PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 471/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 27. dubna 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (2), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“) do Evropské unie.
(2)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podala dne 14. března 2013 společnost EU ProSun Glass (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby solárního skla v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování solárního skla a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě Čínské lidové republiky (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala čínskou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemní dohody.
(4)
Čínská vláda přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace byla obdržena podání ze strany čínské vlády.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 28. února 2013 Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (3), kterým informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
(6)
Dne 27. listopadu 2013 Komise nařízením Komise (EU) č. 1205/2013 (4) uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR.
(7)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajícího zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byly stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto řízení zohledněna v obou řízeních.
3. Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení šetření Komise oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány ČLR. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(9)
Účastníci řízení měli možnost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Žadatelé, vyvážející výrobci v ČLR, dovozci a orgány ČLR předložili svá stanoviska. Všichni účastníci řízení, kteří o to požádali a kteří prokázali, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byli vyslechnuti.
3.1 Výběr vzorku
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(12)
Komise sestavila vzorek pěti společností z osmi výrobců, kteří se přihlásili, na základě největšího reprezentativního objemu prodeje obdobného výrobku v průběhu období šetření.
(13)
Po inspekcích na místě se Komise rozhodla vyjmout jednu z pěti společností zařazených do vzorku, neboť tato společnost nebyla shledána reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, jelikož to byl jediný z osmi výrobců, jež se přihlásili, který byl v zahajovací fázi. Z tohoto důvodu spatřovala Komise nebezpečí v tom, že v případě jeho zahrnutí by ukazatele újmy, zejména pokud jde o ziskovost, nemusely poskytovat věrohodný obrázek o situaci výrobního odvětví Unie.
(14)
V důsledku toho zahrnoval konečný vzorek čtyři výrobce v Unii. Jejich výroba představovala 79 % objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie v průběhu období šetření. Vzorek byl tudíž považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
(15)
Na základě článku 29 základního nařízení tři výrobci v Unii požádali, aby jejich totožnost nebyla odhalena. Tvrdili, že odhalení totožnosti by mohlo vést k vážným nepříznivým důsledkům pro jejich podnikatelskou činnost. Komise prozkoumala předložené důvody a jejich žádosti vyhověla. Vzhledem k omezenému počtu výrobců v Unii nebyla v obecném informačním dokumentu zveřejněna žádná další jména, jelikož by to umožnilo identifikaci společností požadujících zachování anonymity.
(16)
Totožnost společnosti Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (dále jen „GMB/IF“) však již byla veřejně známá, poněvadž tato společnost prohlásila, že je jednou ze společností, které podnět podporují. V obecném informačním dokumentu proto byla tato společnost jmenována.
(17)
V nedůvěrné verzi svých stanovisek k poskytnutým informacím také žadatel jmenoval tři výrobce v Unii, kteří ukončili činnost (Guardian, AGC a Centrosolar Glass), a čtvrtou společnost, která výrazně omezila výrobu (Saint Gobain).
3.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
V oznámení o zahájení řízení byli všichni vyvážející výrobci v ČLR požádáni, aby se Komisi přihlásili a v dané lhůtě poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(19)
Devět vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Spolupracující společnosti zahrnovaly téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012.
(20)
Podle článku 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 76 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(21)
Komise v souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení informovala všechny dotčené strany o vybraném vzorku a vyzvala je, aby se s němu vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela.
3.4 Individuální zjišťování
(22)
Žádný vyvážející výrobce v ČLR nepožádal o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení.
3.5 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, a uživatelů
(23)
Na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, odpověděli čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a na dotazník odpověděli dva dovozci a dvanáct uživatelů. Vzhledem k nízkému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku nutný.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(24)
Dotazníky byly zaslány čínské vládě, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, všem dovozcům, kteří se přihlásili, a všem uživatelům, kteří se přihlásili. Čínské vládě byl také zaslán dodatek k dotazníku, který jí byl zaslán, a čínská vláda byla požádána, aby jej předala komerčním bankám ve státním vlastnictví v ČLR, které v průběhu období šetření půjčily prostředky společnostem zařazených do vzorku. Čínská vláda uvedla, že dodatek dotčeným bankám předala, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela.
