NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 665/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o podmínky používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 31 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1151/2012 zavedlo režim nepovinných údajů o jakosti s cílem usnadnit producentům zemědělských produktů s vlastnostmi nebo charakteristikami představujícími přidanou hodnotu, aby o takových vlastnostech a charakteristikách informovali v rámci vnitřního trhu. Stanovilo podmínky pro používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“ a zmocnilo Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, které stanoví odchylky od těchto podmínek používání v náležitě odůvodněných případech a s cílem zohlednit přírodní omezení ovlivňující zemědělskou produkci v horských oblastech. Uvedené nařízení rovněž zmocňuje Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o stanovení metod produkce a dalších kritérií týkajících se používání uvedeného výrazu.
(2)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, bylo by třeba vysvětlit používání výrazu „horský produkt“ u produktů živočišného původu. U produktů produkovaných zvířaty, jako jsou mléko a vejce, by mělo v horských oblastech docházet k produkci. U produktů ze zvířat, jako je maso, by měla být v horských oblastech chována zvířata. Protože zemědělci často nakupují mladá zvířata, měla by tato zvířata v horských oblastech strávit nejméně poslední dvě třetiny svého života.
(3)
V mnoha částech Unie dochází z důvodu využívání sezónní dostupnosti pastvy k sezónnímu přesunu zvířat na jiné pastviny, včetně přesunu mezi pastvinami v horských a nehorských oblastech. Přesun zajišťuje zachování pastvin ve vyšší nadmořské výšce, které nejsou vhodné pro celoroční pastvu, a tradiční kulturní krajiny v horských oblastech. Přesun má rovněž přímé přínosy pro životní prostředí, například snižuje riziko eroze a lavin. S cílem podpořit pokračování sezónního přesunu zvířat by proto mělo být rovněž povoleno používat pojem „horský produkt“ na produkty ze zvířat, které se sezónně přesouvají a které stráví na pastvinách v horských oblastech alespoň čtvrtinu svého života.
(4)
Aby bylo zajištěno, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, mělo by být upřesněno, že krmivo pocházející z horských oblastí by mělo tvořit v podstatě alespoň polovinu roční stravy zvířat, vyjádřeno jako procentní podíl sušiny.
(5)
Vzhledem k tomu, že v horských oblastech představuje krmivo dostupné pro přežvýkavce více než polovinu jejich roční stravy, měl by být v tomto případě tento procentní podíl vyšší.
(6)
Kvůli přírodním překážkám a skutečnosti, že krmivo vyprodukované v horských oblastech je určeno převážně pro přežvýkavce, jsou v současnosti horské oblasti zdrojem jen malé části krmiva pro prasata. S cílem dosáhnout potřebné rovnováhy mezi oběma cíli, pokud jde o výraz „horský produkt“, jak je stanoví 45. bod odůvodnění nařízení (EU) č. 1151/2012, zajistit, že produkce prasat v horských oblastech může pokračovat, a přispět tak k zachování venkovské struktury, by měl podíl krmiv pro prasata, která musí pocházet z těchto oblastí, tvořit méně než polovinu roční stravy zvířat.
(7)
Omezení týkající se krmiv by se měla uplatňovat na zvířata, která se sezónně přesouvají, po dobu, kdy jsou v horských oblastech.
(8)
Vzhledem k tomu, že se sezónní přesun týká také včelích úlů, bylo by třeba upřesnit používání výrazu „horský produkt“ u včelařských produktů. Jelikož však cukr ke krmení včel obvykle nepochází z horských oblastí, neměla by se omezení týkající se krmiv vztahovat na včely.
(9)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, měl by se výraz „horský produkt“ používat na produkty rostlinného původu, pouze pokud se dané rostliny pěstují v horských oblastech.
(10)
Mělo by být povoleno, aby zpracované produkty obsahovaly jako přísady suroviny, jako je cukr, sůl nebo bylinky, které nemohou být vyprodukovány v horských oblastech, za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek.
(11)
V horských oblastech v některých částech Unie není dostatek zařízení, která by vyráběla mléko a mléčné výrobky ze syrového mléka, porážela zvířata, bourala a vykosťovala jatečně upravená těla a lisovala olivový olej. Přírodní omezení ovlivňují v horských oblastech dostupnost vhodných zpracovatelských zařízení, a zpracování je proto ztížené a není ekonomicky životaschopné. Zpracování na jiném místě v blízkosti horské oblasti nemění povahu takto zpracovaných výrobků, pokud jde o jejich horský původ. Mělo by být proto u těchto produktů, pokud jsou zpracovány mimo horské oblasti, umožněno používat výraz „horský produkt“. Vzhledem k umístění zpracovatelských zařízení v některých členských státech a k potřebě splnit očekávání spotřebitelů by mělo zpracování probíhat ve vzdálenosti do 30 km od dané horské oblasti.
