ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 447/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 март 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно агенциите за кредитен рейтинг с регулаторни технически стандарти за оценката на съответствието на методологиите за определяне на кредитни рейтинги
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно агенциите за кредитен рейтинг (1), и по-специално член 21, параграф 4, буква г) от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1060/2009 изисква от агенциите за кредитен рейтинг да използват методологии, които са стриктни, систематични, последователни и които подлежат на утвърждаване въз основа на натрупания опит, включително бек-тестване.
(2)
Настоящият регламент е необходим, за да се осигури прозрачност на оценката, извършвана от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/77/ЕО на Комисията (2), както и единни правила във връзка с изискванията, посочени в член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(3)
ЕОЦКП трябва да преценява дали агенциите за кредитен рейтинг се съобразяват с разпоредбите на член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1060/2009 при разглеждането на заявленията за регистрация съгласно член 15 от същия регламент. След регистрацията ЕОЦКП следва да прави оценка в рамките на текущия надзор на последователното спазване от страна на агенциите за кредитен рейтинг на разпоредбите на член 8, параграф 3, когато смята, че такава оценка е необходима.
(4)
Регламент (ЕО) № 1060/2009, и по-специално член 23 от него, не разрешава на ЕОЦКП, на Комисията или на всякакви други публични органи на държава членка да се намесват по отношение на съдържанието на кредитните рейтинги или методологии. Съответно настоящият регламент следва да определи правила, по които методологиите да бъдат оценявани, но не следва да дава възможност на тези органи да се произнасят по точността на даден кредитен рейтинг, определен по тези методологии.
(5)
С член 6, параграф 2 във връзка с раздел А, точка 9 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1060/2009 се изисква кредитните агенции да създадат звено за преразглеждане на методологиите, моделите и ключовите допускания, което периодично да преразглежда техните методологии, модели и ключови рейтингови допускания, като например математически или корелационни допускания, както и всякакви техни сериозни промени или изменения, а също и уместността на тези методологии и ключови рейтингови допускания, когато те се използват или се възнамерява да бъдат използвани за оценката на нови финансови инструменти.
(6)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторните технически стандарти, които ЕОЦКП е представила на Комисията за одобрение, в съответствие с процедурата, посочена в член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(7)
ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторните технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. Освен това през май 2011 г. ЕОЦКП отправи покана за изказване на мнения, за да събере информация от пазарните участници,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя правилата, които да бъдат използвани при оценката на съответствието на методологиите за определяне на кредитните рейтинги, с изискванията, посочени в член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1060/2009.
Член 2
Доказване на спазването
Всяка кредитна агенция във всеки един момент трябва да може да докаже пред ЕОЦКП, че спазва изискванията, посочени в член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1060/2009, свързани с използването на методологиите за определяне на кредитните рейтинги.
Член 3
Оценка на съответствието от страна на ЕОЦКП
1. В допълнение към проверките на спазването от страна на агенциите за кредитен рейтинг на разпоредбите на член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1060/2009 във връзка със заявленията за регистрация по член 15 от посочения регламент, ЕОЦКП проверява текущо с честота, която смята за уместна, спазването на член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1060/2009.
2. При проверката на спазването от страна на агенциите за кредитен рейтинг на разпоредбите на член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1060/2009 ЕОЦКП използва цялата налична информация, за да оцени процеса на разработване, одобряване, прилагане и преразглеждане на методологиите на агенциите за кредитен рейтинг.
3. При определянето на подходящото равнище на оценка, ЕОЦКП взема под внимание дали за методологията, използвана от кредитната агенция, може да бъде доказано, че във времето е била последователна и точна при прогнозирането на кредитоспособността, и може да прилага методи за утвърждаване, като подходящи проучвания за случаите на кредитно неизпълнение или адаптиране на рейтингите, разработени, за да се провери конкретната методология.
