NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1003/2013
ze dne 12. července 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012, pokud jde o poplatky účtované Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy registrům obchodních údajů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 72 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 62 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES (2) stanoví, že příjmy Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) tvoří vedle příspěvků vnitrostátních orgánů a dotace Unie rovněž poplatky placené Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v případech stanovených právními předpisy Unie.
(2)
Registrům obchodních údajů usazeným v Unii by měly být účtovány takové poplatky za registraci, které by odrážely náklady orgánu ESMA na zpracování žádosti o registraci. Náklady spojené s posouzením žádosti se zvyšují v případech, kdy má registr obchodních údajů v úmyslu pokrýt alespoň tři třídy derivátů nebo nabízet doplňkové služby. Proto by se poplatek za registraci měl počítat s ohledem na tato dvě objektivní kritéria.
(3)
Rovněž se předpokládá, že poskytování doplňkových služeb a služeb oznamování ve více než třech třídách derivátů bude mít přímý dopad na budoucí obrat registrů obchodních údajů. Proto by pro účely účtování poplatků za registraci měly být registry obchodních údajů klasifikovány do tří různých kategorií podle předpokládaného celkového obratu (vysoký, střední a nízký předpokládaný celkový obrat), na něž by se měly vztahovat různé poplatky za registraci v závislosti na tom, zda má registr obchodních údajů v úmyslu poskytovat doplňkové služby nebo služby oznamování ve více než třech třídách derivátů nebo obě služby.
(4)
Jestliže po provedení registrace registr obchodních údajů začne nabízet doplňkové služby nebo začne působit ve více než třech třídách derivátů, čímž se zařadí do vyšší kategorie z hlediska předpokládaného celkového obratu, měl by zaplatit rozdíl mezi původně hrazeným poplatkem a poplatkem za registraci, který odpovídá nové kategorii předpokládaného celkového obratu, do níž spadá.
(5)
Aby se zabránilo nedůvodným žádostem, poplatky za registraci by neměly být vraceny v případě, že žadatel stáhne svou žádost v průběhu procesu registrace, nebo v případě, že je registrace zamítnuta.
(6)
Aby bylo zajištěno efektivní využívání rozpočtu ESMA a zároveň byla zmírněna finanční zátěž pro členské státy a Unii, je nezbytné zajistit, aby registry obchodních údajů hradily přinejmenším veškeré náklady spojené s dohledem nad nimi. Poplatky by měly být stanoveny v takové výši, aby se zamezilo značné akumulaci schodku nebo přebytku za činnosti související s registry obchodních údajů. Pokud se značné schodky nebo přebytky opakují, Komise by měla výši poplatků revidovat.
(7)
S cílem zajistit spravedlivé a jasné přidělení poplatků, které zároveň odrážejí skutečnou administrativní zátěž na jednotlivý subjekt, který je předmětem dohledu, měl by se poplatek za dohled počítat v závislosti na obratu registrů obchodních údajů z klíčových činností. Poplatky za dohled účtované registru obchodních údajů by měly být přiměřené činnosti dotčeného registru obchodních údajů ve srovnání s celkovou činností všech registrovaných registrů obchodních údajů, které jsou předmětem dohledu, v průběhu daného rozpočtového roku. Nicméně vzhledem k tomu, že existují určité fixní správní náklady na dohled nad registry obchodních údajů, měl by být stanoven minimální poplatek za dohled.
(8)
Jelikož v roce, kdy dojde k registraci registru obchodních údajů, budou dostupné pouze omezené údaje o jeho činnosti, počáteční roční poplatek za dohled by měl být vypočítán na základě poplatku za registraci a na základě činnosti ESMA v oblasti dohledu, pokud jde o dohled nad dotčeným registrem obchodních údajů v daném roce.
(9)
Registry obchodních údajů jsou poměrně novými subjekty, které poskytují nové regulované finanční služby, a proto zatím neexistuje spolehlivý způsob měření jejich obratu. Nicméně pro odhad, pokud jde o obrat registrů obchodních údajů, je třeba vzít v úvahu několik ukazatelů, zejména hlavní finanční výnosy registrů obchodních údajů z centrálního shromažďování a vedení záznamů o derivátech s výjimkou výnosů z doplňkových služeb, počet obchodních transakcí vykázaných za určité období a počet nevypořádaných obchodních transakcí na konci každého období. V prvním roce působení registru obchodních údajů by měl poplatek za dohled odpovídat činnosti ESMA v oblasti dohledu, pokud jde o dohled vykonávaný nad tímto registrem od data jeho registrace do konce roku, přičemž tento poplatek se vypočítá na základě poplatků za registraci stanovených v závislosti na očekávané celkové výši obratu.
(10)
Registry obchodních údajů, které provedly registraci v roce 2013, nezahájí poskytování služeb v oblasti oznamování údajů do konce roku 2013 a míra jejich činnosti v roce 2013 bude pravděpodobně téměř nulová. Jejich roční poplatek za dohled na rok 2014 bude proto vypočítán na základě jejich použitelného obratu dosaženého v první polovině roku 2014.
(11)
S ohledem na fázi vzniku odvětví registrů obchodních údajů a možný budoucí vývoj by měla být metoda výpočtu obratu vytvořeného registry obchodních údajů v případě potřeby přezkoumána. Komise by měla posoudit přiměřenost metodiky pro výpočet obratu stanovené v tomto nařízení do čtyř let od vstupu tohoto nařízení v platnost.
(12)
Měla by být stanovena pravidla týkající se účtování poplatků registrům obchodních údajů ze třetích zemí, které žádají o uznání v Unii v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 648/2012, s cílem pokrýt správní náklady na uznání a roční správní náklady na dohled. V tomto ohledu jsou náklady ESMA založené na nezbytných výdajích souvisejících s uznáním takových registrů obchodních údajů ze třetích zemí v souladu s čl. 77 odst. 2 uvedeného nařízení, uzavírání ujednání o spolupráci s příslušnými orgány třetí země, v níž je žádající registr obchodních údajů registrován v souladu s čl. 75 odst. 3 uvedeného nařízení, a dohledu nad uznanými registry obchodních údajů. Náklady spojené s uzavíráním ujednání o spolupráci budou sdíleny uznanými registry obchodních údajů z téže třetí země.