(25)
Odpovědi na dotazníky došly od čtyř čínských vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, od dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a od 12 uživatelů.
(26)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které účastníci řízení poskytli a které považovala za nezbytné pro konečné zjištění subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě byly provedeny takto:
a)
vyvážející výrobci v ČLR:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd, Flat Solar Glass Group Co., Ltd, Shanghai Flat Glass Co., Ltd, Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. („Flat Solar Group“),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. („Xinyi PV“);
b)
vláda ČLR:
-
ministerstvo obchodu, Peking,
-
čínská komise pro bankovní dohled, Peking;
c)
výrobci v Unii:
-
GMB/IF, Německo,
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné];
d)
dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Vetrad NV, Nizozemsko,
e)
uživatelé:
-
Sunerg Solar SRL, Itálie,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Francie.
(27)
Všem účastníkům řízení byl zaslán informační dokument, který obsahoval základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě Komise navrhla uložit vyrovnávací cla na solární sklo pocházející z Čínské lidové republiky. Všem stranám byla sdělena lhůta, během níž se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(28)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
(29)
Čínská vláda tvrdila, že tento informační dokument nesplňoval normy stanovené v článcích 22.3 a 22.5 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože neobsahoval dostatečně podrobná zjištění a závěry vyšetřujícího orgánu. Čínská vláda však neposkytla žádný konkrétní příklad tohoto údajného selhání. Komise dokument důkladně přezkoumala a domnívá se, že obsahuje dostatečné informace k tomu, aby čínská vláda mohla uplatňovat svá práva na obhajobu.
(30)
Některé informace nemohly být v informačním dokumentu zahrnuty, jelikož se jednalo důvěrné obchodní informace, a proto byly poskytnuty pouze dotčeným vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly zaslány důvěrné konkrétní informace obsahující výpočty a údaje týkající se jednotlivých vyrovnávaných režimů a výhod, a byla jim dána 25denní lhůta k poskytnutí stanovisek.
5. Období šetření
(31)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(32)
Výrobkem, který je předmětem šetření, je solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům z Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek spadá v současnosti pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Obdobný výrobek
(33)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu ČLR, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Definice výrobku
(34)
Jeden dovozce, který není ve spojení, požádal o vyloučení zahradnického skla používaného na stavbu skleníků z působnosti šetření, přičemž argumentoval tím, že k takovým stavbám jsou zapotřebí skleněné tabule mnoha různých velikostí, zatímco solární sklo se vyrábí pouze v určitých přesně stanovených velikostech. Tento dovozce také předložil osvědčení o tom, že část jeho dovozu tvoří sklo s obsahem železa vyšším než 300 ppm. V důsledku toho tento dovoz nespadá do definice výrobku. Pokud jde o zbývající část jeho dovozu, Komise je toho názoru, že navzdory rozdílu ve velikosti mohou být uvedené skleněné tabule použity také jako solární sklo. Dovozci by za účelem obcházení cla mohli objednat větší skleněné tabule, než potřebují, a pak sklo oříznout až v Unii. Zahradnické sklo s obsahem železa nižším než 300 ppm proto spadá do definice dotčeného výrobku.
(35)
Další dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že jím dovážené sklo pro nábytkářský průmysl (používané pro skleněné poličky, výplně, stolní desky, posuvné dveře, svrchní díly výrobků atd.) má stejné nebo velmi podobné technické vlastnosti jako solární sklo, ale požádal o jeho vyloučení z působnosti šetření, protože má odlišné konečné užití.
(36)
Na základě poskytnutých důkazů se však zdá, že většina skla dováženého uvedeným výrobcem, který není ve spojení, nemá všechny technické vlastnosti solárního skla, jak jsou uvedeny výše. Konkrétně šest typů dováženého skla má obsah železa mnohem vyšší než 300 ppm a jeden druh dováženého skla má obsah železa nižší než 300 ppm, ale propustnost sluneční energie je u nich výrazně nižší než minimálních 88 % nutných k tomu, aby sklo bylo definováno jako solární.
