РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 октомври 2010 година
за финансирането на спешни мерки във връзка с болестта бяс в Североизточна Италия
(нотифицирано под номер C(2010) 7379)
(2010/657/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 8, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Решение 2009/470/ЕО се предвижда, че когато държава-членка е пряко застрашена от появата или развитието на територията на трета държава или държава-членка на една от болестите, изброени в приложение I към посоченото решение, може да се реши да се приемат подходящи за обстановката мерки и да се предостави финансов принос на Съюза за мерки, преценени като особено необходими за успеха на предприетите действия.
(2)
Бесът е болест по животните, която засяга предимно диви и домашни месоядни животни и има сериозно отражение върху общественото здраве. Той е една от болестите, изброени в приложение I към Решение 2009/470/ЕО.
(3)
През последните години в резултат на съфинансирани от Съюза програми за орална имунизация на диви месоядни животни, които представляват резервоар на болестта, ситуацията в повечето държави-членки е благоприятна, като се наблюдава рязко намаляване на броя на случаите на бяс при диви и домашни животни и изчезване на случаите при хора.
(4)
От 1997 г. насам Италия е считана за държава, свободна от бяс. При все това, през октомври 2008 г. в региона Friuli Venezia Giulia е открит един случай на бяс, последван от още осем нови случая в същия регион. През 2009 г. горски бяс се разпространява и в регион Veneto. До края на 2009 г. в регион Friuli Venezia Giulia са открити 35 случая, а в регион Veneto - 33 случая.
(5)
Съседните държави-членки изразиха безпокойство, че територията им е застрашена от ситуацията с болестта бяс в Североизточна Италия.
(6)
Необходими са съответно спешни мерки, за да се предотврати по-нататъшното разпространение на болестта в Италия, както и разпространението в съседните държави-членки Австрия и Словения, и за да се подкрепят усилията за възможно най-скорошното изкореняване на болестта.
(7)
На 9 декември 2009 г. Италия представи на Комисията план за предприемането на спешна орална ваксинация на лисици, озаглавен „Програма за контрол на болестта бяс в регионите на Североизточна Италия - специален план за ваксиниране на лисици“. Планът бе счетен за приемлив, поради което е целесъобразно някои мерки да се ползват от финансирането на Съюза. Ето защо за изпълнението му следва да бъде осигурено финансовото участие на Съюза.
(8)
Финансовото участие на Съюза следва да бъде изплатено въз основа на официалното искане за възстановяване, отправено от държавите-членки, и на оправдателните документи, посочени в член 7 от Регламент (ЕО) № 349/2005 на Комисията от 28 февруари 2005 г. за определяне на правила относно финансирането от Общността на спешни мерки и на кампанията за борба с някои болести по животните съгласно Решение 90/424/ЕИО на Съвета (2).
(9)
Предвид неотложността на изпълнението на разширения план за ваксинация, за да се предотврати разпространението в други държави-членки, е обосновано финансовото участие на Съюза да бъде предоставено, считано от 9 декември 2009 г., когато планът бе представен на Комисията за финансиране.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Планът за предприемането на спешни мерки „Програма за контрол на болестта бяс в регионите на Североизточна Италия - специален план за ваксиниране на лисици“ (наричан по-долу „планът“), представен на 9 декември 2009 г. от Италия, се одобрява за периода от 9 декември 2009 г. до 31 декември 2010 г.
Член 2
1. Съюзът може да предостави финансово участие за изпълнението на плана в размер на 50 % от разходите, направени от Италия за:
а)
извършване на лабораторни тестове за:
i)
откриване на антигени или антитела на вируса на бяс;
ii)
изолиране и характеризиране на вируса на бяс;
iii)
откриване на биомаркер;
iv)
титриране на ваксинални примамки,
б)
закупуване и разпространение на орални ваксини заедно с примамки и закупуване и парентерално приложение на ваксини върху добитък в рамките на плана.
Същевременно обаче финансовото участие на Съюза в разходите, посочени в букви а) и б), не надвишава 2 300 000 EUR.