(13)
Funkce dohledu, které vykonává ESMA v souvislosti s uznanými registry obchodních údajů, se týkají zejména provádění ujednání o spolupráci, včetně účinné výměny údajů mezi příslušnými orgány. Náklady na plnění těchto funkcí by měly být pokryty poplatky za dohled účtovanými uznaným registrům obchodních údajů. Jelikož tyto náklady budou mnohem nižší, než náklady orgánu ESMA vynaloženými na přímý dohled nad registrovanými registry obchodních údajů, měly by být poplatky za dohled účtované uznaným registrům obchodních údajů výrazně nižší než minimální poplatek za dohled účtovaný registrovaných registrům obchodních údajů, nad kterými vykonává ESMA přímý dohled.
(14)
S ohledem na možný budoucí vývoj je vhodné, aby se metodika výpočtu použitelného obratu, a také výše poplatků za registraci, uznání a dohled v případě potřeby přezkoumala a aktualizovala.
(15)
Příslušným vnitrostátním orgánům vznikají náklady při provádění úkolů na základě nařízení (EU) č. 648/2012, a zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 74 nařízení (EU) č. 648/2012. Poplatky, které ESMA účtuje registrům obchodních údajů, by měly zahrnovat i tyto náklady. Aby příslušným orgánům nevznikly na základě plnění přenesených úkolů nebo pomoci poskytované orgánem ESMA ztráty ani zisky, měl by ESMA příslušnému vnitrostátnímu orgánu uhradit pouze skutečné náklady, které mu vzniknou.
(16)
Toto nařízení by mělo tvořit základ práva orgánu ESMA účtovat poplatky registrům obchodních údajů. S cílem umožnit okamžité provádění účinných a účelných činností dohledu a donucování, mělo by vstoupit v platnost třetím dnem po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla týkající se poplatků, které Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) účtuje registrům obchodních údajů za registraci, dohled a uznání.
Článek 2
Náhrada nákladů za dohled v plné výši
Poplatky účtované registrům obchodních údajů pokrývají:
a)
veškeré náklady orgánu ESMA spojené s registrací registrů obchodních údajů a dohledem nad nimi v souladu s nařízením (EU) č. 648/2012, včetně nákladů spojených s uznáním registrů obchodních údajů;
b)
veškeré náklady na náhradu příslušným orgánům, vzniklé v souvislosti s plněním úkolů na základě nařízení (EU) č. 648/2012, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 74 nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 3
Použitelný obrat
1. Použitelný obrat registru obchodních údajů za dané účetní období (n) je součtem jedné třetiny z každého z následujících:
a)
příjmů vytvořených prostřednictvím hlavních funkcí centrálního shromažďování a vedení záznamů o derivátech registrem obchodních údajů, které jsou uvedeny v auditované účetní závěrce za předchozí období (n-1), vydělených celkovými příjmy vytvořenými prostřednictvím hlavních funkcí centrálního shromažďování a vedení záznamů o derivátech všemi registry obchodních údajů za předchozí období (n-1);
b)
počtu obchodních transakcí oznámených registru obchodních údajů v předchozím období (n-1) vyděleného celkovým počtem obchodních transakcí oznámených všem registrům obchodních údajů v předchozím období (n-1);
c)
počtu evidovaných nevypořádaných obchodních transakcí k 31. prosinci předchozího období (n-1) vyděleného celkovým počtem evidovaných nevypořádaných obchodních transakcí k 31. prosinci předchozího období (n-1) ve všech registrovaných registrech obchodních údajů.
Použitelný obrat daného registru obchodních údajů („ROÚ“ v níže uvedeném vzorci) uvedený v prvním pododstavci se vypočítá takto:
2. V případě, že registr obchodních údajů nepůsobil v průběhu celého období (n-1), odhadne se jeho použitelný obrat pro každý z prvků uvedený v písmenech a), b) a c) odstavce 1 za pomoci vzorce stanoveného v odstavci 1 extrapolací hodnot vypočítaných pro počet měsíců, během kterých registr obchodních údajů působil v období (n-1), na celé období (n-1).
Článek 4
Úprava poplatků
1. Poplatky účtované registrům obchodních údajů se stanoví v takové výši, aby se zamezilo značné akumulaci schodku nebo přebytku.
V případě, že se značné přebytky nebo schodky opakují, Komise výši poplatků zreviduje.
2. V případě, že poplatky účtované registrům obchodních údajů v roce (n) nepostačují k pokrytí celkových výdajů ESMA na registraci a uznání registrů obchodních údajů a dohled nad nimi, ESMA v roce (n+1) zvýší o nezbytnou částku poplatky za dohled, které mají být získány od registrů obchodních údajů, které byly registrovány v průběhu celého roku (n) a jsou nadále registrovány v roce (n+1).
3. Poplatky v případě schodků, na které se vztahuje odstavec 2, se upraví pro každý jednotlivý registr obchodních údajů úměrně k jeho použitelnému obratu v roce n.
KAPITOLA II
POPLATKY
Článek 5
Druhy poplatků
1. Registrům obchodních údajů usazeným v EU, které žádají o registraci v souladu s čl. 55 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012, se účtují tyto druhy poplatků:
a)
poplatky za registraci podle článku 6;
b)
roční poplatky za dohled podle článku 7.
2. Registrům obchodních údajů usazeným v třetích zemích, které žádají o uznání v souladu s čl. 77 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012, se účtují tyto druhy poplatků:
a)
poplatky za uznání podle čl. 8 odst. 1;
b)
roční poplatky za dohled vybírané od uznaných registrů obchodních údajů v souladu s čl. 8 odst. 2.
Článek 6
Poplatek za registraci
1. Poplatek za registraci, který mají uhradit jednotlivé registry obchodních údajů žádající o registraci, se stanoví s ohledem na činnost v oblasti dohledu, která je nezbytná k posouzení a přezkumu žádosti, a s ohledem na celkový předpokládaný obrat registru obchodních údajů, jak je uvedeno v odstavcích 2 až 6.
2. Pro účely výpočtu poplatku za registraci se zohlední následující činnosti:
a)
poskytování doplňkových služeb registrem obchodních údajů, například potvrzení obchodu, párování obchodů, obsluhu úvěrové události nebo služby srovnávání či komprese portfolií;
b)
poskytování služeb registru údajů ve třech nebo více třídách derivátů registrem obchodních údajů.
3. Pro účely odstavce 2 se má za to, že registr obchodních údajů poskytuje doplňkové služby v jakémkoli z následujících případů:
a)
pokud poskytuje přímé doplňkové služby;
b)
pokud subjekt patřící do stejné skupiny jako registr obchodních údajů poskytuje nepřímé doplňkové služby;
c)
pokud subjekt, s nímž registr obchodních údajů uzavřel významnou smlouvu v souvislosti s obchodováním, operacemi po uzavření obchodu nebo linií podnikání za účelem spolupráce při poskytování služeb, poskytuje doplňkové služby.
