PROVÁDĚCÍ SMĚRNICE KOMISE 2014/21/EU
ze dne 6. února 2014
o minimálních podmínkách a třídách Unie pro sadbu brambor předcházející základní sadbě brambor
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2002/56/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění sadby brambor na trh (1), a zejména na čl. 18 písm. c) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S každým množícím cyklem přibývají v sadbě brambor nákazy. Řádně fungující systémy produkce sadby brambor se tudíž neobejdou bez zdravého základního materiálu, který je množen při minimální míře degenerace.
(2)
Rozdílné vnitrostátní normy týkající se produkce sadby brambor předcházející základní sadbě brambor stojí v cestě uvádění těchto brambor na trh v celé Unii a brání fungování vnitřního trhu. Proto je vhodné stanovit minimální podmínky, za kterých může být sadba brambor předcházející základní sadbě brambor uváděna na trh v celé Unii. Tyto podmínky by se měly týkat nákaz, příznaků, vad a požadavků na produkci sadby brambor předcházející základní sadbě brambor a partií těchto sadeb pro zajištění produkce a uvádění zdravé a vysoce kvalitní sadby brambor předcházející základní sazbě brambor na trh.
(3)
Tyto podmínky by měly s ohledem na vývoj technických a vědeckých poznatků zohledňovat normu Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN), pokud jde o uvádění na trh a kontrolu obchodní jakosti sadby brambor, jakož i příslušné normy Mezinárodní úmluvy o ochraně rostlin (IPPC) a Evropské a středozemní organizace ochrany rostlin (EPPO). Cílem těchto norem je usnadňování mezinárodního obchodu, podpora vysoce kvalitní produkce, zvyšování výnosnosti a ochrana zájmů spotřebitelů.
(4)
S ohledem na produkční praxi dodavatelů a požadavky uživatelů sadby brambor předcházející základní sadbě brambor je vhodné, aby minimální podmínky pro sadbu brambor předcházející základní sadbě brambor obsahovaly rovněž možnost jejího uvádění na trh jako tříd Unie. Pro sadbu brambor předcházející základní sadbě brambor by měly platit dvě třídy Unie („třída Unie PBTC“ a „třída Unie PB“), a to v souladu se stávající praxí produkce sadby brambor předcházející základní sadbě brambor třídy PBTC a sadby brambor předcházející základní sadbě brambor třídy PB. Pro každou třídu je tak nutné přijmout jiné podmínky týkající se nákaz, příznaků, vad, požadavků na produkci a generací.
(5)
Aby byla tato pravidla účinná, měla by dále obsahovat ustanovení o úředních zkouškách a úředních prohlídkách v terénu.
(6)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice se použijí tyto definice:
1)
„mateřskou rostlinou“ se rozumí identifikovaná rostlina, z níž je odebrán materiál k množení;
2)
„mikrovegetativním množením“ se rozumí metoda rychlého množení rostlinného materiálu za účelem produkce velkého množství rostlin pomocí kultury in vitro diferencovaných vegetativních pupenů nebo meristémů odebraných z rostliny.
Článek 2
Minimální podmínky pro sadbu brambor předcházející základní sadbě brambor
1. Členské státy zajistí, aby sadba brambor předcházející základní sadbě brambor splňovala následující minimální podmínky:
a)
pochází z mateřských rostlin, jež jsou prosty následujících škodlivých organismů: Pectobacterium spp., Dickeya spp., virus svinutky brambor, A virus brambor, M virus brambor, S virus brambor, X virus brambor a Y virus brambor;
b)
je prosta příznaků černání;
c)
podíl pěstovaných rostlin neodpovídajících odrůdě a podíl rostlin cizích odrůd nepřesahuje dohromady 0,01 %;
d)
u přímého potomstva nepřesahuje podíl rostlin s příznaky virové nákazy 0,5 %;
e)
podíl pěstovaných rostlin s příznaky mozaikovitosti nebo virové svinutky nepřesahuje 0,1 %;
f)
maximální počet generací setých na poli je čtyři.
2. Členské státy zajistí, aby sadba brambor předcházející základní sadbě brambor mohla být uváděna na trh jako „třída Unie PBTC“ a „třída Unie PB“ v souladu s podmínkami uvedenými v příloze.
3. Vyhovění požadavkům podle odst. 1 písm. b), c) a e) se ověřuje úředními prohlídkami v terénu. V případě pochybností se v návaznosti na tyto prohlídky provedou úřední zkoušky na listech.
