РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 ноември 2010 година
за предоставяне на разрешение на Германия, Италия и Австрия да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО и за изменение на Решение 2007/250/ЕО за удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено на Обединеното кралство
(2010/710/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 395, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С писма, регистрирани в генералния секретариат на Комисията на 3 август 2007 г., 23 декември 2009 г. и 17 февруари 2010 г., съответно Италия, Германия и Австрия поискаха разрешение да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО по отношение на лицето - платец на данъка върху добавената стойност (наричан по-долу „ДДС“). С писмо, регистрирано в генералния секретариат на Комисията на 10 февруари 2010 г., Обединеното кралство поиска удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено с Решение 2007/250/ЕО на Съвета от 16 април 2007 г., с което се разрешава на Обединеното кралство да въведе специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО относно общата система за данъка върху добавената стойност (2).
(2)
С писмо от 11 януари 2010 г. Комисията информира останалите държави-членки за отправеното от Германия искане и с писмо от 9 март 2010 г. - за исканията, отправени от Италия, Австрия и Обединеното кралство. Комисията уведоми Германия с писмо от 12 януари 2010 г., а Италия, Австрия и Обединеното кралство - с писма от 11 март 2010 г., че разполага с пълната информация, която смята за необходима за разглеждане на искането.
(3)
Съгласно член 193 от Директива 2006/112/ЕО лице - платец на ДДС, е данъчнозадълженото лице, което доставя стоките. Целта на дерогациите, поискани от Германия, Италия и Австрия, е отговорността за плащане на данъка да бъде прехвърлена върху данъчнозадълженото лице, на което се доставят стоките, но само при определени условия и само във връзка с определени продукти, а именно мобилни телефони и устройства с интегрални схеми.
(4)
Значителен брой търговци на определени продукти, по-специално на мобилни телефони и устройства с интегрални схеми, не плащат ДДС на данъчните органи, след като са продали продуктите си. Техните клиенти обаче имат право на приспадане на данъка, тъй като разполагат с редовна фактура. В най-драстичните случаи на незаконно избягване на данъчно облагане едни и същи стоки се препродават неколкократно по схемата „верижна измама“, без да се плаща ДДС на данъчните органи. В такива случаи, като се определя получателят на стоките за лице - платец на ДДС, с дерогацията се премахва възможността за използване на тази форма на незаконно избягване на данъчно облагане. Тя не засяга размера на дължимия ДДС.
(5)
С цел да гарантират ефективното действие на дерогацията и да не позволят изместването на незаконното избягване на данъчно облагане към други продукти или към търговията на дребно, Германия, Италия и Австрия следва да въведат подходящи изисквания за контрол и отчетност. Комисията следва да бъде информирана за приетите конкретни мерки за наблюдение на действието на дерогацията.
(6)
Мярката е пропорционална на преследваните цели, тъй като не е предназначена за общо приложение, а само за определени групи от продукти с повишена степен на риск от незаконно избягване на данъчно облагане, по отношение на които мащабът на незаконното избягване на данъчно облагане е довел до значително намаляване на данъчните постъпления. Освен това използването на механизма за обратно начисляване предполага по-малък риск от изместване на измамите към търговията на дребно с въпросните продукти, тъй като мобилните телефони обикновено се доставят от големи телефонни дружества и мярката е приложима за интегрални схеми преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
(7)
Разрешението е по принцип краткосрочно, тъй като не може да се установи със сигурност, че мярката ще постигне целите си, а въздействието ѝ върху начина на функциониране на системата на ДДС в държавите-членки, които я прилагат, и в останалите държави-членки, не може да бъде оценено предварително.
(8)
На Обединеното кралство следва да се разреши да продължи да прилага действащата специална мярка до датата на изтичане на срока на разрешението, предоставено на Германия, Италия и Австрия.
(9)
Дерогацията няма отрицателно въздействие върху собствените ресурси на Съюза, формирани от ДДС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Германия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 2
Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Италия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител;
Член 3
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Австрия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 4
Дерогацията, предвидена в членове 1, 2 и 3, се предоставя, при условие че Германия, Италия и Австрия въведат подходящи и ефективни изисквания за контрол и отчетност на данъчнозадължените лица, доставящи стоките, за които се отнася прилагането на обратното начисляване на ДДС съгласно настоящото решение.
