РЕШЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
от 29 февруари 2012 година
относно функцията и мандата на служителя по изслушването при някои търговски процедури
(2012/199/ЕС)
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Процедурния правилник на Комисията (1), и по-специално член 22 от него,
като има предвид, че:
(1)
Правото на добра администрация представлява утвърден принцип в законодателството на Европейския съюз, който включва процедурните права на заинтересованите страни, участващи в административна процедура, резултатът от която може да засегне интересите им.
(2)
Този принцип на законодателството на Европейския съюз е предвиден в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2). Предвидените в член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата права на лице, чиито интереси са засегнати при търговска процедура, са или изрично предвидени, или - тъй като са общи принципи на правото - следва да бъдат приложени в Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (3), Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (4), Регламент (ЕО) № 260/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно общите правила за внос (5), Регламент (ЕО) № 625/2009 на Съвета от 7 юли 2009 г. относно общия режим за внос от някои трети страни (6), Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (7), Регламент (ЕО) № 385/96 на Съвета от 29 януари 1996 г. относно защитата срещу вредните практики при ценообразуването в корабостроенето (8), Регламент (ЕО) № 868/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно защита срещу субсидиране и практики на несправедливо ценообразуване, причиняващи щети на въздушните превозвачи на Общността при осигуряване на въздушно обслужване от държави, които не са членки на Европейската общност (9), Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета от 22 юли 2008 г. за прилагане на схема от общи тарифни преференции за периода от 1 януари 2009 г. и за изменение на регламенти (ЕО) № 552/97, (ЕО) № 1933/2006 и регламенти (ЕО) № 1100/2006 и № 964/2007 на Комисията (10), Регламент (ЕО) № 1515/2001 на Съвета от 23 юли 2001 г. относно мерките, които Общността може да вземе след доклад, приет от Органа за уреждане на спорове на СТО, относно антидъмпингови и антисубсидийни въпроси (11) и в Регламент (ЕО) № 427/2003 на Съвета от 3 март 2003 г. относно временен защитен механизъм по отношение на вноса на някои продукти с произход от Народна република Китай и за изменение на Регламент (ЕО) № 519/94 относно общите правила за внос от някои трети страни (12).
(3)
От 1 януари 2007 г. на служител на ГД „Търговия“ с опит в областта на търговската защита, наричан „служител по изслушването“, бе възложена задачата да осигури ефективно упражняване на процедурните права на заинтересовани страни и да гарантира, че търговските процедури, предвидени в изброените по-горе регламенти, протичат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове.
(4)
С цел укрепване на тази роля и увеличаване на прозрачността и процедурната справедливост на съответната процедура, към настоящия момент функцията на служителя по изслушването следва да се засили в рамките на Комисията и да се конкретизират правомощията му.
(5)
Тази функция следва да бъде възложена на независимо лице с опит в областта на търговските процедури. Служителят по изслушването следва да бъде назначен от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
(6)
За да се гарантира независимостта на служителя по изслушването, той следва да бъде подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговката политика.
(7)
Основните правомощия на служителя по изслушването, предвидени в настоящото решение, са да консултира комисаря, отговарящ за търговската политика, и генералния директор на ГД „Търговия“; да гарантира процедурните права; да осигурява достъп до досието; да взема решенията за поверителния характер на даден документ; да разглежда позицията на администрацията по удължаване на крайни срокове. Служителят по изслушването следва да се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
(8)
За да се увеличат процедурните гаранции за упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, е необходимо да се определят видовете изслушвания и да се установят правилата за организиране, провеждане и последващи действия по отношение на изслушванията с участието на служителя по изслушването.
(9)
Правомощието на служителя по изслушването да взема решения по въпроси, свързани с достъпа до досието, поверителността и крайните срокове, следва да осигури допълнителна процедурна гаранция за страните, засегнати при търговска процедура, без това да засяга времевите ограничения на процедурата.
(10)
Докладите следва да гарантират, че основните въпроси, разглеждани от служителя по изслушването, както и неговите основни препоръки са предложени на вниманието на вземащите решения и следователно осигуряват допълнителна гаранция за спазване на правата на страните, засегнати при търговска процедура. Годишните доклади следва и да информират държавите-членки на ЕС, Европейския парламент и обществеността относно дейностите на служителя по изслушването.
(11)
При разгласяване на информация за физически лица, специално внимание следва да се обърне на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (13).
(12)
Настоящото решение не засяга общите правила, предоставящи или изключващи достъп до документите на Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Служител по изслушването
1. В рамките на Комисията се създава специална функция на служител по изслушването при търговски процедури.
2. Задачата на служителя по изслушването е да осигури ефективното упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, предвидени в изброените по-долу регламенти (наричани по-долу за краткост „основни регламенти“), и да гарантира, че търговските процедури съгласно тези регламенти се провеждат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове. Основните регламенти са следните:
а)
Регламент (ЕО) № 1225/2009, и по-специално член 5, параграфи 10 и 11, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, член 8, параграфи 3, 4 и 9, членове 18, 19, 20 и 21;
б)
Регламент (ЕО) № 597/2009, и по-специално член 10, параграфи 12 и 13, член 11, параграфи 5, 6, 7, 8 и 10, член 13, параграфи 3, 4 и 9, членове 28, 29, 30 и 31;
в)
Регламент (ЕО) № 260/2009, и по-специално членове 6 и 9;
г)
Регламент (ЕО) № 625/2009, и по-специално членове 5 и 7;
д)
Регламент (ЕО) № 3286/94, и по-специално членове 8 и 9;
е)
Регламент (ЕО) № 385/96, и по-специално член 5, параграфи 12 и 13, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, членове 12, 13 и 14;
ж)
Регламент (ЕО) № 868/2004, и по-специално членове 7 и 8;
з)
Регламент (ЕО) № 732/2008, и по-специално членове 18, 19 и 20.