Je-li použita metoda mikrovegetativního množení, ověří se vyhovění požadavkům podle odst. 1 písm. a) úřední zkouškou mateřské rostliny, nebo zkouškou mateřské rostliny pod úředním dohledem.
Je-li použita metoda klonové selekce, ověří se vyhovění požadavkům podle odst. 1 písm. a) úřední zkouškou klonového materiálu, nebo zkouškou klonového materiálu pod úředním dohledem.
Článek 3
Minimální podmínky pro partie sadby brambor předcházející základní sadbě brambor
Členské státy zajistí, aby partie sadby brambor předcházející základní sadbě brambor splňovaly následující minimální podmínky:
a)
přichycená zemina a cizorodé látky nepřesahují 1,0 % hmotnosti;
b)
podíl brambor napadených jinými hnilobami než bakteriální kroužkovitostí bramboru nebo bakteriální hnědou hnilobou nepřesahuje 0,2 % hmotnosti;
c)
podíl brambor s vnějšími vadami, včetně deformovaných nebo poškozených hlíz, nepřesahuje 3,0 % hmotnosti;
d)
podíl brambor napadených obecnou strupovitostí brambor na více než jedné třetině povrchu brambor nepřesahuje 5,0 % hmotnosti;
e)
podíl brambor napadených kořenomorkou bramborovou na více než 10,0 % povrchu brambor nepřesahuje 1,0 % hmotnosti;
f)
podíl brambor napadených prašnou strupovitostí brambor na více než 10,0 % povrchu brambor nepřesahuje 1,0 % hmotnosti;
g)
scvrklé hlízy v důsledku nadměrné dehydratace nebo dehydratace způsobené stříbřitostí slupky nepřesahují 0,5 % hmotnosti;
h)
celkový podíl brambor popsaných v písmenech b) až g) nepřesahuje 6,0 % hmotnosti.
Článek 4
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2015. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 5
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 6. února 2014.
DIRECTIVE D’EXÉCUTION 2014/21/UE DE LA COMMISSION
du 6 février 2014
portant définition de conditions minimales et de classes de l’Union pour les plants de pommes de terre prébase
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2002/56/CE du Conseil du 13 juin 2002 concernant la commercialisation des plants de pommes de terre (1) et, notamment, son article 18, point c),
considérant ce qui suit:
(1)
Les plants de pommes de terre accumulent progressivement des maladies à chaque cycle de multiplication. Le bon fonctionnement des systèmes de production de plants de pommes de terre exige donc un matériel de base multiplié à un taux de dégénération minimal.
(2)
L’existence de normes nationales différentes pour la production de plants de pommes de terre prébase entrave la commercialisation de ces pommes de terre dans l’Union et nuit au bon fonctionnement du marché intérieur. Par conséquent, il y a lieu d’établir des conditions minimales auxquelles la commercialisation des plants de pommes de terre prébase peut s’opérer dans l’Union. Ces conditions doivent porter sur les maladies, symptômes, défauts et exigences de production applicables aux plants de pommes de terre prébase et aux lots de ces pommes de terre, de manière à garantir la production et la commercialisation de plants de pommes de terre prébase sains et de qualité supérieure.
(3)
Au vu des avancées de la technique et de la science, il convient que ces conditions tiennent compte de la norme de la Commission économique des Nations unies pour l’Europe (CEE-ONU) concernant la commercialisation et le contrôle de la qualité commerciale des plants de pomme de terre, ainsi que des normes correspondantes de la convention internationale pour la protection des végétaux (CIPV) et de l’Organisation européenne et méditerranéenne pour la protection des plantes (OEPP). Ces normes concourent à faciliter le commerce international, à favoriser la production de produits de qualité, à améliorer la rentabilité et à protéger les intérêts des consommateurs.
(4)
Eu égard aux pratiques de production des fournisseurs, et à la demande des utilisateurs de plants de pommes de terre prébase, il convient d’inclure également, dans les conditions minimales applicables aux plants de pomme de terre prébase, la possibilité de les commercialiser en tant que classes de l’Union. Deux classes de l’Union doivent s’appliquer aux plants de pomme de terre prébase («classe de l’Union PBTC» et «classe de l’Union PB»), conformément aux pratiques de production existantes pour les plants de pomme de terre prébase de la classe PBTC et pour les plants de pomme de terre prébase de la classe PB. L’adoption de conditions différentes par classe est donc requise pour les maladies, les symptômes, les défauts, les exigences de production et les générations relatives à ces classes.