Член 4
Оценка на стриктността на методологиите на агенциите за кредитен рейтинг
1. Агенциите за кредитен рейтинг използват и прилагат методологии за кредитен рейтинг, които:
а)
включват ясни и надеждни средства за контрол и механизми за тяхното разработване, както и съответните разрешения, които предполагат подходящо ниво на взискателност на проверката;
б)
отчитат всички основни фактори, за които се смята, че са определящи за кредитоспособността на оценявания субект или финансов инструмент, като това се подкрепя от статистически данни, натрупан опит или доказателства;
в)
вземат под внимание модела на отношенията между оценяваните субекти или финансови инструменти с един и същ рисков фактор и рисковите фактори, към които методологиите за кредитен рейтинг са чувствителни;
г)
включват надеждни и подходящи аналитични модели, които са свързани с качеството, ключови допускания за кредитните рейтинги и критерии, когато има такива.
2. Агенциите за кредитен рейтинг представят подробни обяснения по следните точки с оглед на методологиите за кредитен рейтинг, използвани спрямо:
а)
всеки качествен фактор, включително обхвата на качествената оценка на този фактор;
б)
всеки количествен фактор, включително ключови променливи, източници на данни, ключови допускания, техники на моделиране и техники за количествен анализ.
3. Подробните обяснения, посочени в параграф 2, включват:
а)
обяснение на значението на всеки един от качествените или количествени фактори, използвани от дадената методология за кредитен рейтинг, включително, където е уместно, описание и аргументация на съответните тегла на тези фактори и на тяхното влияние при определянето на кредитния рейтинг;
б)
оценка на връзката между ключовите допускания, използвани в съответната методология за кредитен рейтинг, и критичните фактори за риска, произтичащи от макроикономическите или финансови данни; както и
в)
оценка на връзката между ключовите допускания в методологията за кредитен рейтинг и променливостта на кредитните рейтинги, определяни от тази методология, във времето.
4. Агенциите за кредитен рейтинг използват методологии за кредитен рейтинг и свързаните с тях аналитични модели, ключови допускания за кредитния рейтинг и критерии, които коректно включват изводи или резултати от вътрешен преглед или мониторингов преглед, предприет от един или повече от следните участници:
а)
независимите членове на управителния или надзорния съвет на агенциите за кредитен рейтинг;
б)
звено за преразглеждане на методологиите, моделите и ключовите допускания на агенцията за кредитен рейтинг;
в)
всяко друго подходящо лице или комитет, ангажиран с мониторинга и прегледа на методологиите за кредитен рейтинг.
Член 5
Оценка на систематичността на методологиите за определяне на кредитните рейтинги
1. Агенциите за кредитен рейтинг използват методологии за определяне на кредитен рейтинг и свързани с тях аналитични модели, ключови кредитни допускания и критерии, които се прилагат систематично при определянето на всички кредитни рейтинги на даден клас активи или в даден пазарен сегмент, освен ако има обективна причина за отклоняване от тях.
2. Агенциите за кредитен рейтинг използват методология за кредитен рейтинг, която може правилно да отрази заключенията от прегледите на нейната уместност.
Член 6
Оценка на последователността на методологиите на агенциите за кредитен рейтинг
Агенциите за кредитен рейтинг използват методологии за определяне на кредитен рейтинг, които са разработени и се прилагат така, че:
а)
да могат да продължават да бъдат използвани, освен ако има обективна причина методологията за кредитен рейтинг да бъде изменена или изведена от употреба;
б)
да могат правилно да отразят заключенията от текущия мониторинг или преглед, по-специално когато промените в структурните макроикономически или финансови пазарни условия биха могли да повлияят на оценките на агенциите за кредитен рейтинг, направени с тази методология;
в)
да сравняват кредитните рейтинги на различни класове активи.
Член 7
Оценка на възможността методологията за кредитен рейтинг да бъде утвърдена въз основа на натрупания опит, включително чрез бек-тестване
1. Агенциите за кредитен рейтинг използват методологии за определяне на кредитен рейтинг, които са подкрепени от количествени данни, доказващи възможностите на методологиите за открояване.
2. Агенциите за кредитен рейтинг използват методологии, които описват следните характеристики:
а)
доказана в досегашния опит надеждност и точност на прогнозите на кредитните рейтинги, присъдени при използване на съответната методология за подходящи времеви хоризонти и за различни класове активи;
б)
степента, в която използваните в модела за рейтингите допускания се отклоняват от реалните равнища на кредитно неизпълнение и загуба.