и)
Регламент (ЕО) № 1515/2001, и по-специално член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2;
й)
Регламент (ЕО) № 427/2003, и по-специално член 5, параграф 5, член 6, параграфи 4, 5 и 6, член 17, параграфи 2 и 3 и член 18.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„търговска процедура“ означава всяко разследване или административна процедура, извършвана от службите на Комисията съгласно някой от основните регламенти;
б)
„заинтересована страна“ означава всяко лице, чиито интереси за засегнати при търговска процедура, определена в приложимия основен регламент;
в)
„права на заинтересованите страни“ означава процедурните права и правото на всяко лице въпросите му да бъдат разгледани безпристрастно, справедливо и в разумни срокове при търговски процедури.
Член 3
Назначаване, прекратяване на назначението и заместване
1. Служителят по изслушването се назначава от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
2. Назначаването на служителя по изслушването се обявява в Официален вестник на Европейския съюз. Всяко прекъсване, прекратяване на назначението или прехвърляне на служителя по изслушването чрез която и да е процедура подлежи на мотивирано решение от страна на Комисията. Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Служителят по изслушването е подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика.
4. Ако служителят по изслушването не е в състояние да изпълни задълженията си, членът на Комисията, отговарящ за търговската политика, по възможност след консултация със служителя по изслушването, определя друг служител, който не е свързан със съответния случай и има достатъчно опит в областта на търговските процедури, за да изпълни задълженията на служителя по изслушването.
Член 4
Принципи за намеса на служителя по изслушването
1. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването действа независимо. Служителят по изслушването не приема инструкции при изпълнение на задачите си.
2. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването взема предвид нуждата от ефективно прилагане на основните регламенти в съответствие с действащото законодателство на Съюза и принципите, установени от Съда на Европейския съюз.
3. При упражняване на функцията си служителят по изслушването има неограничен и своевременен достъп по всяко време на процедурата до всички досиета, свързани с търговската процедура.
4. Служителят по изслушването взема решения съгласно предвиденото в настоящото решение и може да отправя препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, по отношение на всеки въпрос, свързан с правата на заинтересованите страни, които поискат намесата му. Служителят по изслушването се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
5. Служителят по изслушването бива информиран от отговорния директор или упълномощено от него лице за развитието на процедурата, в която служителят по изслушването се е намесил, до приемането на окончателен правен акт от страна на Комисията или съответно на Съвета. Служителят по изслушването бива информиран незабавно за всяка съществена промяна в позицията на Комисията при окончателния етап от търговската процедура, за да оцени потенциалното въздействие върху правата на заинтересованите страни.
6. Служителят по изслушването консултира члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и, когато е уместно, генералния директор, относно последващите мерки в отговор на препоръките му и при необходимост за възможни решения.
7. Отговорният директор се консултира със служителя по изслушването относно промени или актуализации на политиката, засягащи процедурни аспекти и съществени въпроси, които оказват въздействие върху правата на заинтересованите страни, определени в член 2 от настоящото решение. Със служителя по изслушването може да се проведе консултация по всеки друг въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
8. Служителят по изслушването може да представи пред члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и при необходимост пред генералния директор на ГД „Търговия“ наблюдения и препоръки относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
Член 5
Условия за намеса на служителя по изслушването - Времеви аспекти - Информация
1. Служителят по изслушването действа по искане на заинтересовани страни, члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор, директора, отговарящ за търговската процедура, или упълномощено от него лице, или директор на други служби, с които е проведена консултация при търговска процедура.
2. Служителят по изслушването може да се намеси във всеки един момент от търговската процедура при надлежно съблюдаване на времевите ограничения на тази процедура.
3. Служителят по изслушването е обвързан с крайните срокове, приложими при търговска процедура в съответствие с основните регламенти.
4. Всеки окончателен правен акт или предложение на Комисията се придружава от забележка от служителя по изслушването, в която той заявява дали се е намесил при въпросната процедура и какъв е характерът на намесата му.
Член 6
Изслушвания
1. По искане или в случаите и при обстоятелствата, предвидени в основните регламенти, служителят по изслушването може да организира и провежда два вида изслушване: изслушвания между отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси.
2. Изслушването може да обхваща всеки въпрос, който възниква към произволен момент от търговската процедура и би могъл да засегне правата на заинтересованите страни.
3. Поканените на изслушването физически лица се явяват лично или са представени от законен представител. Поканените на изслушването юридически лица са представени от надлежно упълномощен представител, избран измежду постоянния им персонал.
4. Физическите или юридическите лица, поканени на изслушване, организирано от служителя по изслушването, могат да бъдат придружени от юрисконсулт или друго допуснато от служителя по изслушването квалифицирано лице, което не е член на постоянния им персонал.
5. Настоящият член не засяга правото на изслушване, установено в основните регламенти.
Член 7
Изслушвания с участието на отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси
1. Служителят по изслушването може да организира и проведе изслушване между отделна заинтересована страна или група от заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост с други служби при мотивирано искане за това от заинтересованата страна или групата заинтересовани страни с подобни интереси.
2. Изслушване по специфичен въпрос с участието на група заинтересовани страни с подобни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с подобен интерес се съгласи да участва.
Член 8
Изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси
1. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано и председателствано от служителя по изслушването, за да позволи представянето на противоположни становища и контрааргументи. Срокът, в който следва да се проведе такова изслушване, е уточнен в известието за откриване на търговската процедура.
2. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано при всяка процедура за търговска защита след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
3. Изслушване по специфичен въпрос между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с различни интереси се съгласи да участва.
4. На изслушването присъстват службите на Комисията, отговарящи за разследването, а при необходимост и други служби.
5. Компетентните представители на държавите-членки могат да присъстват като наблюдатели на всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси.
