чийто годишен оборот надвишава 50 милиона евро.
3. При необходимост основният размер на глобите, определен в посочените в параграф 2 граници, се адаптира чрез отчитане на утежняващи или смекчаващи обстоятелства в съответствие със съответните коефициенти, предвидени в приложение IV.
Съответният утежняващ коефициент се прилага поотделно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един утежняващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен утежняващ коефициент, се добавя към основния размер.
Съответният смекчаващ коефициент се прилага поотделно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един смекчаващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен смекчаващ коефициент, се изважда от основния размер.
4. Независимо от параграфи 2 и 3 глобата не надвишава 20 % от годишния оборот на съответната агенция за кредитен рейтинг за предходната стопанска година, а ако агенцията за кредитен рейтинг пряко или непряко е получила финансова полза от нарушението, глобата е равна най-малко на размера на финансовата полза.
В случай че действие или бездействие на дадена агенция за кредитен рейтинг съставлява повече от едно от нарушенията, изброени в приложение III, се налага само по-голямата глоба, изчислена в съответствие с параграфи 2 и 3 и свързана с едно от тези нарушения.
Член 36б
Периодични имуществени санкции
1. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП с решение налага периодична имуществена санкция, за да принуди:
а)
агенция за кредитен рейтинг да прекрати нарушението в съответствие с решение, взето съгласно член 24, параграф 1, буква г);
б)
лице, посочено в член 23б, параграф 1, да предостави пълната информация, която е била изискана с решение съгласно член 23б;
в)
лице, посочено в член 23б, параграф 1, да допусне провеждането на разследване, и по-специално да предостави пълна документация, данни, процедури или други изисквани материали и да допълни и коригира друга информация, предоставена в хода на разследването, започнато с решение, взето съгласно член 23в;
г)
лице, посочено в член 23б, параграф 1, да допусне извършването на проверка на място, разпоредена с решение, взето съгласно член 23г.
2. Периодичните имуществени санкции трябва да са ефективни и пропорционални. Периодичната имуществена санкция се налага за всеки ден, докато кредитната агенция или съответното лице започне да спазва съответното решение, посочено в параграф 1.
3. Независимо от параграф 2 размерът на периодичната имуществена санкция е 3 % от средния дневен оборот през предходната стопанска година или, по отношение на физически лица - 2 % от средния дневен доход през предходната календарна година. Той се изчислява от датата, посочена в решението за налагане на периодична имуществена санкция.
4. Периодична имуществена санкция може да бъде наложена за не повече от шест месеца след уведомяването за взетото от ЕОЦКП решение.
Член 36в
Изслушване на лицата, по отношение на които е започнато производство
1. Преди да вземе решение за налагане на глоба и/или периодична имуществена санкция съгласно член 36а или член 36б, параграф 1, букви а)-г), Съветът на надзорниците на ЕОЦКП предоставя на лицата, по отношение на които е започнато производство, възможността да бъдат изслушани във връзка с констатациите на ЕОЦКП. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП основава своите решения само на констатации, по които лицата, по отношение на които е започнато производство, са имали възможност да изразят становище.
2. Правото на защита на лицата, по отношение на които е започнато производство, се зачита напълно в рамките на производството. Те имат правото на достъп до преписката на ЕОЦКП при зачитане на законния интерес на други лица от запазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация или вътрешни подготвителни документи на ЕОЦКП.
Член 36г
Оповестяване, характер, изпълнение и разпределение на глоби и периодични имуществени санкции
1. ЕОЦКП оповестява публично информация за всяка глоба и периодична имуществена санкция, наложени съгласно членове 36а и 36б, освен ако такова оповестяване би застрашило сериозно финансовите пазари или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите лица.
2. Глобите или периодичните имуществени санкции, наложени съгласно членове 36а и 36б, са с административен характер.
3. Глобите и периодичните имуществени санкции, наложени съгласно членове 36а и 36б, могат да се изпълняват принудително.
Принудителното изпълнение се урежда от разпоредбите на гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата-членка, на чиято територия се осъществява. Изпълнителното основание се прилага към решението, без да са необходими допълнителни формалности освен проверка за автентичност на решението от страна на органа, който правителството на всяка държава-членка е определило за тази цел и за който е уведомило ЕОЦКП и Съда на Европейския съюз.
След изпълнението на тези формалности по молба на заинтересованата страна последната може да пристъпи към принудително изпълнение в съответствие с националното законодателство, като сезира пряко компетентния орган.
Принудителното изпълнение може да бъде спряно само с решение на Съда на Европейския съюз. Независимо от това контролът по жалби относно правомерността на принудителното изпълнение е от компетентността на съдилищата на съответната държава-членка.
4. Сумите на глобите и периодичните имуществени санкции се внасят в приход на общия бюджет на Европейския съюз.
Член 36д
Обжалване пред Съда на Европейския съюз
Съдът на Европейския съюз разполага с неограничени контролни правомощия по отношение на решения, с които ЕОЦКП е наложил глоба или периодична имуществена санкция. Той може да отмени, намали или увеличи размера на наложената глоба или периодична имуществена санкция.“;
19)
Член 37 се заменя със следното:
„Член 37
Изменения на приложенията
За да отчете тенденциите, включително международните тенденции на финансовите пазари, по-специално във връзка с нови финансови инструменти, Комисията може да приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 38а и при условията по членове 38б и 38в, мерки за изменение на приложенията, освен на приложение III.“;
20)
В член 38 параграф 2 се заличава;
21)
Вмъкват се следните членове:
„Член 38а
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 5, параграф 6, трета аления, член 19, параграф 2, член 23д, параграф 7 и член 37 се предоставят на Комисията за срок от четири години, считано от 1 юни 2011. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на четиригодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттегли в съответствие с член 38б.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за това.
3. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 38б и 38в.
Член 38б
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 6, трета алинея, член 19, параграф 2, член 23д, параграф 7 и член 37 може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в рамките на разумен срок преди вземането на окончателното решение, като посочва делегираните правомощия, които може да бъдат оттеглени.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочено в същото решение. Решението влиза в сила незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението не засяга действието на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 38в
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от три месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
2. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 1, нито Европейският парламент, нито Съветът са възразили срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако в рамките на срока, посочен в параграф 1, Европейският парламент или Съветът възрази срещу делегиран акт, той не влиза в сила. В съответствие с член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.“;
22)
Член 39 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заличава;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Като взема предвид развитието на регулаторната и надзорната уредба на трети държави в областта на агенциите за кредитен рейтинг, до 1 юли 2011 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно въздействието на това развитие и на посочените в член 40 преходни разпоредби върху стабилността на финансовите пазари в Съюза.“;
23)
Вмъква се следният член:
„Член 39a
Доклад на ЕОЦКП
До 31 декември 2011 г. ЕОЦКП извършва оценка на нуждите от персонал и ресурси, свързани с поемането на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящия регламент, и представя доклад пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“
24)
В член 40 трета алинея се заменя със следното:
„Съществуващите агенции за кредитен рейтинг могат да продължат да присъждат кредитни рейтинги, които могат да се използват за регулаторни цели от финансовите институции и останалите субекти, посочени в член 4, параграф 1, освен ако им бъде отказана регистрация. При отказ на регистрация се прилагат разпоредбите на член 24, параграфи 4 и 5.“;
25)
Вмъква се следният член:
„Член 40а
Преходни мерки, свързани с ЕОЦКП
1. На 1 юли 2011 г. се прекратяват всички правомощия и задължения, свързани с дейността по надзора и правоприлагането в областта на агенциите за кредитен рейтинг, които са възложени на компетентните органи - независимо дали действат като компетентни органи на държавата-членка по произход или не - и на колегии, когато има създадени такива.
Заявление за регистрация, получено от компетентните органи на държавата-членка по произход или от съответната колегия до 7 септември 2010 г., обаче не се предава на ЕОЦКП, а решението за регистрация или за отказ на регистрация се взема от тези органи и съответната колегия.
2. Без да се засяга параграф 1, втора алинея, всякакви преписки и работни документи, свързани с дейността по надзора и правоприлагането в областта на агенциите за кредитен рейтинг, включително текущите прегледи и действия по правоприлагане, или заверени копия от тях, се предават на ЕОЦКП на посочената в параграф 1 дата.
3. Компетентните органи и колегиите, посочени в параграф 1, осигуряват предаването на ЕОЦКП на всички налични материали и работни документи или на заверени копия от тях възможно най-бързо и във всеки случай най-късно до 1 юли 2011 г. Тези компетентни органи и колегии също така предоставят на ЕОЦКП необходимото съдействие и съвети, за да улеснят ефективното и ефикасно прехвърляне и продължаване на дейността по надзора и правоприлагането в областта на агенциите за кредитен рейтинг.
4. ЕОЦКП е законен правоприемник на посочените в параграф 1 компетентни органи и колегии по всякакви административни или съдебни производства, произтичащи от дейността по надзора и правоприлагането, осъществявана от тези компетентни органи и колегии във връзка с въпроси, които попадат в приложното поле на настоящия регламент.
5. Всяка регистрация на агенция за кредитен рейтинг, извършена в съответствие с дял III, глава I от страна на компетентен орган, посочен в параграф 1 от настоящия член, остава валидна след прехвърлянето на правомощията към ЕОЦКП.
6. До 1 юли 2014 г. и в рамките на текущия надзор, който упражнява, ЕОЦКП извършва най-малко една проверка на всички агенции за кредитен рейтинг, по отношение на които притежава надзорни правомощия.“;
26)
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент;
27)
Добавят се приложенията, които се съдържат в приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 май 2011 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 513/2011
af 11. maj 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvurderingsbureauer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den endelige rapport, der blev offentliggjort den 25. februar 2009, udarbejdet af en ekspertgruppe på højt niveau under forsæde af Jacques de Larosière efter et mandat fra Kommissionen konkluderede, at det er nødvendigt at styrke tilsynssystemet for finanssektoren inden for Den Europæiske Union for at nedsætte risikoen for og omfanget af kommende finanskriser. Den anbefalede at indføre omfattende reformer af tilsynsstrukturen. Ekspertgruppen konkluderede endvidere, at der bør oprettes et europæisk finanstilsynssystem (ESFS), der omfatter tre europæiske tilsynsmyndigheder, en myndighed for banksektoren, en for forsikrings- og arbejdsmarkedspensionsordninger og en for værdipapir- og markedssektoren, og anbefalede, at der oprettedes et europæisk råd for systemiske risici.
(2)
I sin meddelelse af 4. marts 2009 med titlen »Fremdrift i den europæiske genopretning« foreslog Kommissionen at forelægge et udkast til lovgivning til oprettelse af ESFS, og i sin meddelelse af 27. maj 2009 med titlen »Finansielt tilsyn i Europa« gjorde Kommissionen nærmere rede for, hvordan et sådant nyt tilsynssystem kunne udformes, og fremhævede de særlige forhold, der gør sig gældende for tilsynet med kreditvurderingsbureauer.
(3)
Det Europæiske Råd anbefalede i konklusionerne fra den 19. juni 2009, at ESFS, bestående af et netværk af nationale finanstilsyn, som samarbejder med de tre nye europæiske tilsynsmyndigheder, blev oprettet. ESFS bør have til formål at opgradere kvaliteten af og konsekvensen i nationalt tilsyn, styrke det overordnede tilsyn med grænseoverskridende koncerner gennem etablering af tilsynskollegier samt fastlægge et fælles europæisk regelsæt, der gælder for alle finansielle institutioner i det indre marked. Det Europæiske Råd lagde vægt på, at en europæisk værdipapir- og markedstilsynsmyndighed bør have tilsynsbeføjelser over for kreditvurderingsbureauer. Endvidere bør Kommissionen bevare sin kompetence til at håndhæve traktaterne, navnlig afsnit VII, kapitel 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, om de fælles regler om konkurrence, i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne for nævnte regler.