4. V případě, že registr obchodních údajů není zapojen do žádné z činností uvedených v odstavci 2, má se za to, že dotčený registr obchodních údajů má nízký předpokládaný celkový obrat, a uhradí poplatek za registraci ve výši 45 000 EUR.
5. V případě, že je registr obchodních údajů zapojen do jedné nebo dvou činností uvedených v odstavci 2, má se za to, že dotčený registr obchodních údajů má střední předpokládaný celkový obrat, a uhradí poplatek za registraci ve výši 65 000 EUR.
6. V případě, že je registr obchodních údajů zapojen do obou činností uvedených v odstavci 2, má se za to, že dotčený registr obchodních údajů má vysoký předpokládaný celkový obrat, a uhradí poplatek za registraci ve výši 100 000 EUR.
7. Jestliže dojde k zásadní změně v poskytování služeb, v jejímž důsledku je registr obchodních údajů povinen zaplatit vyšší poplatek za registraci v souladu s odstavci 4, 5 a 6 oproti původně hrazenému poplatku za registraci, dotčenému registru obchodních údajů se účtuje rozdíl mezi původně placeným poplatkem za registraci a vyšším použitelným poplatkem za registraci, který plyne z této zásadní změny.
Článek 7
Roční poplatek za dohled nad registry obchodních údajů
1. Registrovanému registru obchodních údajů se účtuje roční poplatek za dohled.
2. Celkový roční poplatek za dohled na dané účetní období (n) se vypočítá takto:
a)
základem pro výpočet ročního poplatku za dohled na dané účetní období (n) je odhad výdajů týkajících se dohledu nad registry obchodních údajů, který je uveden v rozpočtu ESMA na dané období, stanovený a schválený v souladu s článkem 63 nařízení (EU) č. 1095/2010;
b)
celkový roční poplatek za dohled na dané účetní období (n) se vypočítá odečtením následujících částek od odhadu nákladů v souladu s písmenem a):
i)
celkových poplatků za registraci uhrazených registry obchodních údajů v souladu s článkem 6 v daném účetní období (n) a dodatečných poplatků za registraci uhrazených v daném účetním období (n) již registrovanými registry obchodních údajů v případě, že dojde k zásadní změně týkající se jejich registrace, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 7,
ii)
celkových poplatků za uznání uhrazených registry obchodních údajů ze třetí země v souladu s článkem 8 v daném účetním období (n),
iii)
původního poplatku za dohled uhrazeného registry obchodních údajů v daném účetním období (n) v souladu s odstavcem 4;
c)
registrovaný registr obchodních údajů zaplatí roční poplatek za dohled vyplývající z rozdělení celkového ročního poplatku za dohled vypočítaného podle písmene b) mezi všechny registry obchodních údajů registrované v období n-1 úměrně k poměru použitelného obratu vytvořeného registrem obchodních údajů ve vztahu k celkovému použitelnému obratu všech registrovaných registrů obchodních údajů vypočítanému způsobem uvedeným v čl. 3 odst. 1 a upravenému podle čl. 4 odst. 2 a 3.
3. Registr obchodních údajů však v žádném případě neuhradí poplatek nižší než 30 000 EUR.
4. Odchylně od odstavců 2 a 3 uhradí registrovaný registr obchodních údajů v roce své registrace počáteční poplatek za dohled, který se rovná nižšímu z následujících dvou poplatků:
a)
poplatek za registraci splatný podle článku 6;
b)
poplatek za registraci splatný podle článku 6 vynásobený poměrem mezi počtem pracovních dnů od data jeho registrace do konce roku a 60 pracovními dny.
Tento výpočet se provede takto:
Článek 8
Poplatek za uznání registrů obchodních údajů ze třetích zemí
1. Registr obchodních údajů žádající o uznání uhradí poplatek za žádost, který se stanoví jako součet následujících částek:
a)
20 000 EUR;
b)
částka, která je výsledkem rozdělení 35 000 EUR mezi celkový počet registrů obchodních údajů z téže třetí země, které jsou buď uznány orgánem ESMA, nebo zažádaly o uznání, avšak dosud nebyly uznány.
2. Registr obchodních údajů uznaný v souladu s čl. 77 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012 hradí roční poplatek za dohled ve výši 5 000 EUR.
KAPITOLA III
PODMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE PLATEB A NÁHRAD
Článek 9
Obecné způsoby plateb
1. Všechny poplatky se platí v eurech. Poplatky se platí v souladu s články 10, 11 a 12.
2. Za jakékoli prodlení se platí denní penále ve výši 0,1 % z dlužné částky.
Článek 10
Platba poplatků za registraci
1. Poplatek za registraci uvedený v článku 6 se hradí v plné výši v době, kdy registr obchodních údajů žádá o registraci.
2. Poplatky za registraci se nenahrazují, pokud registr obchodních údajů stáhne svou žádost o registraci dříve, než ESMA přijme odůvodněné rozhodnutí o registraci nebo zamítnutí registrace, nebo v případě, že je registrace zamítnuta.
Článek 11
Platba ročních poplatků za dohled
1. Roční poplatek za dohled na dané účetní období uvedený v článku 7 se platí ve dvou splátkách.
První splátka je splatná 28. února uvedeného roku a činí dvě třetiny odhadovaného ročního poplatku za dohled. Jestliže použitelný obrat podle článku 3 není v té době ještě k dispozici, použije se jako základ výpočtu poslední použitelný obrat, který je k dispozici, v souladu s článkem 3.
Druhá splátka je splatná 31. srpna. Výše druhé splátky se rovná výši ročního poplatku za dohled vypočítaného podle článku 7 a sníženého o výši první splátky.
2. ESMA zašle faktury na tyto splátky registrům obchodních údajů nejméně 30 dní před příslušným datem úhrady.
Článek 12
Platba poplatků za uznání
1. Poplatky za uznání uvedené v čl. 8 odst. 1 se hradí v plné výši v době, kdy registr obchodních údajů žádá o uznání. Tyto poplatky se nenahrazují.
2. Vždy, když registr obchodních údajů ze třetí země předloží novou žádost o uznání, ESMA přepočítá částku uvedenou v čl. 8 odst. 1 písm. b).
ESMA rovnoměrně nahradí již uznaným registrům obchodních údajů z téže třetí země rozdíl mezi částkou účtovanou podle čl. 8 odst. 1 písm. b) a částkou, která je výsledkem přepočtu. Náhrada tohoto rozdílu se poskytne formou přímé platby nebo snížením poplatků účtovaných v následujícím roce.