Член 9
Подготовка на изслушванията
1. След изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването определя датата, продължителността и мястото на изслушването. Когато заинтересованите страни или службите на Комисията са поискали отлагане, служителят по изслушването взема решение дали да го позволи.
2. Когато е уместно, служителят по изслушването провежда подготвителна среща със заинтересованите страни или със службите на Комисията, отговарящи за разследването, както и други служби с цел идентифициране и разясняване, доколкото е възможно, на всички фактически и правни въпроси, които следва да бъдат засегнати по време на изслушването. В тази връзка служителят по изслушването може да поиска от участниците в изслушването всякаква необходима за подготовката на изслушването информация.
3. Служителят по изслушването подготвя дневния ред за всяко изслушване, който се предоставя на разположение на всички участници преди изслушването.
4. В разумни срокове след крайния срок за представяне на коментари по разгласена информация и преди провеждане на изслушване между страните, служителят по изслушването може да покани участниците да представят въпроси относно информацията, предоставена от другите заинтересовани страни.
5. Когато е уместно, с оглед на нуждата от гарантиране, че изслушването между страните е добре подготвено, и по-специално че фактическите въпроси са разяснени във възможно най-голяма степен, след изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването може да представи предварително на поканените на изслушването страни списък с въпроси, по които желае те да представят становищата си.
6. Служителят по изслушването може също така да поиска от участниците в изслушване да го уведомят предварително в писмена форма относно основното съдържание на изявлението, което се очаква да направят.
7. Служителят по изслушването може да покани външни експерти на изслушванията. Заинтересованите страни и службите на Комисията могат да поискат от служителя по изслушването да допусне външни експерти да присъстват по време на изслушванията. Служителят по изслушването взема решение по такива искания. От външните експерти, поканени на изслушването, се иска да подпишат споразумение за поверителност.
8. Външните експерти могат да бъдат призовани да представят всякакви уместни анализи, доклади или публикации, които да бъдат включени в досието и да бъдат направени достояние на всички участници, когато е възможно преди изслушването.
Член 10
Провеждане на изслушванията
1. Служителят по изслушването носи пълна отговорност за провеждането на изслушването. Служителят по изслушването гарантира, че изслушването се провежда правилно и допринася за справедливостта на самото изслушване и на всяко решение, което се взема впоследствие.
2. Изслушванията не се провеждат публично. Служителят по изслушването взема решение кои лица да бъдат изслушани от името на заинтересована страна и дали засегнатите лица да бъдат изслушани отделно или в присъствието на други поканени да присъстват лица. При втория случай се зачита легитимният интерес на заинтересованите страни за опазване на техните професионални тайни и друга поверителна информация.
3. Служителят по изслушването може да позволи на участниците да задават и отговарят на въпроси по време на изслушването.
4. Ако служителят по изслушването е допуснал външни експерти, той гарантира, че тези експерти имат възможността да представят вижданията си и да отговорят на въпроси на други участници в изслушването.
5. Когато е уместно, след самото изслушване и след това на отговорния директор или упълномощено от него лице, с оглед на нуждата да се гарантира правото на изслушване, служителят по изслушването може да предостави на заинтересованите страни възможността да представят допълнителни коментари в писмена форма. Служителят по изслушването определя дата, до която такива изложения да бъдат направени. Мненията в писмена форма, получени след тази дата, могат да не бъдат взети предвид.
Член 11
Последващи действия след изслушванията
1. Служителят по изслушването изготвя стенограма или съдържателно резюме на изслушванията:
а)
когато изслушванията се организират между заинтересовани страни с различни интереси, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушванията и се включват в досието, което е отворено за консултиране от заинтересованите страни;
б)
когато се организират изслушвания между отделна заинтересована страна или група страни с подобни интереси и службите на Комисията, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушването. Тези участници могат да представят мотивирано искане за поверителност на дадена част от информацията, съдържаща се в стенограмата или резюмето. Служителят по изслушването взема решение по отношение на тези искания след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост на други служби. Неповерителната версия на стенограмата или резюмето на изслушването се включва в досието за консултиране от заинтересованите страни.
2. Служителят по изслушването може да отправи препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, в съответствие с член 4, параграф 4 от настоящото решение. В разумен срок преди приемане на окончателен правен акт службите на Комисията, отговарящи за разследването, информират служителя по изслушването дали и как тези препоръки са взети предвид и представят на служителя по изслушването копие от проекта на правния акт.
3. Служителят по изслушването представя редовни доклади на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, с копие до генералния директор относно изслушванията с участието на отделни страни или група заинтересовани страни с подобни интереси, както е предвидено в член 18 от настоящото решение, освен ако случаят не изисква незабавна препоръка към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, или към генералния директор.
4. Всички препоръки, отправени към службите на Комисията, отговарящи за разследването, и докладите и наблюденията към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и генералния директор, направени от служителя по изслушването, се считат за поверителни вътрешни документи.
5. Ако е организирано изслушване между страните, служителят по изслушването подготвя окончателен доклад в писмена форма относно зачитането на правата на заинтересованите страни. Този доклад може да бъде изменян от служителя по изслушването с оглед на всякакви изменения на проекта на правен акт до момента да приемане на окончателния правен акт.
Член 12
Достъп до досието
1. Страна, която се представя за заинтересована страна, може да поиска от служителя по изслушването да разгледа всеки отказ от службите на Комисията, отговарящи за разследването, да предоставят на тази страна в разумен срок достъп до досието, отворена за консултиране, или до определен документ, притежание на Комисията. Служителят по изслушването разглежда случая и взема решение дали да даде частичен или пълен достъп до досието или до поискания документ.
2. Служителят по изслушванията определя сроковете, в които този достъп да бъде предоставен от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 13
Поверителност
1. Служителят по изслушването е обвързан от общите правила относно поверителността на информацията, предоставена при административни процедури пред Комисията от заинтересованите страни.