(37)
Dovozce namítal, že i když tyto typy skla nesplňují jednu z technických vlastností solárního skla, jak jsou uvedeny výše, jsou přesto v souladu s primární klasifikací solárního skla, tj. „tvrzené ploché sodnovápenaté sklo“. Komise však zastává názor, že pouze ty druhy skla, které splňují všechny technické vlastnosti solárního skla, spadají do působnosti tohoto šetření. Všechny výše uvedené typy skla dovážené tímto konkrétním dovozcem jsou proto mimo oblast působnosti tohoto šetření.
(38)
Z důvodu právní jistoty je třeba objasnit, že jakýkoli typ zahradnického a nábytkářského skla, které splňuje technické vlastnosti uvedené v 32. bodě odůvodnění, spadá i nadále do definice dotčeného výrobku, neboť může být používáno jako solární sklo.
(39)
Po poskytnutí informací tentýž dovozce namítal, že jelikož solární sklo, které lze též použít jako nábytkářské sklo, nebylo z působnosti vyloučeno, znamená to pro společnosti administrativní zátěž a zpoždění. To je údajně způsobeno skutečností, že společnosti jsou povinny zasílat zkušební protokoly celním orgánům v Unii pokaždé, když se celní orgány dotazují, zda se na dovážené zboží vztahují opatření.
(40)
Komise se domnívá, že tyto druhy skla by neměly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože solární sklo lze potenciálně používat i v zahradnictví a nábytkářství. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti poškozujícímu účinku subvencí, které jsou vyrovnávány, je třeba zabránit mezerám, které mohou umožnit obcházení. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže pravděpodobně způsobené dotčenému dovozci.
(41)
Tentýž dovozce rovněž tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože proces jeho výroby se liší od výrobního procesu válcovaného skla, které dovozce chápe jako jediný typ solárního skla. Dovozce uvedl, že výrobky z plaveného skla určené pro bytové zařízení nelze použít jako solární sklo, a proto by měly být vyloučeny z působnosti šetření. Plavené sklo však nemůže být vyloučeno z působnosti šetření, neboť splňuje všechny technické vlastnosti uvedené výše. Z důvěrných dokumentů, které Komisi poskytli během šetření účastníci řízení, vyplývá, že plavené sklo lze použít jako solární sklo a vyrábí jej jak výrobní odvětví v Unii, tak čínští vývozci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu (5). Plavené sklo proto zůstává v působnosti šetření.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(42)
Žadatel uvedl, že ČLR subvencuje své odvětví výroby solárního skla. Podnět obsahuje důkazy prima facie týkající se několika praktik subvencování zahrnutých jak v právních předpisech, tak i v řadě politických a plánovacích dokumentů, na nichž je státní podpora v daném odvětví založena.
(43)
Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v podnětu, jakož i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a zjistila, že mnoho z těchto dokumentů skutečně dokazuje, že odvětví výroby solárního skla v ČLR využívá v mnoha oblastech preferenčního zacházení.
(44)
Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu (6). Čínská vláda rovněž vydala zvláštní politický dokument „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, ve kterém se klade důraz na sklo jako hlavní pomocný materiál pro fotovoltaické odvětví, u něhož je vyžadována domácí výroba. V souladu s tímto plánem má vláda podporovat průmyslový vývoj a technologické inovace a přilákat finanční prostředky pro toto odvětví.
(45)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise citovala z 12. pětiletého plánu v kontextu solárního skla. To bylo zamítnuto, jelikož uvedený plán konkrétně zmiňuje solární sklo, a to v kapitole 9 sloupci 6 týkajícím se „Klíčových oblastí rozvoje výroby“. 12. pětiletý plán jasně stanoví priority čínské vlády pro období, na které se vztahuje, přičemž jednou z těchto priorit je výroba solárního skla.