(4)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (4) oprettedes Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (»ESMA«).
(5)
ESMA's kompetenceområde bør være klart afgrænset, således at deltagere på det finansielle marked kan identificere den kompetente myndighed inden for kreditvurderingsbureauernes aktivitetsområde. ESMA bør have overordnet kompetence, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 (5), i forbindelse med spørgsmål vedrørende registrering af og løbende tilsyn med registrerede kreditvurderingsbureauer.
(6)
ESMA bør have eneansvar for registrering af og tilsyn med kreditvurderingsbureauer i Unionen. Når ESMA delegerer specifikke opgaver til de kompetente myndigheder, bør ESMA stadig bære det juridiske ansvar. Lederne og det øvrige personale i de nationale kompetente myndigheder bør involveres i beslutningsprocessen i ESMA i henhold til forordning (EU) nr. 1095/2010 og være medlemmer af ESMA-organer som f.eks. tilsynsrådet eller de interne ESMA-paneler. ESMA bør have enekompetence til at indgå samarbejdsaftaler om udveksling af oplysninger med tilsynsmyndigheder i tredjelande. I det omfang kompetente myndigheder deltager i beslutningsprocessen i ESMA, eller når de udfører opgaver på ESMA's vegne, bør de være dækket af disse samarbejdsaftaler.
(7)
Gennemsigtigheden af de oplysninger, som udstederen af et kreditvurderet finansielt instrument giver til det udpegede kreditvurderingsbureau, kunne have stor potentiel merværdi for markedets funktion og investorbeskyttelsen. Der bør derfor tages hensyn til, hvordan gennemsigtigheden af de oplysninger, som ligger til grund for kreditvurderinger af alle finansielle instrumenter, bedst kan udvides. For det første vil offentliggørelsen af disse oplysninger til andre registrerede eller godkendte kreditvurderingsbureauer formodentlig øge konkurrencen mellem kreditvurderingsbureauerne, idet dette navnlig kunne føre til et øget antal uopfordrede vurderinger. Udstedelse af sådanne uopfordrede vurderinger bør fremme brugen af mere end én vurdering pr. finansielt instrument. Dette vil formodentlig også bidrage til at undgå eventuelle interessekonflikter, navnlig i »udsteder betaler-modellen« og bør forbedre kvaliteten af vurderingerne. For det andet kunne offentliggørelsen af disse oplysninger til hele markedet også øge investorernes muligheder for at udvikle deres egne risikoanalyser ved at basere deres fornødne omhu på disse yderligere oplysninger. Denne offentliggørelse kunne også føre til mindre afhængighed af kreditvurderinger, der udstedes af kreditvurderingsbureauer. For at nå disse grundlæggende mål bør Kommissionen vurdere disse spørgsmål mere indgående ved at overveje det passende omfang af denne oplysningspligt yderligere, under hensyntagen til indvirkningen på lokale securitisationsmarkeder, yderligere dialog med interesserede parter, overvågning af markedet og lovgivningsmæssige tendenser og de erfaringer, der er opnået i andre jurisdiktionsområder. På grundlag af denne vurdering bør Kommissionen fremsætte passende lovgivningsmæssige forslag. Kommissionens vurdering og forslag bør gøre det muligt at definere nye gennemsigtighedskrav på den mest hensigtsmæssige måde med hensyn til at imødekomme offentlighedens interesse og på den måde, som er mest i overensstemmelse med investorbeskyttelsen.
(8)
Da kreditvurderinger anvendes i hele Unionen, er den traditionelle skelnen mellem den kompetente myndighed i hjemlandet og de øvrige kompetente myndigheder og brugen af en form for kollegiebaseret tilsynskoordination ikke den mest hensigtsmæssige måde at føre tilsyn med kreditvurderingsbureauer på. Når ESMA er oprettet, vil det ikke længere være nødvendigt at beholde en sådan struktur. Registreringsprocessen bør derfor strømlines, og tidsfristerne afkortes tilsvarende.
(9)
ESMA bør være ansvarlig for registrering af og løbende tilsyn med kreditvurderingsbureauer, men bør ikke være ansvarlig for tilsyn med brugere af kreditvurderinger. De kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til den relevante sektorlovgivning med henblik på tilsyn med kreditinstitutter, investeringsselskaber, forsikrings-, livsforsikrings- og genforsikringsselskaber, institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser og alternative investeringsfonde, bør derfor fortsat være ansvarlige for at føre tilsyn med brugen af kreditvurderinger i forbindelse med disse finansielle institutioner og enheder, som der føres tilsyn med på nationalt plan for så vidt angår og med henblik på anvendelsen af andre direktiver om finansielle tjenesteydelser, og brug af kreditvurderinger i prospekter.
(10)
Det er behov for et effektivt instrument til fastsættelse af harmoniserede forskriftsmæssige tekniske standarder for at lette anvendelsen af forordning (EF) nr. 1060/2009 i praksis og til at sikre ensartede vilkår og passende beskyttelse af investorer og forbrugere i hele Unionen. Da ESMA er i besiddelse af højt specialiseret viden, er det rationelt og hensigtsmæssigt, at give ESMA ansvaret for at udarbejde udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder.
(11)
I forbindelse med kreditvurderingsbureauer bør ESMA forelægge Kommissionen udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder vedrørende de oplysninger, som kreditvurderingsbureauer skal indgive i forbindelse med deres ansøgning om registrering, de oplysninger, som kreditvurderingsbureauer skal indgive i forbindelse med ansøgningen om godkendelse og for en vurdering af dets systemiske betydning for de finansielle markeders stabilitet eller integritet, og fremlæggelsen af de oplysninger, herunder struktur, format, metode og rapporteringsperiode, som kreditvurderingsbureauer skal afgive i forbindelse med vurderingen af, om kreditvurderingsmetoderne opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1060/2009, samt indhold og form af de periodiske indberetninger om vurderingsdata med henblik på ESMA's løbende tilsyn. I overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010 bør disse udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder godkendes af Kommissionen for at få bindende retsvirkning. Ved udarbejdelsen af udkast til tekniske standarder bør ESMA tage hensyn til de retningslinjer, som Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg allerede har udarbejdet, og ajourføre dem, hvis det er hensigtsmæssigt og nødvendigt, for så vidt angår indholdet af forordning (EF) nr. 1060/2009.
(12)
Inden for de områder, som ikke er omfattet af forskriftsmæssige tekniske standarder, bør ESMA have beføjelse til at udstede og ajourføre ikke-bindende retningslinjer om spørgsmål vedrørende anvendelsen af forordning (EF) nr. 1060/2009.
(13)
For at kunne udføre sine opgaver effektivt, bør ESMA på simpel anmodning eller ved en afgørelse kunne kræve alle nødvendige oplysninger fra kreditvurderingsbureauer, personer, som er involveret i kreditvurderingsaktiviteter, kreditvurderede enheder og tilknyttede tredjeparter, tredjeparter, hvortil kreditvurderingsbureauerne har outsourcet driftsmæssige funktioner, samt personer, der på anden vis har en tæt eller væsentlig forbindelse til eller er forbundet med kreditvurderingsbureauer eller kreditvurderingsaktiviteter. Sidstnævnte persongruppe bør f.eks. omfatte det personale i et kreditvurderingsbureau, som ikke er direkte involveret i vurderingsaktiviteter, men som på grund af deres funktion i kreditvurderingsbureauet kan sidde inde med vigtige oplysninger om en specifik sag. Virksomheder, som har leveret tjenesteydelser til kreditvurderingsbureauer, kan også falde ind under denne kategori. De virksomheder, der bruger kreditvurderinger, bør ikke falde ind under denne kategori. Anmoder ESMA om sådanne oplysninger ved simpel anmodning, er adressaten ikke forpligtet til at forelægge oplysningerne, men gør vedkommende det frivilligt, bør de forelagte oplysninger ikke være ukorrekte eller vildledende. Sådanne oplysninger bør stilles til rådighed hurtigst muligt.
(14)
For at kunne udøve sine tilsynsbeføjelser på en effektiv måde bør ESMA kunne foretage undersøgelser og kontrol på stedet.
(15)
De kompetente myndigheder bør give alle de oplysninger, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 1060/2009, og bistå og samarbejde med ESMA. ESMA og de kompetente myndigheder bør også arbejde tæt sammen med de kompetente sektormyndigheder, der er ansvarlige for tilsynet med de i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1060/2009 omhandlede virksomheder. ESMA bør kunne delegere særlige tilsynsopgaver til en medlemsstats kompetente myndighed, f.eks. når en tilsynsopgave kræver kendskab til eller erfaring med lokale forhold, som det er lettere at finde på nationalt plan. De typer af opgaver, det bør være muligt at delegere, omfatter særlige undersøgelsesopgaver og kontrol på stedet. Forud for delegationen af opgaver bør ESMA høre den relevante kompetente myndighed om de nærmere betingelser i forbindelse med en sådan delegation af opgaver, herunder omfanget af den opgave, der skal delegeres, tidsplanen for udførelse af opgaven samt overførelsen af nødvendige oplysninger fra og til ESMA. ESMA bør kompensere de kompetente myndigheder for at udføre en delegeret opgave i overensstemmelse med en forordning om afgifter, som Kommissionen vedtager ved hjælp af en delegeret retsakt. ESMA bør ikke kunne delegere kompetencen til at vedtage afgørelser om registrering.
(16)
Det er nødvendigt at sikre, at de kompetente myndigheder kan anmode ESMA om at undersøge, om betingelserne for tilbagetrækning af et kreditvurderingsbureaus registrering er opfyldt, og anmode ESMA om at suspendere anvendelsen af kreditvurderinger, hvis et kreditvurderingsbureau anses for at gøre sig skyldig i grov og vedvarende overtrædelse af forordning (EF) nr. 1060/2009. ESMA bør vurdere sådanne anmodninger og træffe passende foranstaltninger.
(17)
ESMA bør kunne pålægge tvangsbøder for at tvinge kreditvurderingsbureauerne til at bringe en overtrædelse til ophør, til at afgive udtømmende oplysninger, som ESMA har krævet, eller til at underkaste sig en undersøgelse eller en kontrol på stedet.
(18)
ESMA bør også have mulighed for at pålægge kreditvurderingsbureauer bøder, hvis den finder, at de forsætligt eller uagtsomt har overtrådt forordning (EF) nr. 1060/2009. Bøder bør pålægges i forhold til hvor alvorlige overtrædelserne er. Overtrædelserne bør opdeles i forskellige grupper, for hvilke der bør fastsættes forskellige bøder. For at beregne bøden for en specifik overtrædelse bør ESMA bruge en totrinsmetode, der består i at fastsætte et grundbeløb og en justering af dette grundbeløb ved hjælp af forskellige koefficienter. Grundbeløbet bør fastsættes ved at tage hensyn til det pågældende kreditvurderingsbureaus årlige omsætning, og justeringerne bør foretages ved at forhøje eller nedsætte grundbeløbet ved hjælp af de relevante koefficienter i overensstemmelse med denne forordning.