3. Roční poplatek za dohled nad uznaným registrem obchodních údajů je splatný do konce února každého účetního období. ESMA zašle uznanému registru obchodních údajů fakturu nejméně 30 dnů před tímto datem.
Článek 13
Náhrada poskytovaná příslušným orgánům
1. Poplatky registrům obchodních údajů za jejich registraci, dohled nad nimi a jejich uznání účtuje pouze ESMA.
2. ESMA nahradí příslušnému orgánu skutečné náklady vzniklé v důsledku plnění úkolů podle nařízení (EU) č. 648/2012, a zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 74 nařízení (EU) č. 648/2012.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Poplatky v roce 2013
1. Registry obchodních údajů, které žádají o registraci v roce 2013, hradí poplatek za registraci uvedený v článku 6 v plné výši 30 dní od vstupu tohoto nařízení v platnost nebo k datu předložení žádosti o registraci, podle toho, co nastane později.
2. Registry obchodních údajů registrované v roce 2013 uhradí za rok 2013 počáteční poplatek za dohled stanovený v souladu s čl. 7 odst. 4 v plné výši 60 dní po vstupu tohoto nařízení v platnost nebo 30 dní po přijetí rozhodnutí o registraci, podle toho, co nastane později.
3. Registry obchodních údajů ze třetích zemí, které žádají o uznání v roce 2013, hradí poplatek za uznání uvedený v čl. 8 odst. 1 v plné výši 30 dní od vstupu tohoto nařízení v platnost nebo k datu předložení žádosti, podle toho, co nastane později.
4. Registry obchodních údajů ze třetích zemí uznané v roce 2013 uhradí za rok 2013 roční poplatek za dohled stanovený v souladu s čl. 8 odst. 3 v plné výši 60 dní po vstupu tohoto nařízení v platnost nebo 30 dní po přijetí rozhodnutí o uznání, podle toho, co nastane později.
Článek 15
Roční poplatek za dohled účtovaný za rok 2014 registrům obchodních údajů registrovaným v roce 2013
1. Registrům obchodních údajů registrovaným v roce 2013 se účtuje roční poplatek za dohled za rok 2014, který se vypočítá v souladu s článkem 7 na základě jejich použitelného obratu dosaženého v období od 1. ledna 2014 do 30. června 2014, jak je stanoveno v odstavci 2 tohoto článku.
2. Pro účely výpočtu poplatků za dohled za rok 2014 účtovaných registrům obchodních údajů registrovaných v roce 2013 v souladu s článkem 7 se použitelný obrat registru obchodních údajů stanoví jako součet jedné třetiny každého z následujících:
a)
příjmů vytvořených prostřednictvím hlavních funkcí centrálního shromažďování a vedení záznamů o derivátech registrem obchodních údajů v období od 1. ledna 2014 do 30. června 2014 vydělených celkovými příjmy vytvořenými prostřednictvím hlavních funkcí centrálního shromažďování a vedení záznamů o derivátech všemi registry obchodních údajů v období od 1. ledna 2014 do 30. června 2014;
b)
počtu obchodních transakcí oznámených registru obchodních údajů v období od 1. ledna 2014 do 30. června 2014 vyděleného celkovým počtem obchodních transakcí oznámených všem registrům obchodních údajů v období od 1. ledna 2014 do 30. června 2014;
c)
počtu evidovaných nevypořádaných obchodních transakcí k 30. červnu 2014 vyděleného celkovým počtem evidovaných nevypořádaných obchodních transakcí k 30. červnu 2014 ve všech registrovaných registrech obchodních údajů.
3. Roční poplatek za dohled účtovaný za rok 2014 registrům obchodních údajů registrovaným v roce 2013 se platí ve dvou splátkách.
První splátka je splatná 28. února 2014 a její výše odpovídá poplatku za registraci hrazenému registrem obchodních údajů v roce 2013 v souladu s článkem 6.
Druhá splátka je splatná 31. srpna. Výše druhé splátky se rovná výši ročního poplatku za dohled vypočítaného podle odstavců 1 a 2 a sníženého o výši první splátky.
V případě, že je částka zaplacená registrem obchodních údajů v rámci první splátky vyšší než roční poplatek za dohled vypočítaný v souladu s odstavci 1 a 2, ESMA poskytne registru obchodních údajů náhradu ve výši rozdílu mezi částkou uhrazenou v rámci první splátky a ročním poplatkem za dohled vypočítaným v souladu s odstavci 1 a 2.
4. ESMA zašle faktury na splátky ročního poplatku za dohled na rok 2014 registrům obchodních údajů registrovaným v roce 2013 nejméně 30 dní před datem úhrady.
5. Jakmile jsou k dispozici auditované účetní závěrky za rok 2014, registry obchodních údajů registrované v roce 2013 oznámí orgánu ESMA případné změny ukazatelů uvedených s odst. 2 písm. a), b) nebo c), které se použijí pro výpočet použitelného obratu v souladu s odstavcem 2, vyplývající z rozdílu mezi konečnými údaji a prozatímními údaji použitými pro účely výpočtu.
Registrům obchodních údajů se účtuje rozdíl mezi ročním poplatkem za dohled na rok 2014, který byl skutečně zaplacen, a ročním poplatkem za dohled za rok 2014, který má být hrazen v důsledku jakékoli změny ukazatelů uvedených v odst. 2 písm. a), b) nebo c), které se použijí pro výpočet použitelného obratu v souladu s odstavcem 2.
ESMA zašle faktury na případné další částky účtované registru obchodních údajů v důsledku změny některého z ukazatelů uvedených v odst. 2 písm. a), b) nebo c), které se použijí pro výpočet použitelného obratu v souladu s odstavcem 2, nejméně 30 dní před příslušným datem úhrady.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. července 2013.
RÈGLEMENT DÉLÉGUÉ (UE) No 1003/2013 DE LA COMMISSION
du 12 juillet 2013
complétant le règlement (UE) no 648/2012 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne les frais à payer par les référentiels centraux à l’Autorité européenne des marchés financiers
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (UE) no 648/2012 du Parlement européen et du Conseil du 4 juillet 2012 sur les produits dérivés de gré à gré, les contreparties centrales et les référentiels centraux (1), et notamment son article 72, paragraphe 3,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 62 du règlement (UE) no 1095/2010 du Parlement européen et du Conseil du 24 novembre 2010 instituant une Autorité européenne de surveillance (Autorité européenne des marchés financiers), modifiant la décision no 716/2009/CE et abrogeant la décision 2009/77/CE de la Commission (2), prévoit que les recettes de l’Autorité européenne des marchés financiers (AEMF) proviennent non seulement de contributions des autorités publiques nationales et d’une subvention de l’Union, mais aussi de redevances payées à l’AEMF dans les cas spécifiés dans les instruments législatifs de l’Union applicables.