(12)
Aby navíc mohla stávající zařízení na výrobu mléka a mléčných výrobků pokračovat ve své činnosti, mělo by být povoleno používat výraz „horský produkt“ pouze těm zařízením, která fungují ke dni vstupu nařízení (EU) č. 1151/2012 v platnost. Vzhledem k tomu, že se dostupnost těchto zařízení v horských oblastech liší, měly by být členské státy oprávněny stanovit přísnější požadavek ohledně vzdálenosti nebo tuto možnost vůbec nepovolit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkty živočišného původu
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyprodukovaných zvířaty v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 a zpracovaných v těchto oblastech.
2. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyrobených ze zvířat, která jsou chována alespoň po dobu posledních dvou třetin svého života v těchto horských oblastech, pokud jsou tyto produkty v těchto oblastech zpracovány.
3. Odchylně od odstavce 2 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů získaných ze zvířat, která se sezónně přesouvají a která byla chována v horských oblastech na sezónních pastvinách po dobu alespoň jedné čtvrtiny svého života.
Článek 2
Krmiva
1. Pro účely čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 se má za to, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, jestliže podíl roční stravy zvířat, která nemůže být vyprodukována v horských oblastech, vyjádřený jako procentuální podíl sušiny, nepřekročí 50 % (v případě přežvýkavců 40 %).
2. Pokud jde o prasata, odchylně od odstavce 1 nepřekročí podíl krmiva, které nemůže být vyprodukováno v horských oblastech, vyjádřený jako procentní podíl sušiny, 75 % roční stravy zvířat.
3. Odstavec 1 se nepoužije na krmiva pro zvířata, která se sezónně přesouvají podle čl. 1 odst. 3, jestliže jsou chována mimo horské oblasti.
Článek 3
Včelařské produkty
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u včelařských produktů, pokud včely sbíraly nektar a pyl pouze v horských oblastech.
2. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 nemusí cukr ke krmení včel pocházet z horských oblastí.
Článek 4
Produkty rostlinného původu
Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů rostlinného původu, pouze pokud se rostlina pěstuje v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 5
Složky
Pokud jsou použity v produktech uvedených v článcích 1 a 4, nemusí tyto složky pocházet z horských oblastí za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek:
a)
produkty neuvedené v příloze I Smlouvy a
b)
bylinky, koření a cukr.
Článek 6
Zpracování mimo horské oblasti
1. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012 a čl. 1 odst. 1 a 2 tohoto nařízení může být následující zpracování prováděno mimo horské oblasti za předpokladu, že vzdálenost od dané horské oblasti nepřesahuje 30 km:
a)
zpracování za účelem výroby mléka a mléčných výrobků ve zpracovatelských zařízeních, která jsou v provozu ke dni 3. ledna 2013;
b)
porážka zvířat, bourání a vykosťování jatečně upravených těl;
c)
lisování olivového oleje.
2. Co se týče produktů zpracovaných na jejich území, mohou členské státy stanovit, že se výjimka podle odst. 1 písm. a) nepoužije nebo že zpracovatelské zařízení musí být umístěno v určité vzdálenosti menší než 30 km od dané horské oblasti, kterou stanoví.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
RÈGLEMENT DÉLÉGUÉ (UE) No 665/2014 DE LA COMMISSION
du 11 mars 2014
complétant le règlement (UE) no 1151/2012 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne les conditions d'utilisation de la mention de qualité facultative «produit de montagne»
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (UE) no 1151/2012 du Parlement européen et du Conseil du 21 novembre 2012 relatif aux systèmes de qualité applicables aux produits agricoles et aux denrées alimentaires (1), et notamment son article 31, paragraphes 3 et 4,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (UE) no 1151/2012 a établi un système applicable aux mentions de qualité facultatives afin d'aider les producteurs dont les produits agricoles présentent des caractéristiques ou des propriétés leur conférant une valeur ajoutée à communiquer ces caractéristiques ou propriétés sur le marché intérieur. Il établit des conditions d'utilisation de la mention de qualité facultative «produit de montagne» et confère à la Commission le pouvoir d'adopter des actes délégués fixant des dérogations aux conditions d'utilisation dans des cas dûment justifiés et afin de prendre en considération les contraintes naturelles ayant une incidence sur la production agricole dans les zones de montagne. Ce règlement habilite également la Commission à adopter des actes délégués concernant la définition des méthodes de production et d'autres critères pertinents pour l'application de ladite mention.