3. Утвърждаването на методологията за кредитен рейтинг има за цел да:
а)
провери чувствителността на методологията за определяне на кредитен рейтинг към промени във всяко едно от основните допускания, включително в количествените или качествените фактори;
б)
направи подходяща и уместна оценка на определените в миналото кредитни рейтинги, изготвени посредством съответната методология за кредитен рейтинг;
в)
използва надеждни изходни стойности, включително подходящ размер на извадките с данни;
г)
отчита с необходимото внимание основните географски области на оценяваните субекти или финансови инструменти за всяка една от оценяваните категории кредитен рейтинг, а именно рейтинги на структурирани финансови инструменти, рейтинги на държави, рейтинги на предприятия, рейтинги на финансови институции, рейтинги на застрахователни предприятия, рейтинги на субекти от публичния сектор.
4. Агенциите за кредитен рейтинг разполагат с процедури, които осигуряват откриване на системни аномалии в кредитните рейтинги посредством бек-тестване, а също така осигуряват и подходящо преодоляване на тези аномалии.
5. В процеса на извършване на преглед на методологиите за кредитен рейтинг, агенцията за кредитен рейтинг включва:
а)
редовни прегледи на кредитните рейтинги и реалните резултати на оценяваните субекти и финансови инструменти;
б)
проверки в извадка и извън извадка;
в)
информация за минал опит с утвърждаване или бек-тестване.
Член 8
Освобождаване от задължения
В случаите, в които има ограничени количествени данни в подкрепа на прогнозните възможности на дадена методология за кредитен рейтинг, агенциите за кредитен рейтинг се освобождават от спазването на член 7 от настоящия регламент, ако:
а)
подсигуряват, че методологиите за кредитен рейтинг дават разумни прогнози за кредитоспособността;
б)
във времето последователно прилагат вътрешни процедури за различни пазарни сегменти;
в)
разполагат с процедури, които осигуряват откриване на системни аномалии в кредитните рейтинги посредством бек-тестване, а също така осигуряват и подходящо преодоляване на тези аномалии.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 март 2012 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 447/2012
af 21. marts 2012
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvurderingsbureauer gennem fastlæggelse af reguleringsmæssige tekniske standarder for overensstemmelsesvurdering af kreditvurderingsmetoder
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 af 16. september 2009 om kreditvurderingsbureauer (1), særlig artikel 21, stk. 4, litra d), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009 skal et kreditvurderingsbureau anvende vurderingsmetoder, der er stringente, systematiske og kontinuerlige, og som verificeres på baggrund af den historiske erfaring, herunder nærmere efterprøvning (»backtesting«).
(2)
Denne forordning er nødvendig for at sikre gennemsigtighed ved den vurdering, der foretages af Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om opretteles af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF (2), og for at fastlægge ensartede bestemmelser med hensyn til kravene i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009.
(3)
ESMA skal vurdere, hvorvidt kreditvurderingsbureauer opfylder bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009, når den behandler ansøgninger om registrering i henhold til forordningens artikel 15. Efter registreringen bør ESMA, når den finder det nødvendigt, som led i sin løbende overvågning vurdere, om kreditvurderingsbureauerne fortsat opfylder kravene i artikel 8, stk. 3.
(4)
Forordning (EF) nr. 1060/2009, særlig artikel 23, giver ikke ESMA, Kommissionen eller nogen offentlig myndighed i en medlemsstat mulighed for at have indflydelse på indholdet af kreditvurderinger eller metoder. Denne forordning bør derfor fastlægge, hvordan sådanne metoder skal vurderes, men bør ikke bestemme, at disse myndigheder skal tage stilling til nøjagtigheden af en kreditvurdering, der er udarbejdet ved hjælp af sådanne metoder.
(5)
Ifølge artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1060/2009 sammenholdt med punkt 9 i afsnit A i bilag I til forordningen skal et kreditvurderingsbureau etablere en kontrolfunktion til regelmæssig kontrol af dets metoder, modeller, de vigtigste udgangshypoteser såsom matematiske eller korrelationsmæssige hypoteser samt af alle væsentlige ændringer af dem samt af hensigtsmæssigheden af disse metoder, modeller og vigtigste udgangshypoteser, såfremt de anvendes eller påtænkes anvendt til kreditvurdering af nye finansielle instrumenter.