2. Заинтересована страна или службите на Комисията, отговарящи за разследването, могат да поискат от служителя по изслушването да вземе решение относно поверителния характер на даден документ, притежание на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 14
Неповерителни резюмета на поверителна информация
1. Заинтересована страна може да поиска от служителя по изслушването да преразгледа оценката на службите на Комисията, отговарящи за разследването, относно това дали неповерително резюме на поверителната информация, представена по време на разследването, е достатъчно подробно, за да позволи приемливо разбиране на същността на представената на поверителна основа информация.
2. Ако службите на Комисията, отговарящи за разследването, възнамеряват да не вземат предвид документ или информация, за които дадена заинтересована страна е отказала да представи съдържателно неповерително резюме, последната може да поиска от служителя по изслушването да вземе решение по въпроса.
3. Служителят по изслушването разглежда искането. Ако сметне, че неповерителното резюме не е достатъчно подробно, служителят по изслушването дава на предоставилата резюмето заинтересована страна възможността да представи коментар и да подобри резюмето си в разумен срок.
4. Ако заинтересованата страна, която е представила поверителната информация, представи неприемливо резюме, обосновка, която не може да бъде приета, или не предприеме действия, служителят по изслушването взема решение дали да се пренебрегне поверителната информация, за която липсва неповерително резюме, в съответствие със съответните разпоредби на основните регламенти.
Член 15
Достъп до информация с поверителен характер, която не подлежи на резюмиране
По искане на заинтересована страна служителят по изслушването може да разгледа информация, която е поверителна по характер и не подлежи на резюмиране, до която тази страна няма достъп, с цел да провери как тази информация е използвана от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Служителят по изслушването информира представилата искането страна за това дали според него:
а)
информацията, която не е предоставена на страната, е от значение за защитата на тази страни, и
б)
когато е от значение, дали службите по разследването са отразили правилно информацията във фактите и съображенията, върху които са основани заключенията им.
Член 16
Удължаване на крайни срокове
1. Искане за удължаване на сроковете или отлагане на датите за отговор на въпросниците, за предоставяне на допълнителна информация, за проверки на място или коментари по разгласена информация първо се изпращат от която и да е заинтересована страна на службите на Комисията, отговарящи за разследването. Такова искане трябва да бъде отправено достатъчно време преди изтичането на първоначалния срок. Когато такова искане е отхвърлено или когато заинтересованата страна счете, че удължаването е прекалено кратко, преди изтичането на първоначалния срок тя може да представи мотивирано искане до служителя по изслушването да разгледа въпроса. След изслушване на отговорния директор или на упълномощено от него лице, служителят по изслушването може да удължи сроковете или да отхвърли искането.
2. Службите на Комисията не предприемат действия по въпроса преди решението на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването взема решение след надлежно отчитане на обстоятелствата на въпросното искане и времевите ограничения на процедурата.
Член 17
Участие на заседанията на комитетите
Служителят по изслушването може да присъства на заседанията на комитетите. Когато е уместно, служителят по изслушването може да отговаря на въпроси на държавата-членка, доколкото тези въпроси засягат естеството на намесата му в процедурите.
Член 18
Доклади на служителя по изслушването
1. В края на всяка година служителят по изслушването подготвя годишен доклад. Годишният доклад съдържа информация относно случаите, при които служителят по изслушването се е намесил, вида решения и препоръки, които е отправил, и всякакви препоръки за подобряване на търговската процедура. Адресат на доклада е членът на Комисията, отговарящ за търговската политика. Генералният директор на ГД „Търговия“ и засегнатите дирекции получават копие от доклада.
2. Резюмета на годишния доклад се представят на държавите-членки и Европейския парламент и се публикуват на уебсайта на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването подготвя редовни доклади за члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, като резюмира своите дейности и въпросите, които са възникнали при тези дейности. Докладът очертава основните въпроси на политиката, решенията и препоръките, отправени от служителя по изслушването, и как тези препоръки са взети предвид от службите на Комисията, отговарящи за разследването. Копие от доклада се изпраща на генералния директор на ГД „Търговия“.
4. Служителят по изслушването докладва за всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси и в изпълнение на консултативната си роля може да докладва на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и на генералния директор относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура или по друг начин е от значение за ефективното прилагане на принципите на законодателството на Европейския съюз при търговските процедури.
5. Окончателният доклад на служителя по изслушването за изслушвания между страни се представя на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор на ГД „Търговия“ и отговорния директор. Той се изпраща на компетентните представители на държавите-членки и на заинтересованите страни.
Член 19
Преходни разпоредби
Настоящото решение се прилага по отношение на процедурите, които са текущи към момента на влизането му в сила, при които обаче не е извършено окончателно разгласяване.
Процедурните стъпки, предприети преди влизането в сила на настоящото решение, продължават да са в сила.
Член 20
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 29 февруари 2012 година.
AFGØRELSE TRUFFET AF FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN
af 29. februar 2012
om høringskonsulentens funktion og beføjelser i visse handelsprocedurer
(2012/199/EU)
FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Kommissionens forretningsorden (1), særlig artikel 22, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Retten til god forvaltning er et veletableret princip i EU-retten, som omfatter de proceduremæssige rettigheder for interesserede parter, der er involveret i forskellige administrative procedurer, hvis resultat kan påvirke deres interesser.