Член 5
Член 4 от Решение 2007/250/ЕО се заменя със следното:
„Член 4
Срокът на действие на настоящото решение изтича в дена на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.“
Член 6
Настоящото решение поражда действие в деня на нотифицирането му.
Срокът на действие на настоящото решение изтича в деня на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.
Член 7
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия, Италианската република, Република Австрия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2010 година.
RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 22. november 2010
om tilladelse til Tyskland, Italien og Østrig til at indføre en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF, og om ændring af beslutning 2007/250/EF med henblik på at forlænge gyldighedsperioden for den tilladelse, der er givet til Det Forenede Kongerige
(2010/710/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1), særlig artikel 395, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Italien, Tyskland og Østrig har ved skrivelser indgået til Kommissionens Generalsekretariat henholdsvis den 3. august 2007, den 23. december 2009 og den 17. februar 2010 anmodet om tilladelse til at indføre en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF, vedrørende personer, der er forpligtede til at betale merværdiafgift (moms). Ved skrivelse indgået til Kommissionens Generalsekretariat den 10. februar 2010 anmodede Det Forenede Kongerige om en forlængelse af gyldighedsperioden for den tilladelse, der blev givet ved Rådets beslutning 2007/250/EF af 16. april 2007 om bemyndigelse af Det Forenede Kongerige til at indføre en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (2).
(2)
Kommissionen underrettede ved skrivelse af 11. januar 2010 de øvrige medlemsstater om den af Tyskland fremsatte anmodning og ved skrivelse af 9. marts 2010 de af Italien, Østrig og Det Forenede Kongerige fremsatte anmodninger. Ved skrivelse af 12. januar 2010 underrettede Kommissionen Tyskland og ved skrivelse af 11. marts 2010 Italien, Østrig og Det Forenede Kongerige om, at den rådede over alle de oplysninger, den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningerne.
(3)
I henhold til artikel 193 i direktiv 2006/112/EF er den momspligtige person den afgiftspligtige person, der leverer varerne. Formålet med de fravigelser, som Tyskland, Italien og Østrig anmoder om, er at lægge momspligten over på den afgiftspligtige person, der modtager leveringerne, men kun på visse betingelser og udelukkende for særlige varer, navnlig mobiltelefoner og integrerede kredsløbsanordninger.
(4)
Et stort antal virksomheder, der handler med bestemte varer, især mobiltelefoner og integrerede kredsløbsanordninger, unddrager sig efter salg af varerne at betale moms til skattemyndighederne. Deres kunder har imidlertid ret til et afgiftsfradrag, når de er i besiddelse af en gyldig faktura. I de alvorligste eksempler på disse former for momsunddragelse leveres de samme varer via et »karruselsystem« flere gange, uden at der betales moms til skattemyndighederne. Ved i disse tilfælde at udpege den person, til hvem varerne leveres, som den momspligtige, vil fravigelsen fjerne muligheden for denne form for momsunddragelse. Den vil ikke påvirke størrelsen af det skyldige momsbeløb.
(5)
For at sikre, at fravigelsen fungerer effektivt, og forhindre, at momsunddragelsen overflyttes til andre varer eller til detailleddet, bør Tyskland, Italien og Østrig indføre passende kontrol- og rapporteringsforpligtelser. Kommissionen bør underrettes om de særlige foranstaltninger, der vedtages, med henblik på at kontrollere, hvordan fravigelsen fungerer.
(6)
Foranstaltningen står i forhold til det formål, der forfølges, eftersom den ikke skal finde generel anvendelse, men kun gælde for særlige varekategorier, når der er stor risiko for momsunddragelse, og når omfanget af momsunddragelsen har resulteret i væsentlige afgiftsmæssige tab. Desuden indebærer anvendelsen af ordningen for omvendt betalingspligt en mindre risiko for flytning af momsunddragelsen vedrørende de pågældende varer til detailhandelen, eftersom mobiltelefoner almindeligvis leveres af store telefonvirksomheder, og eftersom foranstaltningen finder anvendelse på integrerede kredsløb i den tilstand, de er i, inden de integreres i slutbrugerprodukter.