(19)
Ved denne forordning fastsættes koefficienterne ved skærpende og formildende omstændigheder for at give ESMA de nødvendige redskaber til at træffe afgørelse om en bøde, der svarer til alvoren af en overtrædelse begået af et kreditvurderingsbureau under hensyntagen til de omstændigheder, hvorunder overtrædelsen blev begået.
(20)
Før der træffes afgørelse om en bøde eller tvangsbøde, bør ESMA give de personer, som proceduren omfatter, lejlighed til at blive hørt for at respektere deres ret til forsvar.
(21)
Medlemsstaterne bør fortsat have kompetence til at fastsætte og gennemføre bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af finansielle institutioners og andre enheders pligt til kun at anvende kreditvurderinger i reguleringsøjemed, hvis disse vurderinger er udstedt af kreditvurderingsbureauer, som er registreret i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1060/2009.
(22)
Denne forordning bør ikke skabe præcedens for europæiske tilsynsmyndigheders pålæggelse af finansielle eller ikke-finansielle sanktioner over for deltagere på det finansielle marked eller andre selskaber i forbindelse med andre former for aktiviteter.
(23)
ESMA bør afholde sig fra at pålægge bøder eller tvangsbøder, hvis der allerede foreligger en retskraftig dom om en tidligere frifindelse eller domfældelse på baggrund af identiske forhold, eller forhold, som i det væsentlige er ens, som følge af en straffesag i henhold til national ret.
(24)
Afgørelser truffet af ESMA, der pålægger bøder og tvangsbøder, bør kunne tvangsfuldbyrdes og deres tvangsfuldbyrdelse bør ske efter de regler i den borgerlige retspleje, der gælder i den medlemsstat, på hvis område tvangsfuldbyrdelsen finder sted. Den borgerlige retsplejes regler bør ikke omfatte strafferetlige procesregler, men bør kunne omfatte administrative procedureregler.
(25)
Begås overtrædelsen af et kreditvurderingsbureau, bør ESMA have beføjelse til at træffe en række tilsynsforanstaltninger, herunder, men ikke begrænset til, at kræve, at kreditvurderingsbureauet bringer overtrædelsen til ophør, at suspendere brugen af vurderinger i reguleringsøjemed, midlertidigt at forbyde kreditvurderingsbureauet at udstede vurderinger og, som en sidste udvej, at trække registreringen tilbage, såfremt kreditvurderingsbureauet i alvorlig grad eller gentagne gange har overtrådt forordning (EF) nr. 1060/2009. ESMA bør anvende tilsynsforanstaltningerne under hensyntagen til overtrædelsens art og alvor og respektere proportionalitetsprincippet. Før ESMA træffer en afgørelse om tilsynsforanstaltninger, bør den give de personer, som er omfattet af procedurerne, lejlighed til at blive hørt for at respektere deres ret til forsvar.
(26)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt navnlig i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og af de forfatningsmæssige traditioner i medlemsstaterne. Denne forordning bør derfor fortolkes og anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper, herunder dem, der vedrører pressefrihed og ytringsfrihed i medierne samt retten til tolkning og oversættelse for dem, der ikke taler eller forstår processproget, som en del af den almindelige ret til en retfærdig rettergang.
(27)
Af hensyn til retssikkerheden bør der indføres klare overgangsforanstaltninger med henblik på fremsendelse af sagsakter og arbejdsdokumenter fra de kompetente myndigheder til ESMA.
(28)
En registrering af et kreditvurderingsbureau, som er godkendt af en kompetent myndighed, bør bevare sin gyldighed i hele Unionen, efter at tilsynsbeføjelserne er overgået fra de kompetente myndigheder til ESMA.
(29)
Kommissionen bør tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på yderligere at præcisere eller ændre de kriterier, der lægges til grund for at vurdere ækvivalensen af tredjelandes regulerings- og tilsynsmæssige rammer for at tage hensyn til udviklingen på de finansielle markeder, vedtage en forordning om afgifter og detaljerede regler om bøder og tvangsbøder samt ændre bilagene til forordning (EF) nr. 1060/2009. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører passende høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(30)
Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udfærdigelsen af delegerede retsakter sørge for, at der tidligt og løbende sendes oplysninger og relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(31)
Europa-Parlamentet og Rådet bør have tre måneder fra meddelelsesdatoen til at gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. På Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ bør det være muligt at forlænge denne periode med tre måneder i forbindelse med områder af særlig betydning. Europa-Parlamentet og Rådet bør også kunne underrette de øvrige institutioner om, at de ikke agter at gøre indsigelse. En sådan tidlig godkendelse af delegerede retsakter er særlig hensigtsmæssig, når tidsfrister skal overholdes, eksempelvis når der er tidsplaner i basisretsakten for Kommissionens vedtagelse af delegerede retsakter.
(32)
I erklæringen til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der er knyttet som bilag til slutakten fra den regeringskonference, der vedtog Lissabontraktaten, tog konferencen til efterretning, at Kommissionen i overensstemmelse med sin faste praksis også fremover agter at søge bistand fra eksperter udnævnt af medlemsstaterne, når den udarbejder sine udkast til delegerede retsakter på området finansielle tjenesteydelser.
(33)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6) finder anvendelse på medlemsstaternes behandling af personoplysninger i medfør af forordning (EF) nr. 1060/2009.
(34)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7) finder fuldt ud anvendelse på Kommissionens behandling af personoplysninger med henblik på forordning (EF) nr. 1060/2009.
(35)
Målene for denne forordning, nemlig at oprette effektive tilsynsrammer for kreditvurderingsbureauer ved at give en fælles tilsynsmyndighed bemyndigelse til at føre tilsyn med kreditvurderingsaktiviteter i Unionen, at give kreditvurderingsbureauer et fælles kontaktpunkt og at sikre konsekvent anvendelse af reglerne for kreditvurderingsbureauer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan derfor på grund af den tværeuropæiske struktur og virkningen af de kreditvurderingsaktiviteter, der skal føres tilsyn med, bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(36)
Forordning (EF) nr. 1060/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændringer
I forordning (EF) nr. 1060/2009 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 3, stk. 1, tilføjes følgende litraer:
»p) »kompetente myndigheder«: de myndigheder, der udpeges af hver medlemsstat i medfør af artikel 22
q) »sektorlovgivning«: de EU-retsakter, der henvises til i artikel 4, stk. 1, første afsnit
r) »kompetente sektormyndigheder«: de nationale kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til den relevante sektorlovgivning med henblik på at føre tilsyn med kreditinstitutter, investeringsselskaber, forsikrings-, livsforsikrings- og genforsikringsselskaber, institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser og alternative investeringsfonde.«
2)
I artikel 4 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. Kreditinstitutter som defineret i direktiv 2006/48/EF, investeringsselskaber som defineret i direktiv 2004/39/EF, forsikringsselskaber, der er omfattet af Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (8), livsforsikringsselskaber som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2002 om livsforsikring (9), genforsikringsselskaber som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF af 16. november 2005 om genforsikringsvirksomhed (10), investeringsinstitutter som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EØF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (11), arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser som defineret i direktiv 2003/41/EF og alternative investeringsfonde kan kun anvende kreditvurderinger i reguleringsøjemed, hvis disse vurderinger er udstedt af kreditvurderingsbureauer, som er etableret i Unionen og registreret i henhold til denne forordning.
b)
i stk. 3 foretages følgende ændringer:
i)
litra b), c) og d) affattes således:
»b)
kreditvurderingsbureauet har kontrolleret og er i stand til over for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (12) (»ESMA«) løbende at godtgøre, at tredjelandskreditvurderingsbureauets gennemførelse af kreditvurderingsaktiviteter, der fører til udstedelse af den kreditvurdering, der skal valideres, opfylder krav, der er mindst lige så strenge som kravene i artikel 6-12
c)
de muligheder, som ESMA har for at vurdere og kontrollere, at det kreditvurderingsbureau, der er etableret i tredjelandet, overholder kravene i litra b), er ikke begrænsede
d)
kreditvurderingsbureauet stiller på anmodning alle de oplysninger til rådighed for ESMA, der er nødvendige for, at ESMA løbende kan overvåge opfyldelsen af kravene i denne forordning.
ii)
litra h) affattes således:
»h)
der er en hensigtsmæssig samarbejdsaftale mellem ESMA og den relevante tilsynsmyndighed for kreditvurderingsbureauet, som er etableret i et tredjeland. ESMA sikrer, at en sådan samarbejdsaftale mindst angiver:
i)
mekanismen for udveksling af oplysninger mellem ESMA og den relevante tilsynsmyndighed for kreditvurderingsbureauet, som er etableret i et tredjeland, samt
ii)
procedurerne for koordination af tilsynsaktiviteterne, for at ESMA løbende kan overvåge de kreditvurderingsaktiviteter, der fører til udstedelse af den validerede kreditvurdering.«
3)
I artikel 5 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 2 affattes således:
»2. Det i stk. 1 omhandlede kreditvurderingsbureau kan ansøge om godkendelse. Ansøgningen indgives til ESMA i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i artikel 15.«
b)
stk. 3, første afsnit, affattes således:
»3. ESMA behandler og træffer afgørelse om ansøgningen om godkendelse efter proceduren i artikel 16. Afgørelsen om godkendelse træffes på grundlag af de kriterier, der er fastlagt i stk. 1, litra a)-d), i nærværende artikel.«
c)
stk. 4 affattes således:
»4. Det i stk. 1 omhandlede kreditvurderingsbureau kan også indgive en ansøgning om undtagelse:
a)
på et individuelt grundlag helt eller delvist for forpligtelsen til at opfylde kravene i bilag I, afsnit A, og artikel 7, stk. 4, hvis kreditvurderingsbureauet kan påvise, at disse krav ikke står i et rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af dets virksomhed og til arten og omfanget af dets udstedelse af kreditvurderinger
b)
fra kravet om fysisk tilstedeværelse i Unionen, hvis et sådant krav ville være for byrdefuldt og ikke stå i rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af dets virksomhed og til arten og omfanget af dets udstedelse af kreditvurderinger.
Kreditvurderingsbureauet indgiver en ansøgning om en undtagelse i henhold til første afsnit, litra a) og b), sammen med ansøgningen om godkendelse. I forbindelse med vurderingen af denne ansøgning tager ESMA hensyn til det i stk. 1 omhandlede kreditvurderingsbureaus størrelse i forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af dets virksomhed og til arten og omfanget af dets udstedelse af kreditvurderinger samt til betydningen af de kreditvurderinger, der udstedes af kreditvurderingsbureauet, for en eller flere medlemsstaters finansielle markeders stabilitet og integritet. På grundlag af disse betragtninger kan ESMA indrømme det i stk. 1 omhandlede kreditvurderingsbureau en sådan undtagelse.«
d)
stk. 5 udgår
e)
stk. 6, tredje afsnit, affattes således:
»For at tage hensyn til udviklingen på de finansielle markeder træffer Kommissionen foranstaltninger ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a og med forbehold af betingelserne i artikel 38b og 38c, for at præcisere eller ændre de kriterier, der er angivet i andet afsnit, litra a), b) og c) i nærværende stykke.«
f)
stk. 7 og 8 affattes således:
»7. ESMA etablerer samarbejdsaftaler med de relevante tilsynsmyndigheder i tredjelande, hvis retlige og tilsynsmæssige rammer er blevet anset for at være ækvivalente med denne forordning i henhold til stk. 6. Aftalerne præciserer som et minimum:
a)
mekanismen for udveksling af oplysninger mellem ESMA og de relevante tilsynsmyndigheder i de pågældende tredjelande, og
b)
procedurerne for samordningen af tilsynsaktiviteterne.