(46)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise interpretovala „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, přičemž uvedla, že se závěry Komise nesouhlasí. Nicméně tato výhrada byla odmítnuta, neboť jasně odporuje informacím obdrženým od jiných orgánů čínské vlády. Během návštěvy u čínské vlády ministerstvo průmyslu a informačních technologií vysvětlilo, že solární sklo je zahrnuto v tomto plánu, který se silně zaměřuje na zvyšování kvality, jelikož dobrá kvalita solárního skla je nezbytná k podpoře solárního fotovoltaického odvětví.
(47)
O významu inovací a nových materiálů obecně pojednává dokument „12. pětiletý program průmyslových technologických inovací“ (7), který je určen k provádění pětiletého plánu a také „dlouhodobého plánu vědeckotechnického rozvoje“ (8). Jeho silné zaměření na technologické inovace zahrnuje vývoj nových materiálů. V této souvislosti se také konkrétně zmiňuje solární sklo.
(48)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž uvedla, že v žádném z uvedených dokumentů nebylo solární sklo zmíněno. Komise konstatuje, že oba tyto dokumenty jsou určeny k tomu, aby poskytovaly zvláštní pomoc technologicky vyspělým podnikům, jak je uvedeno v 401. a 402. bodě odůvodnění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 (dále jen „nařízení o solárních panelech“), kde čínská vláda uvedla tytéž argumenty. (9) Oba dokumenty provádějí 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví a pomáhají technologicky vyspělým podnikům, které zahrnují mnoho výrobců solárního skla.
(49)
„Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace““, (které se společně s přiloženými „dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) uvádí, že čínská vláda bude aktivně podporovat rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie (10); vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům (kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“ (11).
(50)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 5 a článek 17 „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“. Čínská vláda uvedla, že článek 5 nezmiňuje solární sklo. Jelikož však zmiňuje podporu solární energetiky, k níž je solární sklo zapotřebí, Komise je toho názoru, že solární sklo spadá do oblasti působnosti dočasných pravidel.
(51)
Čínská vláda pak zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 17, který sice stanoví, že pouze podporovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou pomoc, avšak nařizuje, aby se tak dělo spíše „podle úvěrových zásad“ než na preferenčním základě.
(52)
Při kontrole společností zařazených do vzorku ani při návštěvě u čínské vlády nebyly zjištěny žádné důkazy, že toto ustanovení bylo dodržováno. Dotčené banky při šetření nespolupracovaly tak, aby bylo možné toto ustanovení vyzkoušet nebo ověřit. Šetření ve skutečnosti ukázalo, že některé podniky preferenční úvěrové politiky využívají. Komise proto odmítá tvrzení čínské vlády, že poskytování úvěrů odvětví výroby solárního skla bylo prováděno „podle úvěrových zásad“. Klíčovým bodem zůstává, že všechny finanční instituce poskytují úvěry podporovaným odvětvím, která zahrnují výrobu solárního skla, a že tato podpora je poskytována de facto za preferenčních podmínek.
(53)
Národní komise pro rozvoj a reformy v roce 2011 vydala Státní radě doporučení, aby přezkoumala program v rozhodnutí č. 40. Státní rada vydala „Rozhodnutí Státní rady č. 9 o vyhlášení a provedení katalogu pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci“ (dále jen „rozhodnutí č. 9“). Tento dokument „aktivně vyzývá“ čínskou vládu a veřejné orgány, aby „vedly rozvoj příslušných odvětví a optimalizovaly průmyslovou restrukturalizaci“. Ustanovení čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 9 konkrétně zmiňuje podporu výroby „ultra čirého plaveného skla pro odvětví solární energie“.
(54)
Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006-2020), přijatý čínskou vládou, slibuje, že „politika financování bude na prvním místě“, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, „podpoří finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(55)
Výroba solárního skla spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, a je novým odvětvím jak v Číně, tak i v Unii. V této souvislosti Komise rovněž poznamenává, že jedna ze společností zařazených do vzorku obdržela zvláštní grant od Národní komise pro rozvoj a reformy jako ocenění za její inovace v oblasti solárního skla, což jednoznačně dokazuje zájem čínské vlády v tomto odvětví vyspělých technologií.