(7)
I princippet skal tilladelsen kun være gyldig i et kort tidsrum, da det ikke kan godtgøres med sikkerhed, at formålet med foranstaltningen vil blive nået, og da foranstaltningens indvirkning på momssystemets funktion i de medlemsstater, der anvender den, eller i andre medlemsstater ikke kan vurderes på forhånd.
(8)
Det Forenede Kongerige bør have tilladelse til at fortsætte med at anvende sin gældende særlige foranstaltning indtil udløbsdatoen for de tilladelser, der gives til Tyskland, Italien og Østrig.
(9)
Fravigelsen har ingen negative konsekvenser for Unionens egne indtægter hidrørende fra moms -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Ved fravigelse af artikel 193 i direktiv 2006/112/EF gives der tilladelse til Tyskland til at udpege den afgiftspligtige person, til hvem følgende varer leveres, som den momspligtige person:
a)
mobiltelefoner i deres egenskab af anordninger, der er fremstillet eller tilpasset til anvendelse i forbindelse med et net med licens og benyttet på specifikke frekvenser, uanset om de også har en anden anvendelse
b)
integrerede kredsløbsanordninger som mikroprocessorer og centrale databehandlingsenheder i den tilstand, de er i, inden de integreres i slutbrugerprodukter.
2. Fravigelsen gælder for leverancer af varer, for hvilke det afgiftspligtige beløb er lig med eller højere end 5 000 EUR.
Artikel 2
Ved fravigelse af artikel 193 i direktiv 2006/112/EF gives der tilladelse til Italien til at udpege den afgiftspligtige person, til hvem følgende varer leveres, som den momspligtige person:
a)
mobiltelefoner i deres egenskab af anordninger, der er fremstillet eller tilpasset til anvendelse i forbindelse med et net med licens og benyttet på specifikke frekvenser, uanset om de også har en anden anvendelse
b)
integrerede kredsløbsanordninger som mikroprocessorer og centrale databehandlingsenheder i den tilstand, de er i, inden de integreres i slutbrugerprodukter.
Artikel 3
1. Ved fravigelse af artikel 193 i direktiv 2006/112/EF gives der tilladelse til Østrig til at udpege den afgiftspligtige person, til hvem følgende varer leveres, som den momspligtige person:
a)
mobiltelefoner i deres egenskab af anordninger, der er fremstillet eller tilpasset til anvendelse i forbindelse med et net med licens og benyttet på specifikke frekvenser, uanset om de også har en anden anvendelse
b)
integrerede kredsløbsanordninger som mikroprocessorer og centrale databehandlingsenheder i den tilstand, de er i, inden de integreres i slutbrugerprodukter.
2. Fravigelsen gælder for leverancer af varer, for hvilke det afgiftspligtige beløb er lig med eller højere end 5 000 EUR.
Artikel 4
Fravigelsen i artikel 1, 2 og 3 er betinget af, at Tyskland, Italien og Østrig indfører passende og effektive kontrol- og rapporteringsforpligtelser for afgiftspligtige personer, der leverer varer, og som er omfattet af omvendt betalingspligt i overensstemmelse med denne afgørelse.
Artikel 5
Artikel 4 i beslutning 2007/250/EF affattes således:
»Artikel 4
Denne beslutning udløber på det tidspunkt, hvor Unionens bestemmelser om tilladelse til alle medlemsstaterne til at vedtage sådanne foranstaltninger, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF, træder i kraft, men dog senest den 31. december 2013.«
Artikel 6
Denne afgørelse får virkning på dagen for meddelelsen.
Denne afgørelse udløber på det tidspunkt, hvor Unionens bestemmelser om tilladelse til alle medlemsstaterne til at vedtage sådanne foranstaltninger, der fraviger artikel 193 i direktiv 2006/112/EF, træder i kraft, men dog senest den 31. december 2013.
Artikel 7
Denne gennemførelsesafgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland, Den Italienske Republik og Republikken Østrig samt Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. november 2010.