2. Максималният размер на разходите, които да бъдат възстановени на Италия във връзка с плана, не надвишава средно:
a)
за серологичен тест:
8 EUR за тест;
б)
за тест за откриване на тетрациклин в костите:
8 EUR за тест;
в)
за флуоресцентен тест за антитела (FAT):
12 EUR за тест;
г)
за тест на полимеразна верижна реакция (PCR тест):
10 EUR за тест;
д)
за закупуване на орални ваксини заедно с примамки:
0,4 EUR за доза;
е)
за закупуване на ваксини за парентерално приложение:
1 EUR за доза;
ж)
за ваксиниране на добитък:
1,50 EUR на животно.
3. Разходите за извършването на лабораторните тестове, посочени в параграф 1, буква а), включват:
а)
разходите, направени за закупуването на комплекти за тестове, реактиви и всички консумативи, използвани при извършването на тестовете;
б)
разходите, направени за персонал с цел извършването на тестовете, изцяло или частично;
в)
режийни разходи, които не надвишават 7 % от общия размер на разходите, посочени в букви а) и б).
Член 3
1. Финансовото участие на Съюза в плана се предоставя, при условие че Италия:
а)
изпълни плана съгласно съответните разпоредби на правото на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията, на възлагането на договори за обществени поръчки и на отпускането на държавни помощи;
б)
предостави на Комисията окончателен доклад в съответствие с приложенията най-късно до 30 април 2011 г. относно техническото изпълнение на плана, придружен от доказателства, удостоверяващи направените разходи и постигнатите резултати за периода от 9 декември 2009 г. до 31 декември 2010 г.;
в)
изпълни плана ефективно.
2. В случай че Италия не спази условията, посочени в параграф 1, Комисията намалява финансовото участие на Съюза, като взема предвид естеството и тежестта на нарушението, както и понесените от Съюза финансови загуби.
Член 4
Настоящото решение се прилага, считано от 9 декември 2009 г.
Член 5
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 28 октомври 2010 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 28. oktober 2010
om tilskud til beredskabsforanstaltninger vedrørende rabies i det nordøstlige Italien
(meddelt under nummer K(2010) 7379)
(2010/657/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets beslutning 2009/470/EF af 25. maj 2009 om visse udgifter på veterinærområdet (1), særlig artikel 8, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til beslutning 2009/470/EF kan der, hvis en medlemsstat trues direkte af udbrud eller udvikling på et tredjelands eller en medlemsstats område af en af de sygdomme, der er opført i bilag I til samme beslutning, vedtages foranstaltninger, der er relevante for situationen, og ydes et finansielt EU-tilskud til de foranstaltninger, der anses for at være nødvendige for, at de indledte aktioner lykkes.
(2)
Rabies er en dyresygdom, som primært rammer vildtlevende kødædere og kødædende husdyr, og som har alvorlige folkesundhedsmæssige konsekvenser. Det er en af de sygdomme, som er opført i bilag I til beslutning 2009/470/EF.
(3)
De programmer for oral immunisering af vildtlevende kødædere (som udgør et reservoir for sygdommen), som Unionen har medfinansieret i de senere år, har skabt en meget positiv situation i de fleste medlemsstater, idet antallet af rabiestilfælde hos vildtlevende dyr og husdyr er faldet drastisk, og der ikke længere konstateres tilfælde hos mennesker.
(4)
Italien har været betragtet som et rabiesfrit land siden 1997. Der blev imidlertid i oktober 2008 konstateret et tilfælde af rabies i regionen Friuli-Venezia Giulia, og efterfølgende er der konstateret otte nye tilfælde i samme region. I 2009 spredte sylvatisk rabies sig også til regionen Veneto. Ved udgangen af 2009 var der konstateret 35 tilfælde i Friuli-Venezia Giulia og 33 tilfælde i Veneto.
(5)
Nabomedlemsstaterne er bekymrede over, at deres områder trues af rabiessituationen i det nordøstlige Italien.
(6)
Det er derfor nødvendigt at træffe beredskabsforanstaltninger for at forhindre yderligere spredning af sygdommen i Italien og spredning til nabomedlemsstaterne Østrig og Slovenien og at forstærke indsatsen for at udrydde sygdommen snarest muligt.