(56)
Žadatel uvedl, že údajné subvence sestávaly z režimů uvedených v oddílu C bodě 2. Po kontrole společností zařazených do vzorku v ČLR a návštěvě u čínské vlády Komise tyto režimy analyzovala, pokud z nich společnosti zařazené do vzorku získaly výhodu v průběhu období šetření.
2. Další zjištěné režimy subvencí
(57)
Během kontroly společností zařazených do vzorku vyšly při analýze jejich vnitřních záznamů najevo subvence od správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů. Tyto subvence žadatel ve svém podnětu konkrétně neuváděl. Na základě informací, které má Komise k dispozici, není jasné, zda se jedná o subvence ad hoc nebo o místní subvenční programy. Nicméně v důsledku místní povahy těchto režimů nelze očekávat, že by žadatelé byli o podrobnostech uvedených subvencí informováni, a proto nejsou uvedené subvence v podnětu přímo zmíněny.
(58)
Komise nabídla další konzultace s čínskou vládou týkající se těchto jiných subvencí, které jsou specifické pro určité společnosti nebo umístění, jež byly zjištěny v záznamech společností zařazených do vzorku v průběhu inspekcí na místě a nebyly zmíněny v podnětu. Tyto konzultace Komise nabídla za účelem zajištění náležitého postupu v průběhu šetření. Čínská vláda tuto nabídku odmítla, přičemž uvedla, že by taková nabídka nebyla v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
(59)
Komise se domnívá, že tyto jiné subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení. Tato opatření zahrnují stejný druh finančního příspěvku a výhod, pokud jde o dotčený výrobek, a proto se na ně vztahuje definice „subvenční praktiky nebo praktik, které mají být předmětem šetření“, jež mají být podle čl. 22 odst. 2 písm. iii) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uvedeny v oznámení o zahájení řízení. Seznam režimů uvedených v oznámení o zahájení řízení není vyčerpávající, což je patrné z formulace „Subvence spočívají mimo jiné v...“ v oddílu 3. Komise proto dospěla k závěru, že tyto další subvence spadají do oblasti působnosti tohoto řízení.
(60)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany Komise a uvedla, že podle jejího názoru neměla Komise žádný právní základ pro vyrovnávání zvláštní subvence poskytnuté jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, i kdyby tato subvence byla přímo spojena se subvenční praktikou zjištěnou žadateli. Komise nesouhlasí s výkladem Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany čínské vlády v tomto bodě. Pokud žadatelé zjistili subvenční praktiku a v rámci stejné subvenční praktiky jsou společně s příklady vnitrostátních režimů zjištěny místní výhody, Komise má za to, že má právo vyrovnávat veškeré zjištěné výhody. To platí zejména v případě, kdy jsou působení, povaha a účinky zjištěných výhod stejné jako u jiných režimů, které jsou již uvedeny v podnětu i oznámení o zahájení řízení.
3. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(61)
Komise oznámila čínské vládě dne 18. prosince 2013, že zváží použití dostupných údajů, a to v důsledku nedostatečné reakce komerčních bank ve státním vlastnictví, kterým čínská vláda zaslala dodatek, který jí byl poskytnut.
(62)
Dne 26. prosince 2013 čínská vláda odpověděla a vyjádřila nesouhlas s navrhovaným použitím článku 28 proti „údajně státem vlastněným bankám“, avšak nezpochybnila skutečnost, že banky odpověď na dotazník nepředložily. Čínská vláda rovněž nezpochybnila skutečnost, že jsou uvedené banky ve vlastnictví státu. Proto neměla Komise jinou možnost, než využít nejlepší dostupné údaje, pokud jde o údaje, které měly poskytnout komerční banky ve státním vlastnictví.
(63)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití článku 28 pro nahrazení informací, které byly požadovány v dodatku zaslaném komerčním bankám ve státním vlastnictví. Komise nepopírá, že čínská vláda předložila v tomto šetření informace, které Komise analyzovala a v nezbytné míře zohlednila. Jelikož však ani čínská vláda, ani komerční banky ve státním vlastnictví nebyly schopny poskytnout některé informace, například o úvěruschopnosti, musela Komise využít „dostupné údaje“ podle článku 28 základního nařízení.