(2)
Il conviendrait de facturer aux référentiels centraux établis dans l’Union une redevance d’enregistrement, reflétant les coûts supportés par l’AEMF pour traiter les demandes d’enregistrement. Les coûts de traitement d’une demande augmentent lorsque le référentiel central concerné a l’intention de couvrir au moins trois catégories de produits dérivés ou de fournir des services auxiliaires. La redevance d’enregistrement devrait donc être calculée au regard de ces deux critères objectifs.
(3)
Selon toute probabilité, la prestation de services de collecte et de conservation centralisées de données (ci-après les «services de référentiel central») dans plus de trois catégories de produits dérivés et la prestation de services auxiliaires devraient aussi avoir une incidence directe sur l’évolution future du chiffre d’affaires du référentiel central. Aux fins de la facturation de la redevance d’enregistrement, il y aurait donc lieu de classer les référentiels centraux en trois catégories de chiffre d’affaires total attendu (élevé, moyen ou faible), auxquelles s’appliqueraient des redevances d’enregistrement différentes, selon que les référentiels centraux ont l’intention ou non de fournir des services de référentiel central dans plus de trois catégories de produits dérivés ou des services auxiliaires, ou les deux.
(4)
Un référentiel central qui, après son enregistrement, étend son activité à plus de trois catégories de produits dérivés ou commence à fournir des services auxiliaires, basculant ainsi dans une catégorie supérieure de chiffres d’affaires total attendu, devrait être tenu d’acquitter la différence entre la redevance d’enregistrement qu’il a initialement payée et celle correspondant à la catégorie de chiffre d’affaires total attendu dont il relève désormais.
(5)
Afin de décourager les demandes infondées, il conviendrait de ne pas rembourser la redevance d’enregistrement lorsque le demandeur retire sa demande au cours du processus d’enregistrement, ou lorsque l’enregistrement est refusé.
(6)
Afin de garantir une utilisation efficiente du budget de l’AEMF et, dans le même temps, d’alléger la charge financière pesant sur les États membres et l’Union, il est nécessaire de veiller que les référentiels centraux supportent au moins tous les coûts liés à leur surveillance. Il conviendrait de fixer les frais à un niveau permettant d’éviter que les activités de l’AEMF liées aux référentiels centraux ne génèrent une accumulation importante de déficits ou d’excédents. Si des déficits ou des excédents significatifs devaient devenir récurrents, la Commission devrait revoir le niveau des frais.
(7)
Afin de garantir une répartition claire et équitable des frais, reflétant dans le même temps l’effort administratif effectivement consacré à chaque entité surveillée, il conviendrait de calculer la redevance de surveillance sur la base du chiffre d’affaires généré par les activités essentielles exercées par un référentiel central. La redevance de surveillance facturée à un référentiel central devrait être proportionnelle à l’activité de ce référentiel central particulier rapportée au volume total d’activité de tous les référentiels centraux enregistrés et surveillés sur l’exercice considéré. Étant donné que la surveillance des référentiels centraux génère des coûts administratifs fixes, il conviendrait toutefois de prévoir une redevance de surveillance minimale.
(8)
La redevance de surveillance initiale à payer par un référentiel central l’année de son enregistrement devrait être calculée, compte tenu du peu de données disponibles concernant l’activité de ce référentiel central, sur la base de la redevance d’enregistrement qu’il a acquittée et de l’effort prudentiel consenti par l’AEMF pour sa surveillance cette année-là.
(9)
Les référentiels centraux sont des entités relativement nouvelles, qui fournissent des services financiers réglementés nouveaux, et c’est pourquoi il n’existe pas encore de mesure fiable de leur chiffre d’affaires. Pour estimer leur chiffre d’affaires, il conviendrait néanmoins de tenir compte de plusieurs indicateurs, et notamment de leurs revenus financiers principaux, générés par la collecte et la conservation centralisées d’enregistrements relatifs aux produits dérivés - à l’exclusion de tout revenu généré par la prestation de services auxiliaires -, ainsi que du nombre de transactions déclarées pour une période donnée et du nombre de transactions en cours à la fin de chaque période. Durant la première année d’activité d’un référentiel central, la redevance de surveillance devrait refléter l’effort prudentiel consenti par l’AEMF pour surveiller ce référentiel central depuis la date de son enregistrement jusqu’à la fin de l’année et se fonder sur la redevance d’enregistrement telle que calculée en fonction du chiffre d’affaires total attendu.
(10)
Les référentiels centraux enregistrés en 2013 ne commenceront pas à fournir des services de référentiel central avant fin 2013, et leur niveau d’activité en 2013 risque d’être quasiment nul. En conséquence, leur redevance annuelle de surveillance pour 2014 devrait être calculée sur la base de leur chiffre d’affaires applicable au premier semestre 2014.
(11)
Étant donné le caractère encore naissant de l’activité de référentiel central et son évolution future possible, il conviendrait de revoir, si nécessaire, la méthode de calcul du chiffre d’affaires des référentiels centraux. La Commission devrait ainsi évaluer le caractère approprié de la méthode de calcul prévue dans le présent règlement dans les quatre ans suivant son entrée en vigueur.
(12)
Il conviendrait de prévoir des règles concernant les frais à facturer aux référentiels centraux de pays tiers qui demandent leur reconnaissance dans l’Union conformément aux dispositions pertinentes du règlement (UE) no 648/2012, de manière que ces frais couvrent les coûts administratifs de leur reconnaissance et de leur surveillance annuelle. À cet égard, les coûts comptabilisés par l’AEMF sont fondés sur les dépenses qu’elle doit engager aux fins de la reconnaissance de ces référentiels centraux de pays tiers, conformément à l’article 77, paragraphe 2, du règlement précité, de la conclusion de modalités de coopération avec les autorités compétentes du pays tiers où le référentiel central demandeur est enregistré, conformément à l’article 75, paragraphe 3, dudit règlement, et de la surveillance des référentiels centraux reconnus. Les coûts liés à la conclusion de modalités de coopération avec un pays tiers seront partagés entre les référentiels centraux de ce pays tiers ayant obtenu leur reconnaissance.