(5)
Pour être efficaces, ces règles doivent également établir des dispositions pour les essais officiels et les inspections officielles sur le terrain.
(6)
Les mesures prévues à la présente directive sont conformes à l’avis du comité permanent des semences et plants agricoles, horticoles et forestiers,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
1.
«plante mère», une plante identifiée à partir de laquelle du matériel est prélevé à des fins de propagation;
2.
«micro-propagation», la pratique consistant à multiplier rapidement du matériel végétal pour produire un grand nombre de plantes, en utilisant la culture in vitro de méristème ou de bourgeons végétatifs différentiés issus d’une plante.
Article 2
Conditions minimales à remplir par les plants de pommes de terre prébase
1. Les États membres veillent à ce que les plants de pommes de terre prébase remplissent les conditions minimales suivantes:
a)
ils sont issus de plantes mères exemptes des organismes nuisibles suivants: Pectobacterium spp., Dickeya spp., virus de l’enroulement de la pomme de terre, virus A de la pomme de terre, virus M de la pomme de terre, virus S de la pomme de terre, virus X de la pomme de terre et virus Y de la pomme de terre;
b)
ils sont dépourvus des symptômes de jambe noire;
c)
le nombre de plantes non conformes à la variété et celui de plantes de variétés étrangères ne dépassent pas, au total, 0,01 %;
d)
dans la descendance directe, le nombre de plantes présentant des symptômes de viroses ne dépasse pas 0,5 %;
e)
le nombre de plantes présentant des symptômes de mosaïque ou des symptômes causés par le virus de l’enroulement ne dépasse pas 0,1 %;
f)
le nombre maximal de générations en champ est de quatre.
2. Les États membres veillent à ce que les plants de pomme de terre prébase puissent être commercialisés en tant que «classe de l’Union PBTC» et «classe de l’Union PB», conformément aux conditions définies à l’annexe.
3. Le respect des exigences établies au paragraphe 1, points b), c) et e), est vérifié par des inspections officielles sur le terrain. En cas de doute, ces inspections sont complétées par des essais officiels sur les feuilles.
Lorsque des méthodes de micropropagation sont utilisées, le respect des dispositions du paragraphe 1, point a), vérifié par des essais officiels ou des essais sur la plante mère effectués sous contrôle officiel.
Lorsque des méthodes de sélection clonale sont utilisées, le respect des dispositions du paragraphe 1, point a), est vérifié par des essais officiels ou des essais sur le stock clonal effectués sous contrôle officiel.
Article 3
Conditions minimales à remplir par les lots de plants de pommes de terre prébase
Les États membres veillent à ce que les lots de plants de pommes de terre prébase remplissent les conditions minimales suivantes:
a)
le volume de terre et de corps étrangers ne dépasse pas 1 % de la masse;
b)
les pommes de terre atteintes de pourriture autre que le flétrissement bactérien ou la pourriture brune ne sont pas présentes en quantité supérieure à 0,2 % de la masse;
c)
les pommes de terre présentant des défauts externes, y compris les tubercules déformés ou endommagés, ne dépassent pas 3 % de la masse;
d)
les pommes de terre atteintes de gale commune sur plus d’un tiers de leur surface ne dépassent pas 5 % de la masse;
e)
les pommes de terre atteintes du rhizoctone brun sur plus de 10 % de leur surface ne dépassent pas 1 % de la masse;
f)
les plants de pommes de terre atteints de gale poudreuse sur plus de 10 % de leur surface ne dépassent pas 1 % de la masse;
g)
les tubercules flétris à la suite d’une déshydratation excessive ou d’une déshydratation causée par la gale argentée ne dépassent pas 0,5 % de la masse;
h)
le nombre total de pommes de terre telles que celles visées aux points b) à g) ne dépasse pas 6 % de la masse.
Article 4
Transposition
1. Les États membres adoptent et publient, au plus tard le 31 décembre 2015, les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive. Ils communiquent immédiatement le texte de ces dispositions à la Commission.
Ils appliquent ces dispositions à partir du 1er janvier 2016.
Lorsqu’elles seront adoptées par les États membres, ces dispositions contiendront une référence à la présente directive ou seront accompagnées d’une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des principales dispositions de droit interne qu’ils adoptent dans le domaine couvert par la présente directive.
Article 5
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 6
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 6 février 2014.