8. Artikel 20 og 24 finder tilsvarende anvendelse på godkendte kreditvurderingsbureauer og på kreditvurderinger, der udstedes af disse bureauer.«
4)
I artikel 6, stk. 3, foretages følgende ændringer:
a)
første afsnit, indledningen, affattes således:
»3. På anmodning af et kreditvurderingsbureau kan ESMA undtage et kreditvurderingsbureau fra at opfylde kravene i bilag I, afsnit A, punkt 2, 5 og 6, og artikel 7, stk. 4, hvis kreditvurderingsbureauet kan godtgøre, at disse krav ikke står i rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af dets virksomhed og arten og omfanget af udstedelsen af kreditvurderinger, og at:«
b)
andet afsnit affattes således:
»Er der tale om en gruppe af kreditvurderingsbureauer, skal ESMA sikre, at mindst ét af kreditvurderingsbureauerne i gruppen ikke er undtaget fra overholdelsen af kravene i bilag I, afsnit A, punkt 2 og 5 og 6, og artikel 7, stk. 4.«
5)
Artikel 9 affattes således:
»Artikel 9
Outsourcing
Væsentlige driftsmæssige funktioner må ikke overlades til tredjemand på en sådan måde, at kvaliteten af kreditvurderingsbureauets interne kontrol og ESMA's mulighed for at føre tilsyn med kreditvurderingsbureauets overholdelse af forpligtelser i henhold til denne forordning, forringes væsentligt.«
6)
Artikel 10, stk. 6, affattes således:
»6. Kreditvurderingsbureauet benytter ikke ESMA's eller nogen anden kompetent myndigheds navn på en sådan måde, at det giver det udseende af eller lader formode, at ESMA eller en kompetent myndighed har valideret eller godkendt kreditvurderingsbureauets kreditvurderinger eller kreditvurderingsaktiviteter.«
7)
Artikel 11, stk. 2 og 3, affattes således:
»2. Et kreditvurderingsbureau stiller oplysninger om dets hidtidige resultater, herunder frekvensen af migration mellem kreditvurderingskategorier og oplysninger om tidligere udstedte kreditvurderinger og ændringer af disse, til rådighed i et centralt register, der oprettes af ESMA. Et kreditvurderingsbureau afgiver oplysninger til dette register i et standardiseret format fastlagt af ESMA. ESMA offentliggør disse oplysninger og udgiver hvert år et sammendrag af oplysninger om den væsentligste konstaterede udvikling.
3. Et kreditvurderingsbureau afgiver årligt, senest den 31. marts, oplysninger om de i bilag I, afsnit E, del II, punkt 2, anførte forhold til ESMA.«.
8)
I artikel 14 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 2 affattes således:
»2. Registreringen gælder for hele Unionens område, når den afgørelse om registrering af et kreditvurderingsbureau, jf. artikel 16, stk. 3, eller artikel 17, stk. 3, som ESMA har vedtaget, har fået virkning.«
b)
stk. 3, andet afsnit, affattes således:
»Et kreditvurderingsbureau underretter uden unødig forsinkelse ESMA om enhver væsentlig ændring af betingelserne for den første registrering, herunder enhver åbning eller lukning af en filial i Unionen.«
c)
stk. 4 og 5 affattes således:
»4. Med forbehold af artikel 16 og 17 meddeler ESMA registrering af et kreditvurderingsbureau, hvis den på grundlag af behandlingen af ansøgningen konkluderer, at kreditvurderingsbureauet opfylder betingelserne for udstedelse af kreditvurderinger som fastsat i denne forordning under hensyn til artikel 4 og 6.
5. ESMA indfører ikke betingelser for registrering, som ikke er fastsat i denne forordning.«
9)
Artikel 15-21 affattes således:
»Artikel 15
Ansøgning om registrering
1. Kreditvurderingsbureauet indgiver en ansøgning om registrering til ESMA. Ansøgningen skal indeholde oplysninger om de i bilag II anførte forhold.
2. Indgives en ansøgning om registrering af en gruppe af kreditvurderingsbureauer, giver gruppens medlemmer et af dens medlemmer bemyndigelse til at indgive en ansøgning til ESMA på gruppens vegne. Det bemyndigede kreditvurderingsbureau leverer alle oplysninger om de i bilag II anførte forhold for hvert medlem af gruppen.
3. Et kreditvurderingsbureau indgiver sin ansøgning på et hvilket som helst af EU-institutionernes officielle sprog. Bestemmelserne i forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (13) finder tilsvarende anvendelse på enhver anden form for kommunikation mellem ESMA og kreditvurderingsbureauerne og disses personale.
4. Senest 20 arbejdsdage efter modtagelsen af ansøgningen vurderer ESMA, hvorvidt ansøgningen er fuldstændig. Hvis ansøgningen ikke er fuldstændig, fastsætter ESMA en frist, inden for hvilken kreditvurderingsbureauet skal fremlægge supplerende oplysninger.
Når ESMA har vurderet, at ansøgningen er fuldstændig, underretter ESMA kreditvurderingsbureauet herom.
Artikel 16
ESMA's behandling af ansøgningen om registrering af et kreditvurderingsbureau
1. ESMA behandler senest 45 arbejdsdage efter underretningen i henhold til artikel 15, stk. 4, andet afsnit, et kreditvurderingsbureaus ansøgning om registrering på grundlag af kreditvurderingsbureauets opfyldelse af betingelserne i denne forordning.
2. ESMA kan forlænge behandlingen med 15 arbejdsdage, navnlig hvis kreditvurderingsbureauet:
a)
overvejer at validere kreditvurderinger, som omhandlet i artikel 4, stk. 3
b)
overvejer at benytte outsourcing, eller
c)
anmoder om en undtagelse fra overholdelsen, jf. artikel 6, stk. 3.
3. Senest 45 arbejdsdage efter den i artikel 15, stk. 4, andet afsnit, omhandlede underretning eller, hvis artikel 16, stk. 2, finder anvendelse, senest 60 arbejdsdage derefter vedtager ESMA en fuldt begrundet afgørelse om meddelelse eller nægtelse af registrering.
4. Den afgørelse, som ESMA vedtager i henhold til stk. 3, får virkning på den femte arbejdsdag efter vedtagelsen.
Artikel 17
ESMA's behandling af ansøgninger om registrering fra en gruppe af kreditvurderingsbureauer
1. ESMA behandler senest 55 arbejdsdage efter underretningen i henhold til artikel 15, stk. 4, andet afsnit, ansøgninger om registrering af en gruppe af kreditvurderingsbureauer på grundlag af kreditvurderingsbureauernes opfyldelse af betingelserne i denne forordning.
2. ESMA kan forlænge behandlingen med 15 arbejdsdage, navnlig hvis et af kreditvurderingsbureauerne i gruppen:
a)
overvejer at validere kreditvurderinger, som omhandlet i artikel 4, stk. 3
b)
overvejer at benytte outsourcing, eller
c)
anmoder om en undtagelse fra overholdelsen, jf. artikel 6, stk. 3.
3. Senest 55 arbejdsdage efter den i artikel 15, stk. 4, andet afsnit, omhandlede underretning eller senest 70 arbejdsdage derefter, hvis stk. 2, i denne artikel finder anvendelse, vedtager ESMA fuldt begrundede individuelle afgørelser om meddelelse eller nægtelse af registrering for hvert kreditvurderingsbureau i gruppen.
4. Afgørelser, som ESMA vedtager i henhold til stk. 3, får virkning på den femte arbejdsdag efter deres vedtagelse.
Artikel 18
Underretning om en afgørelse om meddelelse, nægtelse eller tilbagetrækning af registrering og offentliggørelse af listen over registrerede kreditvurderingsbureauer
1. ESMA underretter senest fem arbejdsdage efter vedtagelsen af en afgørelse i henhold til artikel 16, 17 eller 20 det pågældende kreditvurderingsbureau herom. Når ESMA nægter at meddele registrering til et kreditvurderingsbureau eller trækker et kreditvurderingsbureaus registrering tilbage, giver den en fuldstændig begrundelse herfor i afgørelsen.
2. ESMA underretter Kommissionen, Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (14) EBA, Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 (15) EIOPA de kompetente myndigheder og de kompetente sektormyndigheder om enhver afgørelse i henhold til artikel 16, 17 eller 20.
3. ESMA offentliggør på sit websted en liste over alle kreditvurderingsbureauer, der er registreret i henhold til denne forordning. Denne liste ajourføres senest fem arbejdsdage efter vedtagelsen af en afgørelse i henhold til artikel 16, 17 eller 20. Kommissionen offentliggør den ajourførte liste i Den Europæiske Unions Tidende senest 30 dage efter ajourføringen.
Artikel 19
Registrerings- og tilsynsafgifter
1. ESMA opkræver kreditvurderingsbureauerne afgifter i overensstemmelse med denne forordning og den i stk. 2 omhandlede forordning om afgifter. Disse afgifter skal fuldt ud dække ESMA's nødvendige udgifter til registrering og tilsyn med kreditvurderingsbureauer samt tilbagebetaling af de omkostninger, som de kompetente myndigheder eventuelt afholder under udførelse af arbejde i medfør af nærværende forordning, navnlig som følge af en delegation af opgaver, jf. artikel 30.
2. Kommissionen vedtager en forordning om afgifter. I forordningen fastsættes navnlig typen af afgifter og i hvilke tilfælde, der skal betales afgifter, afgifternes størrelse, hvorledes de skal betales samt hvorledes ESMA skal tilbagebetale de omkostninger, som de kompetente myndigheder afholder i medfør af nærværende forordning, navnlig som følge af en delegation af opgaver, jf. artikel 30.
Størrelsen af den afgift, der opkræves hos et kreditvurderingsbureau, skal dække alle administrative omkostninger og stå i et rimeligt forhold til det berørte kreditvurderingsbureaus omsætning.
Den i første afsnit omhandlede forordning om afgifter vedtages af Kommissionen ved hjælp af en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 38a, og med forbehold af betingelserne i artikel 38b og 38c.
Artikel 20
Tilbagetrækning af registrering
1. Med forbehold af artikel 24 trækker ESMA registreringen af et kreditvurderingsbureau tilbage, når kreditvurderingsbureauet:
a)
udtrykkeligt giver afkald på registreringen eller ikke har udstedt nogen kreditvurderinger i de seks forudgående måneder
b)
har opnået registrering på grundlag af urigtige erklæringer eller på anden uretmæssig vis, eller
c)
ikke længere opfylder de betingelser, der lå til grund for dets registrering.
2. Den kompetente myndighed i en medlemsstat, hvor kreditvurderinger, som er udstedt af det pågældende kreditvurderingsbureau, anvendes, og som finder, at en af betingelserne i stk. 1 er opfyldt, kan anmode ESMA om at undersøge, om betingelserne for tilbagetrækningen af registreringen af det pågældende kreditvurderingsbureau er opfyldt. Hvis ESMA beslutter ikke at trække registreringen af det pågældende kreditvurderingsbureau tilbage, skal ESMA give en fuldstændig begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagetrækning af registreringen får øjeblikkelig virkning i hele Unionen med forbehold af de overgangsperioder for anvendelse af kreditvurderinger, der er fastsat i artikel 24, stk. 4.