(2)
Dette princip i EU-retten er fastlagt i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (2). De rettigheder, der er fastsat i artikel 41, stk. 1, og artikel 41, stk. 2, i charteret for en person, hvis interesser påvirkes af en procedure, er også enten eksplicit fastsat eller bør, da der er tale om generelle retsprincipper, anvendes i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (3), Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (4), Rådets forordning (EF) nr. 260/2009 af 26. februar 2009 om den fælles importordning (5), Rådets forordning (EF) nr. 625/2009 af 7. juli 2009 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (6), Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (7), Rådets forordning (EF) nr. 385/96 af 29. januar 1996 om beskyttelse mod skadelig prisfastsættelse for fartøjer (8), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 868/2004 af 21. april 2004 om beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence til skade for EF-luftfartsselskaber i forbindelse med levering af luftfartsydelser fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (9), Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 af 22. juli 2008 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer fra 1. januar 2009 og om ændring af forordning (EF) nr. 552/97, (EF) nr. 1933/2006 og af Kommissionens forordning (EF) nr. 1100/2006 og (EF) nr. 964/2007, (10) Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 af 23. juli 2001 om de foranstaltninger, der kan træffes af EF på grundlag af en rapport vedtaget af WTO's Tvistbilæggelsesorgan vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger (11) og Rådets forordning (EF) nr. 427/2003 af 3. marts 2003 om en varespecifik overgangsbeskyttelsesordning for indførsel med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af forordning (EF) nr. 519/94 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (12).
(3)
Siden den 1. januar 2007 har arbejdet med at sikre en effektiv udøvelse af de proceduremæssige rettigheder for de interesserede parter og sikre, at de handelsprocedurer, der er fastsat i ovennævnte forordninger, gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid, været overdraget til en tjenestemand i Kommissionens Generaldirektorat for Handel med erfaring i handelsbeskyttelsesspørgsmål, med titlen »høringskonsulent«.
(4)
For at styrke denne rolle og skabe større gennemskuelighed og en retfærdig sagsbehandling i de relevante procedurer er det nu hensigtsmæssigt at styrke høringskonsulentens funktion i Kommissionen og fastlægge høringskonsulentens beføjelser.
(5)
Denne funktion skal tildeles en uafhængig person, der har erfaring med handelsprocedurer. Høringskonsulenten bør udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
(6)
For at styrke høringskonsulentens uafhængighed bør den pågældende administrativt tilknyttes det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.
(7)
Høringskonsulentens vigtigste opgaver i medfør af denne afgørelse er at rådgive kommissæren med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel, at sikre de proceduremæssige rettigheder, at give aktindsigt, at træffe afgørelse om den fortrolige karakter af et dokument og at tage administrationens holdning til forlængelse af frister op til ny vurdering. Høringskonsulenten bør tilstræbe at sikre, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.
(8)
For at styrke de proceduremæssige garantier for de interesserede parters udøvelse af deres proceduremæssige rettigheder er det nødvendigt at definere høringerne og fastsætte regler for tilrettelæggelse, gennemførelse og opfølgning af høringer med høringskonsulenten.
(9)
Høringskonsulentens beføjelser til at træffe afgørelse i spørgsmål vedrørende aktindsigt, fortrolighed og frister bør give parterne i en handelsprocedure en supplerende proceduremæssig garanti, uden at dette berører den tidsmæssige begrænsning af proceduren.
(10)
Rapporterne bør sikre, at de vigtigste aspekter, der er behandlet af høringskonsulenten, og de vigtigste henstillinger indbringes for beslutningstagerne, og således give en supplerende garanti for overholdelse af rettigheder for parter, der er berørt af en undersøgelse. Årsrapporterne bør også informere medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og offentligheden om høringskonsulentens arbejde.
(11)
Ved fremlæggelse af oplysninger om fysiske personer skal der tages særlig højde for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (13).
(12)
Denne afgørelse berører ikke de generelle regler om aktindsigt i Kommissionens dokumenter -
BESTEMT FØLGENDE:
Artikel 1
Høringskonsulenten
1. Der oprettes en særlig funktion i Kommissionen som høringskonsulent i handelsprocedurer.
2. Høringskonsulentens opgave er at sikre en effektiv udøvelse af de interesserede parters proceduremæssige rettigheder, der er fastsat i de forordninger, der er anført nedenfor (i det følgende benævnt »grundforordningerne«) og sikre, at handelsprocedurerne i disse forordninger gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid. Der er tale om følgende grundforordninger:
a)
Forordning (EF) nr. 1225/2009, særlig artikel 5, stk. 10 og 11, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, artikel 8, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 18, 19, 20 og 21
b)
Forordning (EF) nr. 597/2009, særlig artikel 10, stk. 12 og 13, artikel 11, stk. 5, 6, 7, 8 og 10, artikel 13, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 28, 29, 30 og 31
c)
Forordning (EF) nr. 260/2009, særlig artikel 6 og 9
d)
Forordning (EF) nr. 625/2009, særlig artikel 5 og 7
e)
Forordning (EF) nr. 3286/94, særlig artikel 8 og 9
f)
Forordning (EF) nr. 385/96, særlig artikel 5, stk. 12 og 13, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, samt artikel 12, 13 og 14
g)
Forordning (EF) nr. 868/2004, særlig artikel 7 og 8
h)
Forordning (EF) nr. 732/2008, særlig artikel 18, 19 og 20
i)
Forordning (EF) nr. 1515/2001, særlig artikel 1, stk. 2, og artikel 2, stk. 2,
j)
Forordning (EF) nr. 427/2003, særlig artikel 5, stk. 5, artikel 6, stk. 4, 5 og 6, artikel 17, stk. 2 og 3, og artikel 18.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a) »Handelsprocedure«: enhver undersøgelse eller administrativ procedure, der udføres af Kommissionens tjenestegrene i henhold til en af grundforordningerne
b) »interesseret part«: enhver person, hvis interesser påvirkes af en handelsprocedure, som defineret i den relevante grundforordning
c) »de interesserede parters rettigheder«: de proceduremæssige rettigheder og retten for enhver til at få en uvildig og retfærdig behandling inden for en rimelig frist i forbindelse med handelsprocedurer.