(2)
Afin d'éviter toute confusion dans l'esprit des consommateurs, l'utilisation de la mention «produit de montagne» pour les produits d'origine animale doit être précisée. Pour les produits issus d'animaux, tels que le lait et les œufs, la production doit se faire dans des zones de montagne. Pour les produits provenant d'animaux, tels que la viande, les animaux doivent être élevés dans des zones de montagne. Étant donné que les agriculteurs achètent souvent de jeunes animaux, ces animaux doivent passer au moins les deux tiers de leur vie dans des zones de montagne.
(3)
La transhumance, y compris la transhumance entre les pâturages en zone de montagne et hors zone de montagne, se pratique dans de nombreuses régions de l'Union, afin de tirer profit de la disponibilité saisonnière des pâturages. Elle garantit la préservation des pâturages de plus haute altitude qui ne sont pas adaptés au pâturage continu et celle des paysages traditionnels créés par l'homme dans les zones de montagne. La transhumance a également des avantages environnementaux directs; par exemple, elle réduit les risques d'érosion et d'avalanches. Afin d'encourager la poursuite de la pratique de la transhumance, il conviendrait donc également d'autoriser l'application de la mention «produit de montagne» aux produits provenant d'animaux transhumants qui passent au moins un quart de leur vie dans les pâturages de montagne.
(4)
Afin de garantir que les aliments destinés aux animaux de ferme proviennent essentiellement de zones de montagne, il convient de préciser que, en principe, la moitié au moins de leur ration fourragère annuelle, exprimée en pourcentage de matière sèche, doit se composer d'aliments pour animaux provenant de zones de montagne.
(5)
Comme les aliments disponibles pour ruminants dans les zones de montagne représentent plus de la moitié de leur ration fourragère annuelle, ce pourcentage doit être plus élevé dans leur cas.
(6)
En raison des contraintes naturelles et du fait que les aliments pour animaux produits dans les zones de montagne sont principalement destinés aux ruminants, seule une petite partie des aliments pour porcins provient actuellement des zones de montagne. Afin de trouver l'équilibre nécessaire entre les deux objectifs de la mention «produit de montagne», exposés au considérant 45 du règlement (UE) no 1151/2012, de veiller à la poursuite de la production porcine dans les zones de montagne et de préserver ainsi le tissu rural, la proportion d'aliments pour porcins devant provenir de ces zones doit représenter moins de la moitié de la ration fourragère annuelle.
(7)
Les restrictions relatives aux aliments pour animaux doivent s'appliquer aux ruminants tant qu'ils se trouvent dans les zones de montagne.
(8)
Comme la transhumance s'applique également aux ruches, l'application de la mention «produit de montagne» aux produits de l'apiculture doit être précisée. Toutefois, étant donné que le sucre utilisé dans l'alimentation des abeilles ne provient normalement pas de zones de montagne, il convient que les restrictions relatives aux aliments pour animaux ne s'appliquent pas aux abeilles.
(9)
Afin d'éviter toute confusion dans l'esprit des consommateurs, la mention «produit de montagne» doit être utilisée pour des produits d'origine végétale uniquement si les végétaux sont cultivés dans des zones de montagne.
(10)
Les produits transformés doivent pouvoir contenir, parmi leurs ingrédients, des matières premières telles que le sucre, le sel ou des plantes aromatiques qui ne peuvent être produites dans des zones de montagne, pour autant qu'elles ne représentent pas plus de 50 % du poids total des ingrédients.
(11)
Dans les zones de montagne de certaines régions de l'Union, il n'existe pas suffisamment d'installations de production de lait et de produits laitiers à base de lait cru, d'abattage des animaux, de découpe et de désossage des carcasses, ainsi que de pressage des olives. Les contraintes naturelles ont une incidence sur la disponibilité des installations de transformation appropriées dans les zones de montagne, rendant la transformation difficile et non viable. La transformation qui se fait ailleurs, à proximité des zones de montagne, ne modifie pas la nature des produits ainsi transformés quant à leur provenance des zones de montagne. La mention «produit de montagne» doit donc pouvoir s'appliquer à ces produits lorsqu'ils sont transformés à l'extérieur des zones de montagne. Compte tenu de l'emplacement des installations de transformation dans certains États membres et de la nécessité de répondre aux attentes des consommateurs, les opérations de transformation doivent avoir lieu dans un rayon de 30 km autour de la zone de montagne concernée.