KAPITEL II
ESMA'S TILSYN
Artikel 21
ESMA
1. ESMA sikrer, at denne forordning finder anvendelse, jf. dog artikel 25a.
2. I overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 udsteder og ajourfører ESMA retningslinjer om samarbejdet mellem ESMA, de kompetente myndigheder og de kompetente sektormyndigheder med henblik på denne forordning og på den relevante sektorlovgivning, herunder procedurerne og de nærmere betingelser vedrørende delegationen af opgaver.
3. I overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 udsteder og ajourfører ESMA i samarbejde med EBA og EIOPA retningslinjer om anvendelsen af valideringsordningen i henhold til artikel 4, stk. 3, i nærværende forordning senest den 7. juni 2011.
4. Senest 2 januar 2012 EUT: indsæt venligst datoen syv måneder efter denne forordnings ikrafttræden. forelægger ESMA udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder, som skal godkendes af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EU) nr. 1095/2010, om:
a)
de oplysninger, som et kreditvurderingsbureau skal indgive i sin ansøgning om registrering, jf. bilag II
b)
de oplysninger, som kreditvurderingsbureauet skal indgive i forbindelse med ansøgningen om godkendelse og vurderingen af dets systemiske betydning for de finansielle markeders stabilitet eller integritet, jf. artikel 5
c)
fremlæggelsen af de oplysninger, herunder struktur, format, metode og rapporteringsperiode, som kreditvurderingsbureauer skal afgive i henhold til artikel 11, stk. 2, og bilag I, afsnit E, del II, punkt 1
d)
vurderingen af, om kreditvurderingsmetoder opfylder kravene i artikel 8, stk. 3
e)
indholdet af og formatet for de periodiske beretninger om vurderingsdata som kreditvurderingsbureauerne anmodes om med henblik på ESMA's løbende tilsyn.
5. ESMA offentliggør hvert år og første gang senest den 1. januar 2012 en rapport om anvendelsen af denne forordning. Denne rapport skal navnlig indeholde en vurdering af, hvordan de kreditvurderingsbureauer, der er registreret i medfør af denne forordning, gennemfører bilag I.
6. ESMA forelægger hvert år Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen en rapport om de tilsynsforanstaltninger, der er truffet, og de sanktioner, der er pålagt af ESMA i medfør af denne forordning, herunder bøder og tvangsbøder.
7. ESMA samarbejder med EBA og EIOPA i forbindelse med udførelsen af sine opgaver og hører EBA og EIOPA, inden den udsteder og ajourfører retningslinjer og forelægger udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder, jf. stk. 2, 3 og 4.
10)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 22a
Undersøgelse af overholdelse af forpligtelsen til nærmere efterprøvning (»backtesting«)
1. ESMA undersøger i forbindelse med sit løbende tilsyn med kreditvurderingsbureauer, der er registreret i henhold til denne forordning, regelmæssigt overholdelsen af artikel 8, stk. 3.
2. Med forbehold af artikel 23 skal ESMA også i forbindelse med den i stk. 1 nævnte undersøgelse:
a)
kontrollere kreditvurderingsbureauernes udførelse af nærmere efterprøvning
b)
undersøge resultaterne af den nærmere efterprøvning, samt
c)
kontrollere, at kreditvurderingsbureauerne har indført processer for at tage hensyn til resultaterne af den nærmere efterprøvning i deres vurderingsmetoder.«
11)
Artikel 23-27 affattes således:
»Artikel 23
Ikke-indblanding vedrørende vurderingernes indhold eller metoder
ESMA, Kommissionen eller en offentlig myndighed i en medlemsstat må ikke under udførelsen af deres opgaver i henhold til denne forordning blande sig i kreditvurderingernes indhold eller vurderingsmetoder.
Artikel 23a
Udøvelsen af de i artikel 23b, 23c og 23d omhandlede beføjelser
De beføjelser, som i medfør af artikel 23b, 23c og 23d er tillagt ESMA eller enhver embedsmand fra eller anden person bemyndiget af ESMA, må ikke anvendes til at kræve offentliggørelse af oplysninger eller dokumenter, som er underlagt krav om fortrolighed.
Artikel 23b
Anmodninger om oplysninger
1. ESMA kan på simpel anmodning eller ved afgørelse kræve, at kreditvurderingsbureauer, personer, som er involveret i kreditvurderingsaktiviteter, kreditvurderede enheder og tilknyttede tredjeparter, tredjeparter, hvortil kreditvurderingsbureauerne har outsourcet driftsmæssige funktioner eller aktiviteter, og personer, der på anden vis har en tæt og væsentlig forbindelse til eller er forbundet med kreditvurderingsbureauer eller kreditvurderingsaktiviteter, forelægger alle de oplysninger, som ESMA har brug for til at varetage sine opgaver i henhold til denne forordning.
2. Når ESMA sender en simpel anmodning om oplysninger i henhold til stk. 1, skal ESMA:
a)
henvise til denne artikel som retsgrundlag for anmodningen
b)
angive formålet med anmodningen
c)
præcisere, hvilke oplysninger der ønskes
d)
fastsætte en frist for forelæggelsen af oplysningerne
e)
oplyse den person, som anmodes om oplysninger om, at der ikke er pligt til at forelægge oplysningerne, men at eventuelle svar på anmodningen om oplysninger ikke må være ukorrekte eller vildledende
f)
angive den bøde, der er foreskrevet i artikel 36a sammenholdt med bilag III, afsnit II, punkt 7, hvis svarene på de spørgsmål, som stilles, er ukorrekte eller vildledende.
3. Når ESMA ved afgørelse kræver, at der forelægges oplysninger i henhold til stk. 1, skal ESMA
a)
henvise til denne artikel som retsgrundlag for anmodningen
b)
angive formålet med anmodningen
c)
præcisere, hvilke oplysninger der kræves
d)
fastsætte en frist for forelæggelsen af oplysningerne
e)
angive de tvangsbøder, der er foreskrevet i artikel 36b, og som finder anvendelse, hvis de ønskede oplysninger er ufuldstændige
f)
angive den bøde, der er foreskrevet i artikel 36a sammenholdt med bilag III, afsnit II, punkt 7, hvis svarene på de spørgsmål, som stilles, er ukorrekte eller vildledende. samt
g)
angive retten til at indbringe afgørelsen for klagenævnet, og retten til at få afgørelsen prøvet ved Den Europæiske Unions Domstol i overensstemmelse med artikel 60 og 61 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
4. De i stk. 1 omhandlede personer eller deres repræsentanter, eller, for så vidt angår juridiske personer og foreninger uden status som juridisk person, de personer, der ifølge lov eller vedtægt har beføjelse til at repræsentere dem, giver de ønskede oplysninger. Behørigt befuldmægtigede advokater kan give de ønskede oplysninger på klienternes vegne. Klienterne bærer det fulde ansvar for, at oplysningerne er fuldstændige, korrekte og ikke-vildledende.
5. ESMA sender hurtigst muligt et eksemplar af den simple anmodning eller af sin afgørelse til den kompetente myndighed i den medlemsstat, på hvis område de i stk. 1 omhandlede personer, som er berørt af anmodningen om oplysninger, er bosat eller etableret.
Artikel 23c
Generelle undersøgelser
1. ESMA kan med henblik på varetagelse af sine opgaver i henhold til denne forordning foretage alle nødvendige undersøgelser af personer som omhandlet i artikel 23b, stk. 1. Med henblik herpå har embedsmænd fra ESMA eller andre personer bemyndiget af ESMA, beføjelse til at:
a)
undersøge registre, data, procedurer og eventuelt andet materiale, som har betydning for udførelsen af ESMA's opgaver, uanset det medium, hvorpå de er lagret
b)
tage eller erhverve bekræftede genparter eller udskrifter af sådanne registre, data, procedurer og andet materiale
c)
indkalde og anmode enhver person som omhandlet i artikel 23b, stk. 1, eller deres repræsentanter eller medlemmer af deres personale, om mundtlige eller skriftlige forklaringer på forhold eller dokumenter, der vedrører kontrolundersøgelsens genstand og formål og at optage svarene
d)
udspørge enhver anden fysisk eller juridisk person, der samtykker heri, med det formål at indsamle oplysninger om undersøgelsens genstand
e)
anmode om oplysninger om telefonsamtaler og datatrafik.
2. Embedsmænd fra ESMA og andre personer bemyndiget af ESMA til at udføre de i stk. 1 nævnte undersøgelser udøver deres beføjelser efter fremlæggelse af en skriftlig tilladelse, som angiver undersøgelsens genstand og formål. Tilladelsen oplyser også om de tvangsbøder, der er foreskrevet i artikel 36b, som finder anvendelse, hvis de ønskede registre, data, procedurer og eventuelt andet materiale eller svarene på de spørgsmål, som stilles til de personer, der er omhandlet i artikel 23b, stk. 1, ikke udleveres eller er ufuldstændige, og de bøder, der er omhandlet i artikel 36a sammenholdt med bilag III, afsnit II, punkt 8, som finder anvendelse, hvis svarene på de spørgsmål, som stilles til de personer, der er omhandlet i artikel 23b, stk. 1, er ukorrekte eller vildledende.
3. De personer, der er omhandlet i artikel 23b, stk. 1, skal underkaste sig undersøgelser, som iværksættes på baggrund af en afgørelse truffet af ESMA. Afgørelsen skal angive undersøgelsens genstand og formål, de tvangsbøder, der er foreskrevet i artikel 36b, de retsmidler, der er tilgængelige i henhold til forordning (EU) nr. 1095/2010, og retten til at få afgørelsen prøvet ved Den Europæiske Unions Domstol.
4. ESMA underretter i god tid før undersøgelsen den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor undersøgelsen skal finde sted, om undersøgelsen og de bemyndigede personers identitet. Embedsmænd fra den pågældende kompetente myndighed bistår på ESMA's anmodning de bemyndigede personer med at udføre deres opgaver. Embedsmænd fra den pågældende kompetente myndighed kan også på anmodning deltage i undersøgelser.
5. Kræves der i overensstemmelse med national lovgivning en dommerkendelse fra en domstol for at få oplysninger om telefonsamtaler og datatrafik i henhold til stk. 1, litra e), anmodes der om en sådan kendelse. Der kan også anmodes om en sådan kendelse som en sikkerhedsforanstaltning.
6. Anmodes der om en kendelse som omhandlet i stk. 5, kontrollerer den nationale domstol ægtheden af ESMA's afgørelse og sikrer, at de påtænkte tvangsindgreb hverken er vilkårlige eller urimelige i forhold til undersøgelsernes genstand. Når den nationale domstol kontrollerer tvangsindgrebenes proportionalitet, kan den anmode ESMA om nærmere forklaringer især relateret til grunden til ESMA's mistanke om overtrædelse af denne forordning samt alvoren af den mistænkte overtrædelse og inddragelsen af den person, der er genstand for tvangsindgrebene. Den nationale domstol skal dog ikke prøve, om undersøgelsen er nødvendig som sådan, eller kræve at få forelagt oplysninger i ESMA's sagsakter. Lovligheden af ESMA's afgørelse kan kun gøres til genstand for prøvelse ved Den Europæiske Unions Domstol efter proceduren i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 23d
Kontrol på stedet
1. ESMA kan med henblik på varetagelse af sine opgaver i henhold til denne forordning foretage alle nødvendige kontroller på stedet af forretningslokaler tilhørende de juridiske personer, der er omhandlet i artikel 23b, stk. 1. ESMA kan, i det omfang det er nødvendigt for at udføre kontrollerne korrekt og effektivt, foretage uvarslede kontroller på stedet.