Artikel 3
Udnævnelse - fratræden og udnævnelse af stedfortræder
1. Høringskonsulenten udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
2. Høringskonsulentens udnævnelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vedtager en begrundet afgørelse om enhver afbrydelse, fratræden eller overflytning af høringskonsulenten i henhold til en hvilken som helst procedure. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Høringskonsulenten tilknyttes administrativt det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.
4. Er høringskonsulenten forhindret i at gribe ind, og hvis det efter samråd med høringskonsulenten skønnes hensigtsmæssigt, udpeger det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik en anden tjenestemand, som ikke er inddraget i behandlingen af den pågældende sag, til at udføre høringskonsulentens opgaver.
Artikel 4
Principper for høringskonsulentens indgriben
1. I udførelsen af sine opgaver skal høringskonsulenten handle uafhængigt. Høringskonsulenten må ikke modtage instrukser fra anden side i udførelsen af sine opgaver.
2. Ved udøvelsen af sine funktioner iagttager høringskonsulenten kravet om, at grundforordningerne skal gennemføres effektivt i overensstemmelse med gældende EU-ret og de principper, der er fastlagt af Domstolen.
3. I udøvelsen af sine funktioner skal høringskonsulenten til enhver tid under en procedure have ubegrænset adgang uden unødig forsinkelse til eventuelle sagsakter vedrørende proceduren.
4. Høringskonsulenten træffer beslutninger, som fastsat i denne afgørelse, og kan fremsætte henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste om alle spørgsmål vedrørende rettighederne for de interesserede parter, der havde anmodet om høringskonsulentens indgreb. Høringskonsulenten skal især sørge for, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.
5. Høringskonsulenten underretter den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder om udviklingen af den procedure, som høringskonsulenten har grebet ind i, indtil Kommissionen eller Rådet vedtager en endelig retsakt. Høringskonsulenten underrettes straks om enhver væsentlig ændring af Kommissionens holdning i den endelige fase af en handelsprocedure for at vurdere enhver potentiel virkning for de interesserede parters rettigheder.
6. Høringskonsulenten rådgiver det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik, og eventuelt generaldirektøren for GD Handel om opfølgningen af sine henstillinger og eventuelt om mulige retsmidler.
7. Høringskonsulenten høres af den ansvarlige direktør om ændringer eller ajourføringer af politikken vedrørende procedurespørgsmål og væsentlige spørgsmål, der har indvirkning på de interesserede parters rettigheder, jf. definitionen i artikel 2 i denne afgørelse. Høringskonsulenten kan høres om ethvert andet spørgsmål som led i en handelsprocedure.
8. Høringskonsulenten kan om nødvendigt forelægge Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for Generaldirektoratet for Handel bemærkninger og anbefalinger om et hvilket som helst spørgsmål som led i en handelsprocedure.
Artikel 5
Betingelser for høringskonsulentens indgreb - tidsplan - information
1. Høringskonsulenten handler efter anmodning fra interesserede parter, Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren, den ansvarlige direktør for en handelsprocedure eller dennes stedfortræder, eller en direktør i andre tjenestegrene, der er blevet hørt i forbindelse med en handelsprocedure.
2. Høringskonsulenten kan gribe ind på et hvilket som helst tidspunkt af en procedure dog under hensyntagen til tidspresset i en sådan procedure.
3. Høringskonsulenten er bundet af de frister, der gælder i handelsprocedurer i overensstemmelse med grundforordningerne.
4. Endelige retsakter eller forslag fra Kommissionen skal ledsages af en note fra høringskonsulenten om dennes eventuelle indgreb i proceduren og arten af indgrebet.
Artikel 6
Høringer
1. Høringskonsulenten kan efter anmodning eller i de tilfælde og på de betingelser, der er fastsat i grundforordningerne, arrangere og gennemføre to typer høringer, nemlig høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med de samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestegrene, og høringer af interesserede parter med forskellige interesser.
2. En høring kan vedrøre ethvert spørgsmål, der opstår på et hvilket som helst tidspunkt i en handelsprocedure, og kan påvirke de interesserede parters rettigheder.
3. Fysiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, kan enten møde personligt eller lade sig repræsentere ved en retlig repræsentant. Juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, skal være repræsenteret af en behørigt befuldmægtiget ansat udvalgt blandt deres faste personale.
4. Fysiske eller juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring tilrettelagt af høringskonsulenten, kan bistås af en juridisk rådgiver eller en anden kvalificeret person uden for deres faste personale, der er godkendt af høringskonsulenten.
5. Denne artikel berører ikke retten til at blive hørt i henhold til grundforordningerne.
Artikel 7
Høringer med en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser
1. Høringskonsulenten kan arrangere og gennemføre en høring mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene på begrundet anmodning fra den individuelle interesserede part eller gruppe af interesserede parter med samme interesser.
2. En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med samme interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med samme interesser indvilliger i at deltage.
Artikel 8
Høringer af interesserede parter med forskellige interesser
1. En høring af interesserede parter med forskellige interesser kan arrangeres og ledes af høringskonsulenten, således at divergerende synspunkter kan fremføres, og modargumenter fremlægges. Fristen for afholdelse af en sådan høring angives i meddelelsen om indledning af en handelsprocedure.
2. En høring blandt interesserede parter med forskellige interesser kan organiseres som led i alle handelsprocedurer efter høring af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste.
3. En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med forskellige interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med forskellige interesser indvilliger i at deltage.
4. Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene deltager i høringen.
5. Kompetente repræsentanter for medlemsstaterne kan deltage i høringer af interesserede parter med forskellige interesser som observatører.
Artikel 9
Forberedelse af høringer
1. Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, fastsætter høringskonsulenten varighed, dato og sted for høringen. Hvor en udsættelse er ønsket af de interesserede parter eller Kommissionens tjenestegrene, tager høringskonsulenten stilling til, hvorvidt udsættelsen kan imødekommes.