(13)
Les tâches de surveillance exercées par l’AEMF, dans le cas des référentiels centraux de pays tiers qu’elle a reconnus, ont essentiellement trait à la mise en œuvre des modalités de coopération, y compris l’échange effectif de données entre les autorités concernées. Le coût de l’exercice de ces tâches devrait être couvert par la redevance de surveillance facturée à ces référentiels centraux reconnus. Étant donné que ce coût sera bien inférieur au coût exposé par l’AEMF pour la surveillance directe des référentiels centraux enregistrés dans l’Union, la redevance de surveillance facturée aux référentiels centraux reconnus devrait également être bien inférieure à la redevance de surveillance minimale exigée des référentiels centraux enregistrés soumis à la surveillance directe de l’AEMF.
(14)
Eu égard aux évolutions futures possibles, il convient de prévoir que la méthode de calcul du chiffre d’affaires applicable ainsi que le niveau des redevances d’enregistrement, de reconnaissance et de surveillance seront revus et actualisés chaque fois que nécessaire.
(15)
Les autorités nationales compétentes supportent des coûts lorsqu’elles exécutent des travaux en vertu du règlement (UE) no 648/2012, notamment à la suite d’une délégation de tâches conformément à l’article 74 de ce règlement. Les frais facturés par l’AEMF aux référentiels centraux devraient aussi couvrir ces coûts. Afin d’éviter que les autorités compétentes ne subissent des pertes ou ne réalisent des bénéfices lorsqu’elles exécutent des tâches que leur a déléguées l’AEMF ou lui fournissent de l’aide, l’AEMF ne devrait rembourser que les coûts effectivement supportés par les autorités nationales compétentes.
(16)
Le présent règlement devrait fonder le droit, pour l’AEMF, de facturer des frais aux référentiels centraux. Afin de permettre immédiatement l’exercice d’une activité de surveillance et de contrôle efficace et efficiente, il devrait entrer en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Objet
Le présent règlement établit les règles relatives aux frais que l’Autorité européenne des marchés financiers (AEMF) facture aux référentiels centraux pour leur enregistrement, leur surveillance et leur reconnaissance.
Article 2
Plein recouvrement des coûts de la surveillance
Les frais facturés aux référentiels centraux couvrent:
a)
tous les coûts liés à leur enregistrement et à leur surveillance par l’AEMF conformément au règlement (UE) no 648/2012, y compris les coûts d’une éventuelle reconnaissance;
b)
tous les coûts liés au remboursement des autorités nationales compétentes ayant effectué des travaux en vertu du règlement (UE) no 648/2012, en particulier à la suite d’une délégation de tâches effectuée conformément à l’article 74 dudit règlement.
Article 3
Chiffre d’affaires applicable
1. Le chiffre d’affaires applicable d’un référentiel central pour un exercice donné (n) est égal à la somme d’un tiers de chacun des éléments suivants:
a)
les revenus générés par l’exécution, par le référentiel central, de sa fonction essentielle consistant à collecter et à conserver de manière centralisée des enregistrements relatifs aux produits dérivés, tels que déterminés sur la base des comptes audités de l’exercice précédent (n - 1), divisés par le montant total des revenus générés, au cours de l’exercice précédent (n - 1), par l’exécution de la même fonction essentielle par l’ensemble des référentiels centraux enregistrés;
b)
le nombre de transactions déclarées au référentiel central au cours de l’exercice précédent (n - 1), divisé par le nombre total de transactions déclarées, au cours de l’exercice précédent (n - 1), à l’ensemble des référentiels centraux enregistrés;
c)
le nombre de transactions enregistrées comme en cours au 31 décembre de l’exercice précédent (n - 1), divisé par le nombre total de transactions enregistrées comme en cours au 31 décembre de l’exercice précédent (n - 1) au sein de l’ensemble des référentiels centraux enregistrés.
Le chiffre d’affaires applicable d’un référentiel central («RCi») tel que visé au premier alinéa est calculé comme suit:
2. Lorsque le référentiel central n’a pas exercé son activité durant tout l’exercice (n - 1), son chiffre d’affaires applicable est estimé selon la formule exposée au paragraphe 1 par l’extrapolation, à tout l’exercice (n - 1), des valeurs obtenues pour chacun des éléments visés au paragraphe 1, points a), b) et c), pour le nombre de mois durant lesquels le référentiel central a exercé son activité.
Article 4
Ajustement des frais
1. Les frais facturés aux référentiels centraux sont fixés à un niveau permettant d’éviter une accumulation importante de déficits ou d’excédents.
En cas d’excédent ou de déficit significatif et récurrent, la Commission revoie le niveau des frais.
2. Lorsque les frais facturés aux référentiels centraux au titre de l’exercice (n) ne suffisent pas à couvrir la totalité des coûts que l’AEMF a dû exposer aux fins de leur enregistrement, de leur surveillance et de leur reconnaissance au cours dudit exercice (n), l’AEMF, à l’exercice (n + 1), augmente du montant nécessaire les redevances de surveillance à percevoir auprès des référentiels centraux qui étaient enregistrés durant tout l’exercice (n) et le sont encore durant l’exercice (n + 1).
3. L’ajustement des redevances, en cas de déficit prévu au paragraphe 2, est calculé pour chaque référentiel central en proportion de son chiffre d’affaires applicable pour l’exercice (n).
CHAPITRE II
FRAIS
Article 5
Types de frais
1. Les référentiels centraux établis dans l’Union qui demandent à être enregistrés conformément à l’article 55, paragraphe 1, du règlement (UE) no 648/2012 paient les types de frais suivants:
a)
une redevance d’enregistrement, conformément à l’article 6;
b)
une redevance annuelle de surveillance, conformément à l’article 7.
2. Les référentiels centraux établis dans des pays tiers qui demandent à être reconnus conformément à l’article 77, paragraphe 1, du règlement (UE) no 648/2012 paient les types de frais suivants:
a)
une redevance de reconnaissance, conformément à l’article 8, paragraphe 1;
b)
la redevance annuelle de surveillance applicable aux référentiels centraux reconnus, conformément à l’article 8, paragraphe 2.
Article 6
Redevance d’enregistrement
1. La redevance d’enregistrement due par tout référentiel central demandant à être enregistré est calculée en fonction de l’effort prudentiel nécessaire à l’examen et à l’évaluation de sa demande, ainsi qu’en fonction de son chiffre d’affaires total attendu, conformément aux paragraphes 2 à 6.
2. Aux fins du calcul de la redevance d’enregistrement, les activités suivantes sont prises en considération:
a)
la prestation, par le référentiel central, de services auxiliaires, tels que la confirmation des transactions, l’appariement des ordres, la notification d’événements de crédit et le rapprochement ou la compression de portefeuilles;
b)
la prestation, par le référentiel central, de services de référentiel central dans trois catégories de dérivés au moins.