(12)
En outre, afin de permettre aux installations de production de lait et de produits laitiers existantes de poursuivre leur activité, seules celles en fonctionnement à la date d'entrée en vigueur du règlement (UE) no 1151/2012 doivent être autorisées à utiliser la mention «produit de montagne». Étant donné la disponibilité variable de ces installations dans les zones de montagne, les États membres doivent être autorisés à imposer une exigence plus stricte en matière de distance ou supprimer purement et simplement cette possibilité,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Produits d'origine animale
1. La mention «produit de montagne» peut s'appliquer aux produits issus d'animaux des zones de montagne, au sens de l'article 31, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1151/2012, et transformés dans ces zones.
2. La mention «produit de montagne» peut s'appliquer aux produits provenant d'animaux élevés pendant au moins les deux derniers tiers de leur vie dans des zones de montagne, si les produits sont transformés dans ces zones.
3. Par dérogation au paragraphe 2, la mention «produit de montagne» peut s'appliquer aux produits provenant des animaux transhumants qui ont été élevés pendant au moins un quart de leur vie dans des pâturages de transhumance, dans des zones de montagne.
Article 2
Aliments pour animaux
1. Aux fins de l'article 31, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 1151/2012, les aliments pour animaux d'élevage sont réputés provenir essentiellement des zones de montagne si la proportion de la ration fourragère annuelle qui ne peut pas être produite dans des zones de montagne, exprimée en pourcentage de matière sèche, ne dépasse pas 50 % et, dans le cas des ruminants, 40 %.
2. Par dérogation au paragraphe 1, en ce qui concerne les porcins, la proportion des aliments pour animaux qui ne peuvent pas être produits dans des zones de montagne, exprimée en pourcentage de matière sèche, ne représente pas plus de 75 % de la ration fourragère annuelle.
3. Le paragraphe 1 ne s'applique pas aux aliments pour animaux transhumants visés à l'article 1er, paragraphe 3, lorsqu'ils sont élevés à l'extérieur des zones de montagne.
Article 3
Produits de l'apiculture
1. La mention «produit de montagne» peut s'appliquer aux produits de l'apiculture si les abeilles ont recueilli le nectar et le pollen exclusivement dans des zones de montagne.
2. Par dérogation à l'article 31, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 1151/2012, le sucre utilisé dans l'alimentation des abeilles ne doit pas absolument provenir de zones de montagne.
Article 4
Produits d'origine végétale
Par dérogation à l'article 31, paragraphe 1, point a), du règlement (UE) no 1151/2012, la mention «produit de montagne» peut s'appliquer aux produits d'origine végétale uniquement si les plantes sont cultivées dans des zones de montagne telles que définies à l'article 31, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1151/2012.
Article 5
Ingrédients
Lorsqu'ils sont utilisés dans les produits visés aux articles 1er et 4, les ingrédients suivants peuvent provenir de l'extérieur des zones de montagne, pour autant qu'ils ne représentent pas plus de 50 % du poids total des ingrédients:
a)
les produits ne figurant pas à l'annexe I du traité; et
b)
les herbes, les épices et le sucre.
Article 6
Opérations de transformation à l'extérieur des zones de montagne
1. Par dérogation à l'article 31, paragraphe 1, point b), du règlement (UE) no 1151/2012 et à l'article 1er, paragraphes 1 et 2, du présent règlement, les opérations de transformation suivantes peuvent avoir lieu à l'extérieur des zones de montagne, à condition que la distance de la zone de montagne concernée ne dépasse pas 30 km:
a)
les opérations de transformation pour la production de lait et de produits laitiers dans les installations de transformation en fonctionnement le 3 janvier 2013;
b)
l'abattage des animaux ainsi que la découpe et le désossage des carcasses;
c)
le pressage de l'huile d'olive.
2. En ce qui concerne les produits transformés sur leur territoire, les États membres peuvent décider que la dérogation prévue au paragraphe 1, point a), ne s'applique pas, ou que les installations de transformation doivent être situées à une distance, à préciser, de moins de 30 km de la zone de montagne concernée.
Article 7
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 11 mars 2014.