(7)
Den 9. december 2009 forelagde Italien Kommissionen en beredskabsplan for oral vaccination af ræve, »Rabiesbekæmpelsesprogram for regionerne i det nordøstlige Italien - særlig vaccinationsplan for ræve«. Planen er blevet godtaget, og der bør derfor ydes EU-tilskud til visse foranstaltninger. Der bør derfor ydes EU-tilskud til gennemførelsen af programmet.
(8)
EU-tilskuddet udbetales på grundlag af den officielle anmodning om godtgørelse fra medlemsstaterne og dokumentation som omhandlet i artikel 7 i Kommissionens forordning (EF) nr. 349/2005 af 28. februar 2005 om reglerne om fællesskabsfinansiering af aktioner af hastende karakter og bekæmpelse af visse sygdomme hos dyr som omhandlet i Rådets beslutning 90/424/EØF (2).
(9)
Under hensyntagen til, at det hastede at få gennemført den udvidede vaccinationsplan for at forhindre spredning til andre medlemsstater, er det berettiget, at EU-tilskuddet gøres tilgængeligt fra den 9. december 2009, hvor planen blev forelagt Kommissionen med henblik på finansiering.
(10)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
»Rabiesbekæmpelsesprogrammet for regionerne i det nordøstlige Italien - særlig vaccinationsplan for ræve« (i det følgende benævnt »planen«), der blev forelagt af Italien den 9. december 2009, godkendes for perioden 9. december 2009 til 31. december 2010.
Artikel 2
1. Unionen kan yde et tilskud til planen på 50 % af Italiens udgifter til:
a)
udførelse af laboratorieundersøgelser for:
i)
påvisning af rabiesantigen eller -antistoffer
ii)
isolering og karakterisering af rabiesvirus
iii)
påvisning af biomarkør
iv)
titrering af vaccinemadding
b)
indkøb og distribution af oral vaccine og madding samt indkøb og indgivelse af parenterale vacciner i husdyr i henhold til planen.
EU-tilskuddet til dækning af de i litra a) og b) omhandlede udgifter kan dog højst udgøre 2 300 000 EUR.
2. Det maksimumsbeløb, der godtgøres Italien for planen, må i gennemsnit ikke overstige:
a)
for en serologisk test:
8 EUR pr. test
b)
for en test til påvisning af tetracyklin i knoglevæv:
8 EUR pr. test
c)
for en fluorescerende antistoftest (FAT):
12 EUR pr. test
d)
for en polymerase-kædereaktionstest (PCR-test):
10 EUR pr. test
e)
for indkøb af oral vaccine og madding:
0,4 EUR pr. dosis
f)
for indkøb af parenteral vaccine:
1 EUR pr. dosis
g)
for vaccination af husdyr:
1,50 EUR pr. dyr.
3. Udgifterne til at udføre de i stk. 1, litra a), omhandlede laboratorieundersøgelser omfatter:
a)
udgifterne til indkøb af testkit, reagenser og alle hjælpematerialer, der anvendes ved undersøgelserne
b)
udgifterne til personale, der specifikt beskæftiges på fuld tid eller på deltid med at foretage undersøgelserne
c)
højst 7 % af generalomkostningerne i forbindelse med det i litra a) og b) omhandlede samlede udgiftsbeløb.
Artikel 3
1. EU-tilskuddet til planen ydes på den betingelse, at Italien:
a)
gennemfører planen i overensstemmelse med de relevante EU-bestemmelser, herunder konkurrencereglerne og bestemmelserne om indgåelse af offentlige indkøbsaftaler og statsstøtte;
b)
senest den 30. april 2011 og i overensstemmelse med bilagene forelægger Kommissionen en endelig rapport om den tekniske gennemførelse af planen ledsaget af dokumentation for de udgifter, der er afholdt, og de resultater, der er opnået, i perioden 9. december 2009 til 31. december 2010
c)
gennemfører planen effektivt.
2. Såfremt Italien ikke opfylder betingelserne i stk. 1, nedsætter Kommissionen EU-tilskuddet under hensyntagen til overtrædelsens art og omfang og det finansielle tab, Unionen har lidt.
Artikel 4
Denne afgørelse anvendes fra den 9. december 2009.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. oktober 2010.