2. Høringskonsulenten kan eventuelt afholde et forberedende møde med de interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og andre tjenestegrene for så vidt muligt at identificere og præcisere alle juridiske eller faktiske spørgsmål, der skal tages op under høringen. Høringskonsulenten kan i den forbindelse anmode deltagerne i en høring om alle oplysninger, der måtte være nødvendige for at forberede høringen.
3. Høringskonsulenten udarbejder en dagsorden for hver høring, som sendes til alle deltagere inden høringen.
4. Høringskonsulenten kan, inden for et rimeligt tidsrum efter fristen for indgivelse af kommentarer vedrørende en fremlæggelse og før en høring mellem parterne, give deltagerne mulighed for at stille spørgsmål til oplysninger, som er indgivet af andre interesserede parter.
5. For at sikre en grundig forberedelse af høringen mellem parterne og særlig med henblik på at få de faktiske forhold belyst så klart som muligt kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder inden høringen tilsende de parter, der skal deltage i høringen, en liste over de spørgsmål, som han ønsker, at de skal tage stilling til.
6. Høringskonsulenten kan ligeledes anmode om skriftligt at blive forhåndsunderrettet om hovedindholdet i de erklæringer, der påtænkes afgivet af deltagerne i høringen.
7. Høringskonsulenten kan indbyde eksterne eksperter til høringerne. Interesserede parter og Kommissionens tjenestegrene kan anmode høringskonsulenten om at tillade eksterne eksperter til høringer. Høringskonsulenten træffer afgørelse om sådanne anmodninger. Eksterne eksperter, der indbydes til en høring, skal underskrive en aftale om fortrolighed.
8. Eksterne eksperter kan blive anmodet om at fremskaffe relevante analyser, rapporter eller publikationer, som skal indgå i sagsakterne og stilles til rådighed for alle deltagere hurtigst muligt forud for høringen.
Artikel 10
Gennemførelse af høringer
1. Høringskonsulenten er eneansvarlig for gennemførelsen af høringen. Høringskonsulenten sikrer, at høringen afvikles korrekt, og bidrager derigennem til en retfærdig behandling under selve høringen og til, at eventuelle efterfølgende beslutninger bliver retfærdige.
2. Høringerne er ikke offentlige. Høringskonsulenten afgør, hvilke personer der skal høres på en interesseret parts vegne, og om de pågældende personer skal høres hver for sig eller i overværelse af andre personer, der er indbudt til at deltage. I sidstnævnte tilfælde skal der tages hensyn til de interesserede parters legitime interesser i, at deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger beskyttes.
3. Høringskonsulenten kan give deltagerne mulighed for at stille og besvare spørgsmål under høringen.
4. Hvis høringskonsulenten har tilladt brug af eksterne eksperter, skal han sikre sig, at disse eksperter har mulighed for at fremlægge deres synspunkter og svare på spørgsmål fra andre deltagere i høringen.
5. Efter en høring kan høringskonsulenten eventuelt med henblik på at sikre retten til at blive hørt, efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, give interesserede parter mulighed for at afgive yderligere skriftlige bemærkninger. Høringskonsulenten fastsætter en frist for afgivelsen af sådanne nye bemærkninger. Skriftlige bemærkninger modtaget efter denne dato kan ikke tages i betragtning.
Artikel 11
Opfølgning af høringer
1. Høringskonsulenten udarbejder en udskrift eller et fyldestgørende resumé af høringerne:
a)
Hvor der er arrangeret høringer af interesserede parter med forskellige interesser, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé, som indgår i sagsakterne, der kan konsulteres af interesserede parter.
b)
Hvor der er arrangeret høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser og Kommissionens tjenestegrene, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé. Disse deltagere kan indgive en begrundet anmodning om fortrolig behandling af visse oplysninger i udskriften eller resuméet. Høringskonsulenten træffer afgørelse om disse anmodninger efter at have hørt Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene. Den ikke-fortrolige udgave af udskriften eller resuméet af høringen skal indgå i sagsakterne, der kan konsulteres af de interesserede parter.
2. Høringskonsulenten kan fremsætte anbefalinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste i henhold til artikel 4, stk. 4, i denne afgørelse. Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste meddeler inden for en rimelig frist før vedtagelsen af en endelig retsakt høringskonsulenten, hvorvidt og hvordan der er taget hensyn til disse anbefalinger og fremsender en kopi af udkastet til retsakt til høringskonsulenten.
3. Høringskonsulenten fremlægger regelmæssige rapporter for det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik med kopi til generaldirektøren om høringer med de individuelle parter eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser, jf. artikel 18 i denne afgørelse, medmindre sagen kræver en øjeblikkelig henstilling til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik eller generaldirektøren.
4. Eventuelle henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og rapporter og bemærkninger til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren, som er udarbejdet af høringskonsulenten, betragtes som fortrolige interne dokumenter.
5. Hvis der arrangeres en høring mellem parterne, udarbejder høringskonsulenten en skriftlig endelig rapport om overholdelsen af de interesserede parters rettigheder. Denne rapport kan ændres af høringskonsulenten som følge af eventuelle ændringer i udkastet til retsakt, indtil den endelige retsakt vedtages.
Artikel 12
Aktindsigt
1. En part, som hævder at være en interesseret part, kan anmode høringskonsulenten om at revidere ethvert afslag fra Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste på, inden for et rimeligt tidsrum, at indrømme den pågældende aktindsigt i de dokumenter, der kan konsulteres af parterne, eller et bestemt dokument i Kommissionens besiddelse. Høringskonsulenten undersøger sagen og træffer afgørelse om at indrømme delvis eller fuld adgang eller afslå aktindsigt i sagsakterne eller det ønskede dokument.
2. Høringskonsulenten fastsætter tidsfristerne for, hvornår Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste skal indrømme en sådan aktindsigt.