(6)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ESMA har forelagt Kommissionen med henblik på godkendelse i overensstemmelse med proceduren i artikel 10 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
(7)
ESMA har foretaget åbne offentlige høringer om det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i forordning (EU) nr. 1095/2010. Derudover har ESMA foretaget en indkaldelse af meningstilkendegivelser i maj 2011 for at indhente oplysninger fra markedsdeltagerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes de bestemmelser, der skal anvendes ved vurderingen af kreditvurderingsmetoders overensstemmelse med kravene i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009.
Artikel 2
Dokumentation for overensstemmelse
Kreditvurderingsbureauer skal til enhver tid over for ESMA kunne dokumentere, at de opfylder kravene i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009 for så vidt angår anvendelsen af kreditvurderingsmetoder.
Artikel 3
ESMA's overensstemmelsesvurdering
1. Ud over at undersøge kreditvurderingsbureauers overholdelse af bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009 i forbindelse med ansøgninger om registrering i henhold til artikel 15 i nævnte forordning skal ESMA løbende undersøge hvert kreditvurderingsbureaus overholdelse af artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009 i det omfang, ESMA finder det hensigtsmæssigt.
2. Ved undersøgelse af, om kreditvurderingsbureauer opfylder bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009, skal ESMA anvende alle oplysninger, der er relevante, når kreditvurderingsmetoder skal udvikles, godkendes, anvendes og underkastes kontrol.
3. Ved afgørelsen af, på hvilket niveau vurderingen bør foretages, skal ESMA tage hensyn til, om kreditvurderingsmetoden på baggrund af den historiske erfaring kan dokumenteres at være konsistent og nøjagtig, når det drejer sig om at forudsige kreditværdighed, og ESMA kan i den forbindelse tage hensyn til valideringsmetoder som f.eks. egnede undersøgelser vedrørende kredithændelser eller overgang fra én kategori til en anden.
Artikel 4
Vurdering af, om en kreditvurderingsmetode er stringent
1. Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder,
a)
der indeholder klare og solide kontroller og processer vedrørende deres udvikling og dertil knyttede godkendelser, der giver mulighed for efterprøvelse
b)
der tager højde for alle faktorer, der anses for at være relevante ved vurderingen af en enheds eller et finansielt instruments kreditværdighed; disse skal understøttes af statistisk, historisk erfaring eller dokumentation
c)
der tager højde for det modelberegnede forhold mellem kreditvurderede enheder eller finansielle instrumenter med samme risikofaktor og risikofaktorer, over for hvilke kreditvurderingsmetoderne er følsomme
d)
hvori indgår pålidelige, relevante og kvalitetsrelaterede analytiske modeller, de vigtigste udgangshypoteser og kriterier, hvis sådanne findes.
2. Kreditvurderingsbureauer skal angive og detaljeret gøre rede for følgende faktorer med hensyn til de anvendte kreditvurderingsmetoder:
a)
hver kvalitativ faktor, herunder råderummet for kvalitativ vurdering for den pågældende faktor
b)
hver kvantitativ faktor, herunder vigtige variabler, datakilder, vigtigste udgangshypoteser, modelberegninger og kvantitative teknikker.
3. Den detaljerede redegørelse, jf. stk. 2, skal indeholde følgende:
a)
en erklæring om betydningen af hver kvalitativ og kvantitativ faktor, der anvendes som led i den pågældende kreditvurderingsmetode, herunder, hvis det er relevant, en beskrivelse af og begrundelse for de vægte, der tillægges faktorerne og deres indflydelse på kreditvurderingerne
b)
en vurdering af sammenhængen mellem de anvendte vigtigste udgangshypoteser i den pågældende kreditvurderingsmetode og de kritiske risikofaktorer, der udledes af makroøkonomiske og finansielle data, og
c)
en vurdering af sammenhængen mellem de anvendte vigtigste udgangshypoteser i den pågældende kreditvurderingsmetode og volatiliteten af de kreditvurderinger, der er udarbejdet med denne metode over tid.
4. Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder og de dertil knyttede analytiske modeller, vigtigste udgangshypoteser og kriterier, der straks tager højde for konstateringer i eller resultater af en intern kontrol eller en overvågningsrelateret kontrol foretaget af en eller flere af følgende:
a)
kreditvurderingsbureauets uafhængige medlemmer af administrations- eller tilsynsorganet
b)
kreditvurderingsbureauets revisionsenhed
c)
enhver anden relevant person eller ethvert andet relevant udvalg, der deltager i overvågning og kontrol af kreditvurderingsmetoder.
Artikel 5
Vurdering af, om en kreditvurderingsmetode er systematisk
1. Kreditvurderingsbureauer skal anvende en kreditvurderingsmetode og dertil knyttede analytiske modeller, de vigtigste udgangshypoteser og kriterier, der anvendes systematisk ved udarbejdelsen af alle kreditvurderinger i en given aktivklasse eller et givet markedssegment, medmindre der er en objektiv grund til at afvige herfra.
2. Kreditvurderingsbureauer skal anvende en kreditvurderingsmetode, der giver mulighed for straks at tage højde for resultaterne af kontrol af dens egnethed.
Artikel 6
Vurdering af, om en kreditvurderingsmetode er kontinuerlig
Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder, der er udformet og som anvendes på en måde, der gør det muligt:
a)
fortsat at anvende dem, medmindre der er en objektiv grund til at ændre kreditvurderingsmetoden eller ophøre med at anvende den
b)
straks at tage højde for resultater af igangværende overvågning eller kontrol, særlig hvis ændringer i strukturelle makroøkonomiske eller finansielle markedsbetingelser ville have indflydelse på kreditvurderinger udarbejdet ved hjælp af denne metode
c)
at sammenligne kreditvurderinger på tværs af forskellige aktivklasser.
Artikel 7
Vurdering af, om en kreditvurderingsmetode verificeres på baggrund af den historiske erfaring, herunder nærmere efterprøvning (»backtesting«)
1. Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder, for hvilke der er kvantitativ dokumentation for deres selektivitet.
2. Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder, der beskriver:
a)
den historiske soliditet og præcision af kreditvurderinger udstedt under anvendelse af den relevante metode over passende tidshorisonter og på tværs af forskellige aktivklasser
b)
i hvilket omfang de anvendte udgangshypoteser i kreditvurderingsmodellen afviger fra de faktiske kredithændelses- og tabsrater.
3. Valideringen af en kreditvurderingsmetode skal udformes, så:
a)
det er muligt at undersøge en kreditvurderingsmetodes følsomhed over for ændringer i udgangshypoteserne, herunder kvalitative og kvantitative faktorer
b)
der kan foretages en tilstrækkelig og hensigtsmæssig vurdering af historiske kreditvurderinger udarbejdet ved hjælp af den pågældende kreditvurderingsmetode
c)
der anvendes pålidelige input, herunder passende datastikprøvestørrelser
d)
der tages højde for de vigtigste geografiske områder for de kreditvurderede enheder eller finansielle instrumenter for hver kreditvurderingskategori, f.eks. struktureret finansiering, staten, selskaber, finansielle institutioner, forsikringsselskaber, offentlige finanser.
4. Kreditvurderingsbureauer skal råde over processer, der sikrer, at systemiske kreditvurderingsanomalier, der findes ved backtesting, opdages, og at der tages hånd om disse.
5. Ved kontrollen af kreditvurderingsmetoder skal kreditvurderingsbureauer inddrage:
a)
regelmæssige kreditvurderingskontroller og resultatkontroller vedrørende kreditvurderede enheder og finansielle instrumenter
b)
»in-sample«- og »out-of-sample«-testning
c)
historiske oplysninger om validering eller backtesting.
Artikel 8
Fritagelse
I tilfælde, hvor der er begrænset kvantitativ dokumentation til støtte for en kreditvurderingsmetodes præcision, fritages kreditvurderingsbureauer for at opfylde kravene i artikel 7 i denne forordning, hvis de:
a)
sikrer, at kreditvurderingsmetoderne kan forudsige kreditværdighed med tilstrækkelig præcision
b)
anvender interne procedurer konsistent over tid og på tværs af forskellige markedssegmenter
c)
råder over processer, der sikrer, at systemiske kreditvurderingsanomalier, der findes ved backtesting, opdages, og at der tages hånd om disse.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2012.