3. Aux fins du paragraphe 2, un référentiel central est réputé fournir des services auxiliaires dans n’importe laquelle des situations suivantes:
a)
lorsque les services auxiliaires sont fournis directement par le référentiel central;
b)
lorsque les services auxiliaires sont fournis indirectement par une entité appartenant au même groupe que lui;
c)
lorsque les services auxiliaires sont fournis par une entité avec laquelle le référentiel central a conclu, dans le contexte de la chaîne de négociation ou de postnégociation ou d’une autre ligne d’activité, un accord de coopération en matière de prestation de services.
4. Un référentiel central qui n’exerce aucune des deux activités visées au paragraphe 2 est réputé avoir un chiffre d’affaires total attendu faible et il paie une redevance d’enregistrement de 45 000 EUR.
5. Un référentiel central qui exerce l’une des deux activités visées au paragraphe 2 est réputé avoir un chiffre d’affaires total attendu moyen et il paie une redevance d’enregistrement de 65 000 EUR.
6. Un référentiel central qui exerce les deux activités visées au paragraphe 2 est réputé avoir un chiffre d’affaires total attendu élevé et il paie une redevance d’enregistrement de 100 000 EUR.
7. En cas de modification importante de la prestation de services, en conséquence de laquelle le référentiel central est redevable, conformément aux paragraphes 4, 5 et 6, d’une redevance d’enregistrement plus élevée que la redevance initialement payée, le référentiel central acquitte la différence entre la redevance initialement payée et la redevance plus élevée applicable à la suite de cette modification.
Article 7
Redevance annuelle de surveillance applicable aux référentiels centraux enregistrés
1. Tout référentiel central enregistré paie une redevance annuelle de surveillance.
2. Le montant total des redevances annuelles de surveillance pour un exercice donné (n) est calculé comme suit:
a)
le calcul du montant total des redevances annuelles de surveillance pour un exercice donné (n) est fondé sur le montant estimé des dépenses liées à la surveillance des référentiels centraux, tel qu’inscrit au budget de l’AEMF pour l’exercice en question, établi et approuvé conformément à l’article 63 du règlement (UE) no 1095/2010;
b)
le montant total des redevances annuelles de surveillance pour un exercice donné (n) est calculé en déduisant les éléments suivants du montant estimé de dépenses visé au point a):
i)
le montant total des redevances d’enregistrement payées, pour l’exercice (n), conformément à l’article 6, ainsi que le montant total des suppléments de redevance d’enregistrement payés, pour l’exercice (n), par les référentiels centraux déjà enregistrés en cas de modification importante par rapport à leur enregistrement initial, telle que visée à l’article 6, paragraphe 7;
ii)
le montant total des redevances de reconnaissance payées, pour l’exercice (n), par des référentiels centraux de pays tiers, conformément à l’article 8;
iii)
le montant total des redevances de surveillance initiales acquittées, pour l’exercice (n), par certains référentiels centraux, conformément au paragraphe 4;
c)
tout référentiel central enregistré paie une redevance annuelle de surveillance correspondant au résultat de la répartition, entre tous les référentiels centraux qui étaient enregistrés durant l’exercice (n - 1), du montant total des redevances annuelles de surveillance tel que calculé conformément au point b), au prorata du ratio entre leur chiffre d’affaires applicable et le montant total des chiffres d’affaires applicables de tous les référentiels centraux enregistrés, tels que calculés conformément à l’article 3, paragraphe 1, ce résultat étant ensuite ajusté conformément à l’article 4, paragraphes 2 et 3.
3. En aucun cas, le référentiel central ne paie de redevance annuelle de surveillance inférieure à 30 000 EUR.
4. Par dérogation aux paragraphes 2 et 3, l’année de son enregistrement, un référentiel central enregistré paie une redevance de surveillance initiale qui est égale au plus petit des deux montants suivants:
a)
la redevance d’enregistrement due conformément à l’article 6;
b)
la redevance d’enregistrement due conformément à l’article 6, multipliée par le ratio entre le nombre de jours ouvrables écoulés depuis la date de l’enregistrement jusqu’à la fin de l’année et soixante jours ouvrables.
Le calcul est effectué comme suit:
Article 8
Redevance de reconnaissance applicable aux référentiels centraux de pays tiers
1. Tout référentiel central demandant à être reconnu paie une redevance de reconnaissance égale à la somme des éléments suivants:
a)
20 000 EUR;
b)
le quotient de la division de 35 000 EUR par le nombre total de référentiels centraux du même pays tiers qui ont soit déjà obtenu leur reconnaissance par l’AEMF, soit demandé cette reconnaissance, mais ne l’ont pas encore obtenue.
2. Tout référentiel central reconnu conformément à l’article 77, paragraphe 1, du règlement (UE) no 648/2012 paie une redevance annuelle de surveillance de 5 000 EUR.
CHAPITRE III
MODALITÉS DE PAIEMENT ET DE REMBOURSEMENT
Article 9
Modalités générales de paiement
1. Tous les frais sont payables en euros. Ils sont payés selon les modalités prévues aux articles 10, 11 et 12.
2. Tout retard de paiement entraîne une pénalité par jour de retard égale à 0,1 % de la somme due.
Article 10
Paiement de la redevance d’enregistrement
1. La redevance d’enregistrement visée à l’article 6 est payable dans son intégralité au moment où le référentiel central concerné soumet sa demande d’enregistrement.
2. La redevance d’enregistrement n’est pas remboursable lorsque le référentiel central retire sa demande d’enregistrement avant l’adoption de la décision motivée d’enregistrement ou de refus de l’enregistrement par l’AEMF, ou lorsque l’enregistrement est refusé.
Article 11
Paiement de la redevance annuelle de surveillance
1. La redevance annuelle de surveillance, visée à l’article 7, due pour un exercice donné est payable en deux tranches.
La première tranche est exigible le 28 février de l’exercice et s’élève aux deux tiers du montant estimé de la redevance annuelle de surveillance. Si le chiffre d’affaires applicable calculé conformément à l’article 3 n’est pas encore disponible à cette date, le calcul relatif au chiffre d’affaires se fonde sur le dernier chiffre d’affaires applicable disponible calculé conformément à l’article 3.
La seconde tranche est exigible le 31 août. Son montant est égal à la redevance annuelle de surveillance calculée conformément à l’article 7, moins le montant de la première tranche.
2. L’AEMF adresse les demandes de paiement de ces tranches aux référentiels centraux au moins trente jours avant leurs dates de paiement respectives.