2. Embedsmænd fra ESMA, og andre personer bemyndiget af ESMA til at foretage kontrol på stedet, kan betræde forretningslokaler og fast ejendom, som tilhører de juridiske personer, der er genstand for en afgørelse om undersøgelse vedtaget af ESMA, og har alle de beføjelser, der er beskrevet i artikel 23c, stk. 1. De har også beføjelse til at forsegle alle forretningslokaler samt bøger eller forretningspapirer i det for kontrollen nødvendige tidsrum og omfang.
3. Embedsmænd fra ESMA, og andre personer bemyndiget af ESMA til at foretage kontrol på stedet, udøver deres beføjelser efter fremlæggelse af en skriftlig tilladelse, som angiver kontrollens genstand og formål samt de tvangsbøder, der er foreskrevet i artikel 36b, og som finder anvendelse, hvis de berørte personer ikke underkaster sig undersøgelsen. ESMA underretter i god tid den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor kontrollen skal gennemføres.
4. De personer, der er omhandlet i artikel 23b, stk. 1, skal underkaste sig den kontrol på stedet, som ESMA har påbudt ved afgørelse. Afgørelsen angiver kontrollens genstand og formål, angiver tidspunktet for dens påbegyndelse, oplyser om de tvangsbøder, der er foreskrevet i artikel 36b, de retsmidler, der er tilgængelige i henhold til forordning (EU) nr. 1095/2010, samt retten til at få prøvet afgørelsen ved Den Europæiske Unions Domstol. ESMA træffer disse afgørelser efter høring af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor kontrollen skal gennemføres.
5. Embedsmænd fra og de personer, der er bemyndiget eller udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor kontrollen skal gennemføres, skal efter anmodning fra ESMA aktivt bistå embedsmændene fra og andre personer, der er bemyndiget af ESMA. De har i den forbindelse de beføjelser, der er fastsat i stk. 2. Embedsmænd fra den pågældende medlemsstats kompetente myndighed kan også på anmodning deltage i kontroller på stedet.
6. ESMA kan også kræve, at de kompetente myndigheder i medlemsstaterne udfører særlige undersøgelsesopgaver og kontroller på stedet, som foreskrevet i denne artikel og i artikel 23c, stk. 1, på ESMA's vegne. De kompetente myndigheder har i den forbindelse de samme beføjelser som ESMA, jf. nærværende artikel og artikel 23c, stk. 1.
7. Fastslår embedsmænd fra og andre ledsagende personer, der er bemyndiget af ESMA, at en person modsætter sig en undersøgelse, der er påbudt i henhold til denne artikel, yder den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat dem den bistand, der er nødvendig for, at de kan gennemføre deres kontrol på stedet, og anmoder eventuelt om politiets eller en tilsvarende retshåndhævende myndigheds bistand.
8. Kræver den i stk. 1 omhandlede kontrol på stedet eller den i stk. 7 omhandlede bistand i overensstemmelse med national lovgivning en dommerkendelse, skal der anmodes derom. Der kan også anmodes om en sådan kendelse som en sikkerhedsforanstaltning.
9. Anmodes der om en dommerkendelse som omhandlet i stk. 8, kontrollerer den nationale domstol ægtheden af ESMA's afgørelse og sikrer, at de påtænkte tvangsindgreb hverken er vilkårlige eller urimelige i forhold til undersøgelsens formål. Når den nationale domstol kontrollerer tvangsindgrebenes proportionalitet, kan den anmode ESMA om nærmere forklaringer, navnlig vedrørende grundene til ESMA's mistanke om, at en overtrædelse af denne forordning har fundet sted samt alvoren af den mistænkte overtrædelse og inddragelsen af den person, der er genstand for tvangsindgrebene. Den nationale domstol skal dog ikke prøve, om kontrollen er nødvendig som sådan, eller kræve at få forelagt oplysninger i ESMA's sagsakter. Lovligheden af ESMA's afgørelse kan kun indklages for Den Europæiske Unions Domstol efter den i forordning (EU) nr. 1095/2010 fastlagte procedure.
Artikel 23e
Procedureregler for tilsynsforanstaltninger og bøder
1. Fastslår ESMA i forbindelse med varetagelsen af sine opgaver i henhold til denne forordning, at der er nærliggende grund til at antage, at der muligvis gør sig forhold gældende, der udgør en eller flere af de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, udpeger ESMA en uafhængig efterforskningsembedsmand internt i ESMA til at undersøge sagen. Efterforskningsembedsmanden må ikke deltage eller have deltaget i det direkte eller indirekte tilsyn med eller registrering af det pågældende kreditvurderingsbureau og skal udføre sine opgaver uafhængigt af ESMA's tilsynsråd.
2. Efterforskningsembedsmanden undersøger de påståede overtrædelser under hensyntagen til bemærkninger fra de personer, der er genstand for undersøgelserne, og indsender et fuldstændigt dossier med sine resultater til ESMA's tilsynsråd.
Efterforskningsembedsmanden kan med henblik på udførelsen af sine arbejdsopgaver udøve beføjelsen til at kræve oplysninger i henhold til artikel 23b og til at foretage undersøgelser og kontroller på stedet i henhold til artikel 23c og 23d. I forbindelse med udøvelsen af disse beføjelser skal efterforskningsembedsmanden overholde artikel 23a.
Under udførelsen af sine opgaver har efterforskningsembedsmanden adgang til alle de dokumenter og oplysninger, som ESMA har indsamlet i forbindelse med sine tilsynsaktiviteter.
3. Efterforskningsembedsmanden skal efter afslutning af sin undersøgelse og før indsendelse af dossieret med resultaterne til ESMA's tilsynsråd give de personer, der er genstand for undersøgelserne, lejlighed til at blive hørt om de forhold, der undersøges. Efterforskningsembedsmanden baserer kun sine resultater på forhold, som de personer, der er genstand for undersøgelserne, har haft lejlighed til at udtale sig om.
Retten til forsvar for de berørte personer skal sikres fuldt ud i forbindelse med undersøgelser i henhold til denne artikel.
4. Ved indsendelse af dossieret med resultaterne til ESMA's tilsynsråd underretter efterforskningsembedsmanden de personer, der er genstand for undersøgelserne, herom. De personer, der er genstand for undersøgelserne, har ret til aktindsigt med forbehold af andre personers berettigede interesse i at beskytte deres forretningshemmeligheder. Retten til aktindsigt omfatter ikke fortrolige oplysninger, der vedrører tredjeparter.
5. På baggrund af dossieret med efterforskningsembedsmandens resultater og, når de berørte personer anmoder herom, efter at have hørt de personer, der er genstand for undersøgelserne i overensstemmelse med artikel 25 og 36c, beslutter ESMA's tilsynsråd, om de personer, der har været genstand for undersøgelserne, har gjort sig skyldige i en eller flere af de overtrædelser, der er anført i bilag III, og træffer i så fald en tilsynsforanstaltning i henhold til artikel 24 og pålægger en bøde i henhold til artikel 36a.
6. Efterforskningsembedsmanden deltager ikke i drøftelser i ESMA's tilsynsråd og griber ikke på anden måde ind i tilsynsrådets beslutningsproces.
7. Kommissionen vedtager yderligere procedureregler for udøvelsen af beføjelsen til at pålægge bøder eller tvangsbøder, herunder bestemmelser om retten til forsvar, midlertidige bestemmelser og opkrævning af bøder eller tvangsbøder, og vedtager nærmere regler for forældelsesfrister for pålæggelse og håndhævelse af sanktioner.
De i første afsnit omhandlede regler vedtages ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a og med forbehold af betingelserne i artikel 38b og 38c.
8. ESMA henviser sager til strafferetlig forfølgelse til de relevante nationale myndigheder, hvis ESMA i forbindelse med varetagelsen af sine opgaver i henhold til denne forordning fastslår, at der er nærliggende grund til at antage, at der muligvis gør sig forhold gældende, der kan betragtes som en overtrædelse af straffelovgivningen. Endvidere afholder ESMA sig fra at pålægge bøder eller tvangsbøder, hvis der allerede foreligger en retskraftig dom om en tidligere frifindelse eller domfældelse på baggrund af identiske forhold eller forhold, som i det væsentlige er ens, som følge af en straffesag i henhold til national ret.
Artikel 24
Tilsynsforanstaltninger truffet af ESMA
1. Fastslår ESMA's tilsynsråd i henhold til artikel 23e, stk. 5, at et kreditvurderingsbureau har gjort sig skyldig i en af de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, træffer det en eller flere af følgende afgørelser om at:
a)
trække kreditvurderingsbureauets registrering tilbage
b)
udstede et midlertidigt forbud mod, at kreditvurderingsbureauet udsteder kreditvurderinger med virkning i hele Unionen, indtil overtrædelsen er bragt til ophør
c)
suspendere anvendelsen i reguleringsøjemed af kreditvurderinger udstedt af kreditvurderingsbureauet med virkning i hele Unionen, indtil overtrædelsen er bragt til ophør
d)
kræve, at kreditvurderingsbureauet bringer overtrædelsen til ophør
e)
offentliggøre meddelelser.
2. ESMA's tilsynsråd tager i forbindelse med de i stk. 1 omhandlede afgørelser hensyn til overtrædelsens art og alvor ud fra følgende kriterier:
a)
overtrædelsens varighed og hyppighed
b)
om overtrædelsen har afsløret alvorlige eller systemiske svagheder ved virksomhedens procedurer, dets forvaltningssystemer eller de interne kontroller
c)
om økonomisk kriminalitet blev fremmet eller foranlediget af eller på anden måde kan tilskrives overtrædelsen
d)
om overtrædelsen er begået forsætligt eller uagtsomt.
3. Inden ESMA's tilsynsråd træffer de i stk. 1, litra a), b) og c), omhandlede afgørelser, underretter det EBA og EIOPA herom.
4. Kreditvurderingerne kan fortsat anvendes i reguleringsøjemed efter vedtagelsen af de i stk. 1, litra a) og c), omhandlede afgørelser i en periode på højst:
a)
ti arbejdsdage fra den dato, hvor ESMA's afgørelse i henhold til stk. 5 offentliggøres, hvis der findes kreditvurderinger af samme finansielle instrument eller enhed, som er udstedt af andre kreditvurderingsbureauer, der er registreret i henhold til denne forordning, eller
b)
tre måneder fra den dato, hvor af ESMA's afgørelse i henhold til stk. 5 offentliggøres, hvis der ikke findes kreditvurderinger af samme finansielle instrument eller enhed, som er udstedt af andre kreditvurderingsbureauer, der er registreret i henhold til denne forordning.
ESMA's tilsynsråd kan forlænge perioden i litra b), herunder på anmodning af EBA eller EIOPA, med tre måneder under ekstraordinære omstændigheder, der kan medføre en forstyrrelse af markedet eller indvirke på den finansielle stabilitet.
5. ESMA's tilsynsråd underretter uden unødig forsinkelse det berørte kreditvurderingsbureau om enhver afgørelse truffet i henhold til stk. 1 og meddeler de kompetente myndigheder og kompetente sektormyndigheder, Kommissionen, EBA og EIOPA sådanne afgørelser. Det offentliggør sådanne afgørelser på sit websted senest ti arbejdsdage fra den dato, hvor afgørelsen blev truffet.