Artikel 13
Fortrolighed
1. Høringskonsulenten er bundet af de generelle bestemmelser om behandling af fortrolige oplysninger, der er afgivet af interesserede parter som led i Kommissionens administrative procedurer.
2. Interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste kan anmode høringskonsulenten om at træffe beslutning om den fortrolige karakter af et dokument, som Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har i sin besiddelse.
Artikel 14
Ikke-fortrolige resuméer af fortrolige oplysninger
1. En interesseret part kan anmode høringskonsulenten om at revidere Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestes vurdering af, om et ikke-fortroligt sammendrag af de fortrolige oplysninger, der fremlægges i forbindelse med en undersøgelse, er tilstrækkeligt detaljeret til at sikre en rimelig forståelse af substansen i de oplysninger, der afgives fortroligt.
2. Hvis Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har til hensigt at se bort fra et dokument eller oplysninger, for hvilke en interesseret part har afvist at fremlægge et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé, kan sidstnævnte anmode høringskonsulenten om at træffe afgørelse i sagen.
3. Høringskonsulenten behandler anmodningen. Hvis høringskonsulenten finder, at det ikke-fortrolige sammendrag ikke er tilstrækkeligt detaljeret, giver han den interesserede part, der gav resuméet, lejlighed til at fremsætte bemærkninger og forbedre resuméet inden for en rimelig frist.
4. Hvis den interesserede part, der har fremsendt fortrolige oplysninger, fremsender et mangelfuldt resumé, anfører begrundelser, der ikke kan accepteres, eller undlader at handle, afgør høringskonsulenten, om der kan ses bort fra fortrolige oplysninger, for hvilke der ikke er blevet fremlagt et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé i overensstemmelse med grundforordningernes relevante bestemmelser.
Artikel 15
Adgang til oplysninger af fortrolig karakter, som ikke kan indgå i et resumé
På foranledning af en interesseret part kan høringskonsulenten behandle fortrolige oplysninger, der ikke kan indgå i resumé, som den pågældende part ikke har adgang til, med henblik på at kontrollere, hvordan disse oplysninger blev anvendt af Kommissionens undersøgelsestjeneste.
Høringskonsulenten meddeler den anmodende interesserede part:
a)
om de oplysninger, der blev hemmeligholdt for parten, er relevante for den pågældende parts forsvar, og
b)
om den ansvarlige undersøgelsestjeneste har afspejlet oplysningerne korrekt i de kendsgerninger og betragtninger, som blev lagt til grund for deres konklusioner, hvor dette er relevant.
Artikel 16
Forlængelse af frister
1. En anmodning om forlængelse af tidsfrister eller udsættelse af fristen for besvarelse af spørgeskemaer, for fremlæggelse af yderligere oplysninger, for kontrolbesøg, eller fremlæggelse af bemærkninger til meddelelsen af konklusioner skal først indsendes af de interesserede parter til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. En sådan anmodning skal indgives i god tid inden udløbet af den oprindelige frist. Når en sådan anmodning afvises, eller hvis den interesserede part mener, at forlængelsen er for kort, kan den pågældende inden udløbet af den oprindelige frist indgive en begrundet anmodning til høringskonsulenten om at gennemgå sagen. Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder kan høringskonsulenten forlænge frister eller afvise anmodningen.
2. Kommissionens tjenestegrene skal ikke agere i en sag, der henvises til høringskonsulenten, før denne har truffet en beslutning.
3. Høringskonsulenten træffer sin afgørelse under hensyntagen til de særlige forhold i forbindelse med en anmodning og tidspresset i proceduren.
Artikel 17
Deltagelse i udvalgsmøder
Høringskonsulenten kan deltage i udvalgets møder. Høringskonsulenten kan i givet fald besvare spørgsmål fra medlemsstaterne, for så vidt disse spørgsmål vedrører arten af hans indgreb i procedurerne.
Artikel 18
Rapporter om høringskonsulentens arbejde
1. Ved udgangen af hvert år udarbejder høringskonsulenten en årsrapport. Årsrapporten skal indeholde oplysninger om de sager, som høringskonsulenten har grebet ind i, de afgørelser og henstillinger han har fremsat og eventuelle anbefalinger til forbedring af handelsprocedurerne. Rapporten stiles til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik. Generaldirektøren for GD Handel og de ansvarlige direktører modtager en kopi af rapporten.
2. Resuméer af årsrapporten sendes til medlemsstaterne og Europa-Parlamentet og offentliggøres på høringskonsulentens websted.
3. Høringskonsulenten udarbejder periodiske rapporter for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik med et resumé af sine aktiviteter og spørgsmål, der opstod under disse aktiviteter. Årsrapporten indeholder en redegørelse for de vigtigste politiske spørgsmål, afgørelser og henstillinger, som høringskonsulenten har fremsat, og for hvordan disse henstillinger er blevet taget i betragtning af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. Et eksemplar af denne rapport stiles til generaldirektøren for GD Handel.
4. Høringskonsulenten aflægger rapport om eventuelle høringer af interesserede parter med forskellige interesser og kan i udførelsen af den rådgivende rolle rapportere til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel om andre aspekter, der følger af en handelsprocedure eller på anden vis er relevante for en effektiv anvendelse af EU-rettens principper i handelsprocedurer.
5. Høringskonsulentens endelige rapport om høringer af parterne forelægges for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren for GD Handel og den ansvarlige direktør. Den fremsendes også til de kompetente repræsentanter for medlemsstaterne og de interesserede parter.
Artikel 19
Overgangsbestemmelser
Denne afgørelse finder anvendelse på sager, der er i gang på tidspunktet for afgørelsens ikrafttræden, men hvor ingen endelig fremlæggelse har fundet sted.
Proceduremæssige skridt før denne afgørelses ikrafttræden har fortsat virkning.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. februar 2012.