Article 12
Paiement de la redevance de reconnaissance
1. La redevance de reconnaissance visée à l’article 8, paragraphe 1, est payable dans son intégralité au moment où le référentiel central concerné soumet sa demande de reconnaissance. Elle n’est pas remboursable.
2. Chaque fois qu’une nouvelle demande de reconnaissance émanant d’un référentiel central d’un pays tiers lui est présentée, l’AEMF recalcule le montant visé à l’article 8, paragraphe 1, point b),
L’AEMF rembourse aux référentiels centraux du même pays tiers ayant déjà obtenu leur reconnaissance la différence entre le montant initialement facturé conformément à l’article 8, paragraphe 1, point b), et le résultat du nouveau calcul, en répartissant équitablement cette somme entre eux. Cette différence est remboursée soit directement, soit via une réduction des frais facturés l’année suivante.
3. La redevance annuelle de surveillance due par un référentiel central reconnu est payable à la fin du mois de février de chaque exercice. L’AEMF adresse une demande de paiement aux référentiels centraux reconnus au moins trente jours avant cette date.
Article 13
Remboursement des autorités compétentes
1. Seule l’AEMF peut facturer des frais aux référentiels centraux pour leur enregistrement, leur surveillance et leur reconnaissance.
2. L’AEMF rembourse à toute autorité compétente les coûts réels que celle-ci a exposés dans le cadre de l’exécution de tâches en vertu du règlement (UE) no 648/2012 et, en particulier, à la suite d’une délégation de tâches effectuée conformément à l’article 74 dudit règlement.
CHAPITRE IV
DISPOSITIONS TRANSITOIRES ET FINALES
Article 14
Frais à payer en 2013
1. Les référentiels centraux qui demandent leur enregistrement en 2013 paient l’intégralité de la redevance d’enregistrement visée à l’article 6 trente jours après l’entrée en vigueur du présent règlement ou à la date à laquelle ils soumettent leur demande d’enregistrement, la plus tardive de ces deux dates étant retenue.
2. Les référentiels centraux enregistrés en 2013 paient, pour 2013, l’intégralité de la redevance de surveillance initiale calculée conformément à l’article 7, paragraphe 4, soixante jours après l’entrée en vigueur du présent règlement ou trente jours après l’adoption de la décision validant leur enregistrement, la plus tardive de ces deux dates étant retenue.
3. Les référentiels centraux de pays tiers qui demandent leur reconnaissance en 2013 paient l’intégralité de la redevance de reconnaissance visée à l’article 8, paragraphe 1, trente jours après l’entrée en vigueur du présent règlement ou à la date à laquelle ils soumettent leur demande de reconnaissance, la plus tardive de ces deux dates étant retenue.
4. Les référentiels centraux reconnus en 2013 paient, pour 2013, l’intégralité de la redevance annuelle de surveillance calculée conformément à l’article 8, paragraphe 3, soixante jours après l’entrée en vigueur du présent règlement ou trente jours après l’adoption de la décision validant leur reconnaissance, la plus tardive de ces deux dates étant retenue.
Article 15
Redevance annuelle de surveillance due, en 2014, par les référentiels centraux enregistrés en 2013
1. Les référentiels centraux enregistrés en 2013 paient, pour 2014, une redevance annuelle de surveillance calculée conformément à l’article 7 sur la base de leur chiffre d’affaires applicable pour la période du 1er janvier au 30 juin 2014, comme prévu au paragraphe 2 du présent article.
2. Aux fins du calcul, conformément à l’article 7, de la redevance de surveillance due, pour 2014, par un référentiel central enregistré en 2013, le chiffre d’affaires applicable est égal à la somme d’un tiers de chacun des éléments suivants:
a)
les revenus générés par l’exécution, par le référentiel central, sur la période du 1er janvier au 30 juin 2014, de sa fonction essentielle consistant à collecter et à conserver de manière centralisée des enregistrements relatifs aux produits dérivés, divisés par le montant total des revenus générés par l’exécution, sur la même période, de la même la fonction essentielle par l’ensemble des référentiels centraux enregistrés;
b)
le nombre de transactions déclarées au référentiel central sur la période du 1er janvier au 30 juin 2014, divisé par le nombre total de transactions déclarées, sur la même période, à l’ensemble des référentiels centraux enregistrés;
c)
le nombre de transactions enregistrées comme en cours au 30 juin 2014, divisé par le nombre total de transactions enregistrées comme en cours à la même date au sein de l’ensemble des référentiels centraux enregistrés.
3. La redevance annuelle de surveillance due, pour 2014, par les référentiels centraux enregistrés en 2013 est payable en deux tranches.
La première tranche est exigible pour le 28 février 2014 et elle correspond à la redevance d’enregistrement payée par le référentiel central en 2013 conformément à l’article 6.
La seconde tranche est exigible le 31 août. Son montant est égal à la redevance annuelle de surveillance calculée conformément aux paragraphes 1 et 2, moins le montant de la première tranche.
Lorsque le montant payé par un référentiel central à titre de première tranche est plus élevé que la redevance annuelle de surveillance calculée conformément aux paragraphes 1 et 2, l’AEMF rembourse au référentiel central la différence entre le montant payé à titre de première tranche et la redevance annuelle de surveillance calculée conformément aux paragraphes 1 et 2.
4. L’AEMF adresse aux référentiels centraux enregistrés en 2013 les demandes de paiement des tranches de la redevance annuelle de surveillance due pour 2014 au moins trente jours avant leurs dates de paiement respectives.
5. Lorsque les comptes audités de 2014 deviennent disponibles, les référentiels centraux enregistrés en 2013 signalent à l’AEMF tout changement des indicateurs visés au paragraphe 2, points a), b) ou c), utilisés pour calculer le chiffre d’affaires applicable conformément au paragraphe 2, résultant de la différence entre les données définitives et les données provisoires utilisés pour le calcul.
Les référentiels centraux paient la différence entre la redevance annuelle de surveillance qu’ils ont effectivement payée pour 2014 et la redevance annuelle de surveillance due pour 2014, résultant de tout changement des indicateurs visés au paragraphe 2, points a), b) ou c), utilisés pour le calcul du chiffre d’affaires applicable conformément au paragraphe 2.
L’AEMF adresse à tout référentiel concerné la demande de supplément dû en conséquence d’un changement affectant l’un quelconque des indicateurs visés au paragraphe 2, points a), b) ou c), utilisés pour le calcul du chiffre d’affaires applicable conformément au paragraphe 2, au moins trente jours avant la date de paiement.
Article 16
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 12 juillet 2013.