Når ESMA's tilsynsråd offentliggør den i første afsnit omhandlede afgørelse, offentliggør det også det pågældende kreditvurderingsbureaus ret til at påklage afgørelsen, i givet fald at en sådan klage er indgivet med angivelse af, at en sådan klage ikke har opsættende virkning, samt at klagenævnet kan suspendere anvendelsen af den påklagede afgørelse i henhold til artikel 60, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 25
Høring af de berørte personer
1. Før ESMA's tilsynsråd træffer afgørelse i henhold til artikel 24, stk. 1, giver det de personer, som proceduren omfatter, lejlighed til at blive hørt om ESMA's resultater. ESMA's tilsynsråd lægger kun de resultater til grund for sine afgørelser, som de personer, som proceduren omfatter, har haft lejlighed til at udtale sig om.
Første afsnit finder ikke anvendelse, hvis der er behov for en hasteforanstaltning for at imødegå en overhængende fare for, at det finansielle system lider væsentlig skade. I så fald kan ESMA's tilsynsråd træffe midlertidige afgørelser og giver de berørte personer lejlighed til at blive hørt, snarest muligt efter at det har truffet sin afgørelse.
2. Retten til forsvar for de personer, som proceduren omfatter, skal sikres fuldt ud i procedureforløbet. De har ret til indsigt i ESMA's sagsakter med forbehold af andre personers berettigede interesse i at beskytte deres forretningshemmeligheder. Retten til aktindsigt omfatter ikke fortrolige oplysninger.
Artikel 25a
Kompetente sektormyndigheder med ansvar for at føre tilsyn med og håndhæve artikel 4, stk. 1 (brug af kreditvurderinger)
De kompetente sektormyndigheder er ansvarlige for at føre tilsyn med og håndhæve artikel 4, stk. 1, i overensstemmelse med den relevante sektorlovgivning.
KAPITEL III
SAMARBEJDE MELLEM ESMA, KOMPETENTE MYNDIGHEDER OG KOMPETENTE SEKTORMYNDIGHEDER
Artikel 26
Pligt til at samarbejde
ESMA, EBA, EIOPA, de kompetente myndigheder og de kompetente sektormyndigheder samarbejder i det omfang, det er nødvendigt med henblik på denne forordning og den relevante sektorlovgivning.
Artikel 27
Udveksling af oplysninger
1. ESMA, de kompetente myndigheder og de kompetente sektormyndigheder giver uden unødig forsinkelse hinanden de oplysninger, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver i henhold til denne forordning og den relevante sektorlovgivning.
2. ESMA kan til centralbanker, Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank i deres egenskab af pengepolitiske myndigheder, Det Europæiske Råd for Systemiske Risici og eventuelt andre offentlige myndigheder, der er ansvarlige for tilsynet med betalings- og afviklingssystemer, videregive de fortrolige oplysninger, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver. På tilsvarende vis må sådanne myndigheder eller organer ikke forhindres i at videregive oplysninger til ESMA, som ESMA har brug for til at varetage sine opgaver i henhold til denne forordning.«
12)
Artikel 28 og 29 udgår.
13)
Artikel 30, 31 og 32 affattes således:
»Artikel 30
Delegation af opgaver fra ESMA til kompetente myndigheder
1. ESMA kan, hvis det er nødvendigt for at kunne udføre en tilsynsopgave korrekt, delegere særlige tilsynsopgaver til den kompetente myndighed i en medlemsstat i overensstemmelse med de af ESMA udarbejdede retningslinjer, jf. artikel 21, stk. 2. Disse særlige tilsynsopgaver kan navnlig omfatte beføjelse til at anmode om oplysninger, jf. artikel 23b, og foretage undersøgelser og kontroller på stedet, jf. artikel 23d, stk. 6.
2. ESMA hører den relevante kompetente myndighed inden delegationen af en opgave. Høringerne skal vedrøre:
a)
omfanget af den opgave, der skal delegeres
b)
tidsplanen for udførelsen af den opgave, der skal delegeres, og
c)
videregivelse af de nødvendige oplysninger fra og til ESMA.
3. I overensstemmelse med forordningen om afgifter, som skal vedtages af Kommissionen i henhold til artikel 19, stk. 2, tilbagebetaler ESMA de omkostninger, som en kompetent myndighed pådrager sig som følge af udførelsen af delegerede opgaver.
4. ESMA tager den i stk. 1 omhandlede delegation op til fornyet overvejelse med passende mellemrum. Delegationen af opgaver kan tilbagekaldes på et hvilket som helst tidspunkt.
Delegationen af opgaver berører ikke ESMA's ansvar og begrænser ikke ESMA's mulighed for at varetage og overvåge delegerede aktiviteter. Tilsynsopgaver i medfør af denne forordning, herunder registreringsafgørelser, endelige vurderinger og opfølgende afgørelser vedrørende overtrædelser delegeres ikke.
Artikel 31
Anmodninger om underretning og suspension fra kompetente myndigheder
1. Finder en kompetent myndighed i en medlemsstat, at handlinger, som er i strid med denne forordning, finder eller har fundet sted på den pågældende medlemsstats eller en anden medlemsstats område, underretter den så præcist som muligt ESMA herom. Finder den kompetente myndighed det hensigtsmæssigt af undersøgelsesmæssige hensyn, kan den også foreslå ESMA, at den undersøger behovet for at anvende de i artikel 23b og 23c omhandlede beføjelser over for et kreditvurderingsbureau, der er indblandet i sådanne handlinger.
ESMA træffer passende foranstaltninger. ESMA oplyser den underrettende kompetente myndighed om resultatet og så vidt muligt om vigtige forhold i sagens forløb.
2. Er den underrettende kompetente myndighed i en medlemsstat af den opfattelse, at et registreret kreditvurderingsbureau, hvis kreditvurderinger anvendes inden for den pågældende medlemsstats område, ikke opfylder de forpligtelser, som følger af denne forordning, og at overtrædelserne er tilstrækkeligt alvorlige og vedvarende til at have en væsentlig betydning for beskyttelsen af investorer eller det finansielle systems stabilitet i den pågældende medlemsstat, kan den underrettende kompetente myndighed anmode om, at ESMA suspenderer brugen af det berørte kreditvurderingsbureaus kreditvurderinger i reguleringsøjemed for de finansielle institutioner og andre enheder, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, jf. dog den i stk. 1 omhandlede underretningspligt. Den underrettende kompetente myndighed begrunder anmodningen fuldt ud over for ESMA.
Anser ESMA ikke anmodningen for begrundet, oplyser ESMA skriftligt den underrettende kompetente myndighed herom og angiver årsagerne hertil. Anser ESMA anmodningen for begrundet, træffer ESMA passende foranstaltninger med henblik på at løse problemet.
Artikel 32
Tavshedspligt
1. Tavshedspligten gælder for ESMA, for de kompetente myndigheder og for alle personer, der arbejder eller har arbejdet for ESMA, for de kompetente myndigheder eller for enhver anden person, som ESMA har delegeret opgaver til, herunder revisorer og sagkyndige, der har indgået en kontrakt med ESMA. Oplysninger, der er underlagt tavshedspligt, må ikke videregives til en anden person eller myndighed, medmindre sådan videregivelse er nødvendig i forbindelse med en retsforfølgning.
2. Alle oplysninger, der i henhold til denne forordning erhverves af eller udveksles mellem ESMA, de kompetente myndigheder, de kompetente sektormyndigheder og andre myndigheder og organer som omhandlet i artikel 27, stk. 2, betragtes som fortrolige, undtagen når ESMA eller den kompetente myndighed eller en anden myndighed eller et andet organ på det tidspunkt, hvor oplysningerne blev meddelt, har erklæret, at disse oplysninger kan videregives, eller når en sådan videregivelse er nødvendig i forbindelse med en retsforfølgning.«
14)
Artikel 33 udgår.
15)
Artikel 34 og 35 affattes således:
»Artikel 34
Aftale om udveksling af oplysninger
ESMA kan kun indgå samarbejdsaftaler om udveksling af oplysninger med tilsynsmyndigheder i tredjelande, når de videregivne oplysninger er omfattet af regler om tavshedspligt, som mindst svarer til dem, der er omhandlet i artikel 32.
Sådan udveksling af oplysninger skal have til formål at give disse tilsynsmyndigheder mulighed for at udføre deres opgaver.
For så vidt angår overførsel af personoplysninger til et tredjeland anvender ESMA Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (16).
Artikel 35
Videregivelse af oplysninger fra tredjelande
ESMA må kun videregive oplysninger, der er modtaget fra tilsynsmyndigheder i tredjelande, hvis ESMA eller en kompetent myndighed har fået en udtrykkelig tilladelse fra den tilsynsmyndighed, der har overført oplysningerne, og må i givet fald kun videregive oplysningerne til de formål, til hvilke denne tilsynsmyndighed har givet sin tilladelse, eller når sådan videregivelse er nødvendig i forbindelse med en retsforfølgning.
16)
Overskriften i afsnit IV, kapitel I »Sanktioner, udvalgsprocedure og rapportering« ændres til »Sanktioner, bøder, tvangsbøder, udvalgsprocedure, delegerede beføjelser og rapportering«.
17)
Artikel 36, stk. 1 og 2, affattes således:
»Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af artikel 4, stk. 1, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.
Medlemsstaterne sikrer, at den kompetente sektormyndighed offentliggør enhver sanktion, der er blevet pålagt for overtrædelse af artikel 4, stk. 1, medmindre en sådan offentliggørelse vil være til alvorlig fare for de finansielle markeder eller forvolde de involverede parter uforholdsmæssig stor skade.«
18)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 36a
Bøder
1. Fastslår ESMA's tilsynsråd i henhold til artikel 23e, stk. 5, at et kreditvurderingsbureau forsætligt eller uagtsomt har gjort sig skyldig i en af de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, vedtager tilsynsrådet en afgørelse om pålæggelse af en bøde i overensstemmelse med stk. 2.
Et kreditvurderingsbureaus overtrædelse anses for at være begået forsætligt, hvis ESMA finder objektive faktorer, der viser, at kreditvurderingsbureauet eller dets øverste ledelse handlede bevidst med henblik på at begå overtrædelsen.
2. Grundbeløbet for de i stk. 1 omhandlede bøder ligger inden for følgende grænser:
a)
for så vidt angår de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, del I, punkt 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50 og 51, er bøden på mindst 500 000 EUR, dog højst 750 000 EUR
b)
for så vidt angår de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, del I, punkt 6-8, 16-18, 21, 22, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 45-47, 48, 49, 52 og 54, er bøden på mindst 300 000 EUR, dog højst 450 000 EUR
c)
for så vidt angår de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, del I, punkt 9, 10, 26, 36, 44 og 53, er bøden på mindst 100 000 EUR, dog højst 200 000 EUR
d)
for så vidt angår de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, del II, punkt 1, 6, 7 og 8, er bøden på mindst 50 000 EUR, dog højst 150 000 EUR
e)
for så vidt angår de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, del II, punkt 2, 4 og 5, er bøden på mindst 25 000 EUR, dog højst 75 000 EUR
f)
for så vidt angår de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, del II, punkt 3, er bøden på mindst 10 000 EUR, dog højst 50 000 EUR
g)
for så vidt angår de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, del III, punkt 1, 2, 3 og 11, er bøden på mindst 150 000 EUR, dog højst 300 000 EUR
h)
for så vidt angår de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, del III, punkt 4, 6, 8 og 10, er bøden på mindst 90 000 EUR, dog højst 200 000 EUR
i)
for så vidt angår de overtrædelser, der er omhandlet i bilag III, del III, punkt 5, 7 og 9, er bøden på mindst 40 000 EUR, dog højst 100 000 EUR.
Med henblik på at afgøre, hvorvidt bødernes grundbeløb skal være i den lavere, midterste eller højere ende af de i første afsnit fastsatte beløb, tager ESMA hensyn til det pågældende kreditvurderingsbureaus årlige omsætning i det foregående regnskabsår. Grundbeløbet skal være i den lavere ende for kreditvurderingsbureauer, hvis årlige omsætning er under 10 mio. EUR, den midterste ende for kreditvurderingsbureauer, hvis årlige omsætning er mellem 10 og 50 mio. EUR, og den højere ende for kreditvurderingsbureauer, hvis årlige omsætning er over 50 mio. EUR.
3. De grundbeløb, der er fastsat inden for de i stk. 2 nævnte grænser, justeres om nødvendigt under hensyn til forværrende og formildende faktorer i overensstemmelse med de relevante koefficienter, der er fastsat i bilag IV.
De relevante forværrende koefficienter anvendes en for en på grundbeløbet. Finder mere end én forværrende koefficient anvendelse, lægges forskellen mellem grundbeløbet og det beløb, der fremkommer ved anvendelse af hver enkelt forværrende koefficient, til grundbeløbet.
De relevante formildende koefficienter anvendes en for en på grundbeløbet. Finder mere end én formildende koefficient anvendelse, trækkes forskellen mellem grundbeløbet og det beløb, der fremkommer ved anvendelse af hver enkelt formildende koefficient, fra grundbeløbet.
4. Uanset stk. 2 og 3, må bøden højst udgøre 20 % af det pågældende kreditvurderingsbureaus årlige omsætning i det foregående regnskabsår, og hvis kreditvurderingsbureauet direkte eller indirekte har haft en fortjeneste på grund af overtrædelsen, skal bøden mindst svare til den pågældende økonomiske fortjeneste.
Udgør en handling eller undladelse fra et kreditvurderingsbureaus side mere end én overtrædelse som anført i bilag III, anvendes kun den største bøde i tilknytning til en af disse overtrædelser beregnet i overensstemmelse med stk. 2 og 3.
Artikel 36b
Tvangsbøder
1. ESMA's tilsynsråd pålægger ved afgørelse tvangsbøder med henblik på at tvinge:
a)
et kreditvurderingsbureau til at bringe en overtrædelse til ophør i overensstemmelse med en afgørelse truffet i henhold til artikel 24, stk. 1, litra d)
b)
en person som omhandlet i artikel 23b, stk. 1, til at afgive udtømmende oplysninger, som krævet ved en afgørelse i henhold til artikel 23b
c)
en person som omhandlet i artikel 23b, stk. 1, til at underkaste sig en undersøgelse, og navnlig til at udlevere fuldstændige registre, data, procedurer eller alt andet ønsket materiale med henblik på at supplere og korrigere andre oplysninger, som er udleveret i forbindelse med en undersøgelse, der er iværksat ved en afgørelse i henhold til artikel 23c
d)
en person som omhandlet i artikel 23b, stk. 1, til at underkaste sig en kontrol på stedet, der er påbudt ved en afgørelse i henhold til artikel 23d.
2. Tvangsbøderne skal være effektive og stå i et rimeligt forhold til overtrædelserne. Tvangsbøderne pålægges dagligt indtil kreditvurderingsbureauet eller den pågældende person opfylder den relevante afgørelse, jf. stk. 1.
3. Uanset stk. 2 skal tvangsbøderne udgøre 3 % af den gennemsnitlige daglige omsætning i det foregående regnskabsår eller forbindelse med fysiske personer 2 % af den gennemsnitlige daglige indtægt i det foregående kalenderår. De beregnes fra den dato, der er angivet i den afgørelse, hvorved tvangsbøden pålægges.
4. Tvangsbøder kan højst pålægges i seks måneder efter underretningen om ESMA's afgørelse.
Artikel 36c
Høring af de personer, som proceduren omfatter
1. Før ESMA træffer afgørelse om pålæggelse af en bøde og/eller tvangsbøde i henhold til artikel 36a eller artikel 36b, stk. 1, litra a)-d), giver ESMA's tilsynsråd de personer, som proceduren omfatter, lejlighed til at blive hørt om ESMA's resultater. ESMA's tilsynsråd lægger kun de resultater til grund for sine afgørelser, som de personer, som proceduren omfatter, har haft lejlighed til at udtale sig om.
2. Retten til forsvar for de personer, som proceduren omfatter, skal sikres fuldt ud i procedureforløbet. De har ret til indsigt i ESMA's sagsakter med forbehold af andre personers berettigede interesse i at beskytte deres forretningshemmeligheder. Retten til aktindsigt omfatter ikke fortrolige oplysninger eller ESMA's interne forberedende dokumenter.
Artikel 36d
Offentliggørelse, art, tvangsfuldbyrdelse og overførsel af bøder og tvangsbøder
1. ESMA offentliggør, hvilke bøder og tvangsbøder der er pålagt i henhold til artikel 36a og 36b, medmindre en sådan offentliggørelse vil være til alvorlig skade for de finansielle markeder eller forvolde de involverede parter uforholdsmæssig stor skade.
2. Bøder og tvangsbøder, der er pålagt i henhold til artikel 36a og 36b, er af administrativ karakter.
3. Bøder og tvangsbøder, der er pålagt i henhold til artikel 36a og 36b, kan tvangsfuldbyrdes.
Tvangsfuldbyrdelsen sker efter den borgerlige retsplejes regler i den medlemsstat, på hvis område den finder sted. Fuldbyrdelsespåtegning skal efter en prøvelse, der kun omfatter ægtheden af det pågældende fuldbyrdelsesgrundlag, påføres af den nationale myndighed, som hver af medlemsstaternes regeringer har udpeget og gjort ESMA og Den Europæiske Unions Domstol bekendt med.
Når disse formkrav er opfyldt på rekvirentens begæring, kan denne lade tvangsfuldbyrdelsen udføre ved indbringelse direkte for det organ, der ifølge den nationale lovgivning er kompetent hertil.
Tvangsfuldbyrdelsen kan kun udsættes ved en afgørelse truffet af Den Europæiske Unions Domstol. Prøvelsen af fuldbyrdelsesforanstaltningernes lovlighed hører dog under den berørte medlemsstats domstoles kompetence.
4. Bøder og tvangsbøder overføres til Den Europæiske Unions almindelige budget.
Artikel 36e
Prøvelse ved Den Europæiske Unions Domstol
Den Europæiske Unions Domstol har fuld prøvelsesret over afgørelser, hvorved ESMA pålægger en bøde eller en tvangsbøde. Den kan annullere, nedsætte eller forhøje den pågældende bøde eller tvangsbøde.«
19)
Artikel 37 affattes således:
»Artikel 37
Ændring af bilagene
Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a og med forbehold af betingelserne i artikel 38b og 38c, vedtage foranstaltninger til ændring af bilagene, bortset fra bilag III, for at tage hensyn til udviklingen på de finansielle markeder, herunder udviklingen på internationalt plan, særlig i forbindelse med nye finansielle instrumenter.«
20)
Artikel 38, stk. 2, udgår.
21)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 38a
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 6, tredje afsnit, artikel 19, stk. 2, artikel 23e, stk. 7, og artikel 37, for en periode på fire år fra den 1 juni 2011 EUT: Indsæt venligst datoen for denne forordnings ikrafttræden.. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af fireårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 38b.
2. Så snart Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Beføjelserne til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i artikel 38b og 38c anførte betingelser.
Artikel 38b
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 5, stk. 6, tredje afsnit, artikel 19, stk. 2, artikel 23e, stk. 7, og artikel 37 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, med angivelse af, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er trådt i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 38c
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet og Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på tre måneder fra datoen for meddelelsen.
Fristen forlænges med tre måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den i stk. 1 omhandlede frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt inden udløbet af den i stk. 1 omhandlede frist, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelser herfor, jf. artikel 296 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.«
22)
I artikel 39 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 2 udgår
b)
stk. 3 affattes således:
»3. Senest den 1. juli 2011 forelægger Kommissionen på baggrund af udviklingen i de regulerings- og tilsynsmæssige rammer for kreditvurderingsbureauer i tredjelande Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om virkningerne af denne udvikling og af de i artikel 40 omhandlede overgangsbestemmelser for de finansielle markeders stabilitet i Unionen.«
23)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 39a
Rapport fra ESMA
Senest den 31. december 2011 foretager ESMA et skøn over personale- og ressourcebehovene i forbindelse med udøvelsen af dens beføjelser og varetagelsen af dens opgaver i overensstemmelse med denne forordning og forelægger Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen en rapport.«
24)
Artikel 40, stk. 3, affattes således:
»Eksisterende kreditvurderingsbureauer kan fortsætte med at udstede kreditvurderinger, der kan anvendes i reguleringsøjemed af de i artikel 4, stk. 1, omhandlede finansielle institutioner og andre enheder, medmindre registrering nægtes. Nægtes registrering, finder artikel 24, stk. 4 og 5, anvendelse.«
25)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 40a
Overgangsbestemmelser i forbindelse med ESMA
1. Alle beføjelser og opgaver, der er knyttet til tilsyns- og håndhævelsesaktiviteter i forbindelse med kreditvurderingsbureauer, som blev overdraget til de kompetente myndigheder, uanset om de fungerede som kompetente myndigheder i hjemlandet eller ikke, og tilsynskollegier (kollegier) i de tilfælde, hvor de er oprettet, bringes til ophør den 1. juli 2011.
En ansøgning om registrering, der er modtaget af hjemlandets kompetente myndigheder eller af det relevante kollegium senest den 7. september 2010, overføres dog ikke til ESMA, og afgørelsen om meddelelse eller nægtelse af registrering, træffes af disse myndigheder og det relevante kollegium.
2. Med forbehold af stk. 1, andet afsnit, overtages eventuelle sagsakter og arbejdsdokumenter, der er knyttet til tilsyns- og håndhævelsesaktiviteter i forbindelse med kreditvurderingsbureauer, herunder eventuelle igangværende undersøgelser eller håndhævelsesforanstaltninger, eller bekræftede genparter heraf, af ESMA på den i stk. 1 omhandlede dato.
3. De kompetente myndigheder og kollegier, som er omhandlet i stk. 1, sikrer, at eventuelle eksisterende registre og arbejdsdokumenter, eller bekræftede genparter heraf, overføres til ESMA snarest muligt og under alle omstændigheder senest den 1. juli 2011. Disse kompetente myndigheder og kollegier yder også ESMA den bistand og rådgivning, der er nødvendig for at fremme en effektiv overdragelse og videreførelse af tilsyns- og håndhævelsesaktiviteter i forbindelse med kreditvurderingsbureauer.
4. ESMA fungerer som den retlige efterfølger for de kompetente myndigheder og kollegier, der er omhandlet i stk. 1, i forbindelse med eventuelle administrative eller retlige procedurer som følge af disse kompetente myndigheders og kollegiers tilsyns- og håndhævelsesaktiviteter i forbindelse med forhold, der henhører under denne forordning.
5. Enhver registrering af et kreditvurderingsbureau, jf. afsnit III, kapitel I, der er foretaget af en kompetent myndighed som omhandlet i denne artikels stk. 1, bevarer sin gyldighed efter overdragelsen af beføjelser til ESMA.
6. Senest den 1. juli 2014 gennemfører ESMA som led i sit løbende tilsyn mindst en undersøgelse af alle kreditvurderingsbureauer, der henhører under dens tilsynsbeføjelser.«.
26)
Bilag I ændres som anført i bilag I til denne forordning.
27)
Bilagene i bilag II indsættes.
Artikel 2
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. maj 2011.