(64)
Pokud jde o jiné subvence, které nebyly výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na konkrétní program a byly zjištěny během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Komise k dosažení svých závěrů využila veškeré důkazy, které měla k dispozici. Tyto zjištěné subvence náležely k typům opatření a postupů popsaným v oznámení o zahájení řízení a Komise nabídla čínské vládě další konzultace ohledně těchto subvencí, nicméně tato nabídka nebyla přijata. Komise se domnívá, že uvedené subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení.
(65)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, pokud jde o subvence zjištěné v průběhu kontrol provedených u společností zařazených do vzorku a všechny ostatní body týkající se režimů subvencí. Komise by ráda objasnila, že v těchto případech článek 28 nepoužila. V případě, že byla spolupráce dobrá, avšak informace jednoduše nebylo možné poskytnout - například pokud jde o přesný právní základ pro jednorázovou platbu subvence - byly důkazy poskytnuté dotčenou společností použity pro dosažení závěru, zda se jednalo o napadnutelnou subvenci či nikoli.
(66)
Čínská vláda též tvrdila, že Komise neposkytla dostatečné informace, když použila nejlepší dostupné údaje podle článku 28 základního nařízení. Toto tvrzení se ve skutečnosti týká použití závěrů z předchozích šetření, kdy byla šetřena tatáž subvence. V takových případech Komise odkazuje na příslušné body odůvodnění dotčeného nařízení a shrnuje zjištěné argumenty.
(67)
Čínská vláda poznamenává, že informační dokument nepopisuje podrobně u společností zařazených do vzorku žádné zjištěné konkrétní jednorázové subvence. Takto bylo učiněno výslovně za účelem ochrany důvěrných obchodních informací poskytnutých Komisi společnostmi zařazenými do vzorku a žádný další výtah, který nemá důvěrnou povahu, není možný. Úplné důvěrné informace byly poskytnuty každému jednotlivému vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku. Pokud právní základ poskytl vyvážející výrobce zařazený do vzorku, pak to bylo poznamenáno v informacích, které byly poskytnuty zpět společnosti. V každém případě, když byly čínské vládě v souvislosti s uvedenými subvencemi nabídnuty konzultace, byla jí rovněž dána příležitost poskytnout další podstatné informace, což neučinila.
4. Šetřené režimy
(68)
Komise zaslala čínské vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku dotazník a vyžádala si informace týkající se těchto režimů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví výroby solárního skla:
-
preferenční úvěry odvětví výroby solárního skla:
-
úvěrové linky a půjčky se zvýhodněnou úrokovou sazbou poskytnuté komerčními bankami ve státním vlastnictví a veřejnými rozvojovými bankami (12),
-
subvenční programy vývozních úvěrů,
-
vývozní záruky,
-
státem financované pojištění pro zelené technologie („Green express“),
-
finanční výhody z poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem,
-
splátky úvěru vládou;
-
grantové programy:
-
subvence „známých značek“ a programu „China World Top Brands“,
-
fondy pro vnější expanzi průmyslu v provincii Guandong;
-
dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou:
-
poskytování antimonu,
-
dodávání elektrické energie,
-
poskytování práv k užívání pozemků;
-
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení:
-
programy osvobození od přímých daní nebo jejich snížení v rámci programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy,
-
osvobození od daně a snížení daně z příjmů pro „produktivní podniky se zahraničními investicemi“,
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně,
-
zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi,
-
preferenční daň z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou uznávány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie,
-
snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech,
-
preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu,
-
daňové programy v provincii Guandong,
-
osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně,
-
osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
-
jiné subvence a jiné subvenční programy (včetně programů správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů).
5. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
5.1 Zvýhodněné úvěry
a) Úvod
(69)
Komise zaslala čínské vládě dodatek, který měl být předán komerčním bankám ve státním vlastnictví, veřejným rozvojovým bankám a soukromým finančním institucím, které půjčily v průběhu období šetření finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Čínská vláda sdělila Komisi, že tak učinila, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela. Jak bylo uvedeno výše, Komise proto oznámila čínské vládě, že kvůli této nedostatečné spolupráci použije článek 28 a k dosažení závěrů ohledně tohoto bodu využije dostupné údaje.
b) Právní základ
(70)
Preferenční úvěry v Číně upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví (dále jen „zákon o bankovnictví“), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady, jak je uvedeno výše.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(71)
Předchozí antisubvenční šetření proti ČLR dospěla k závěru, že v bankovním systému v Číně převládají banky vlastněné státem nebo banky, ve kterých má stát vliv prostřednictvím držby akcií. Obojí se souhrnně označuje jako „komerční banky ve státním vlastnictví“. Komise rovněž zjistila, že komerční banky ve státním vlastnictví vykonávají vládní moc. Komise neshledala žádné důkazy, že se situace změnila. Jak je uvedeno ve 161. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, které se týká posledního šetření v této záležitosti, pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications a ICBC) představuje více než 50 % bankovního sektoru z hlediska bilanční sumy.
(72)
Na základě využití dostupných údajů, včetně skutečností stanovených v nařízení o solárních panelech, platí i nadále závěr, že komerční banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, jak bylo podrobně uvedeno ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech.
(73)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považovala komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Komise toto tvrzení odmítá, jelikož důvody, proč jsou komerční banky ve státním vlastnictví veřejnoprávními subjekty, jsou uvedeny ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech a čínská vláda neposkytla žádné informace, které by byly s uvedenými nejlepšími dostupnými údaji v rozporu. Zde je jejich shrnutí:
a)
komerční banky ve státním vlastnictví drží největší tržní podíl a jsou převládajícími aktéry na trhu v ČLR;
b)
z dostupných údajů vyplývá, že komerční banky ve státním vlastnictví podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
c)
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(74)
Závěry v těchto bodech odůvodnění jsou nedávné, jelikož byly zveřejněny až na konci roku 2013, a byly zveřejněny s plným vědomím změny, která v červenci 2013 nastala v oblasti politiky týkající se spodních hranic pro úrokové sazby v Číně.
(75)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit úlohu, kterou sehrává čínská vláda a zejména centrální banka, Čínská lidová banka, na finančních trzích a v bankovním sektoru, pokud jde o poskytování úvěrů pro odvětví výroby solárního skla. Zatímco spolupráce ze strany čínské vlády a Čínské lidové banky byla obecně uspokojivá, Čínská lidová banka neposkytla úplné znění „oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů“ (YinFa (2004) 251), který stanoví spodní hranice a stropy úrokových sazeb pro úvěry a vklady. Pro úvěry komerčních bank (komerční banky ve státním vlastnictví i soukromé komerční banky) a úvěry veřejných rozvojových bank oběžník pouze stanovuje spodní hranici. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž čínská vláda přijala zvláštní předpisy, oběžník stanoví, že se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Přesná horní mez pro uvedené úvěry se stanoví ve zvláštních předpisech.
(76)
V průběhu inspekce Komise na místě Čínská lidová banka uvedla, že zmíněný dokument nelze poskytnout, jelikož nebyl veřejně k dispozici na jejích internetových stránkách. Vyhledáváním na internetu však byla nalezena kopie oběžníku a jeho překlad do angličtiny, a to v balíčku dokumentů, které čínská vláda před několika lety poskytla australským orgánům. (13) Vzhledem k neexistenci úřední kopie přímo od čínské vlády považovala Komise tuto verzi za pravdivou a úplnou kopii dotčeného oběžníku.
(77)
Z oběžníku vyplývá, že Čínská lidová banka ovlivňovala stanovování úrokových sazeb pro úvěry, které v období šetření v ČLR poskytovaly komerční banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda vysvětlila, že v červenci 2013 Čínská lidová banka zrušila jak spodní hranici, tak strop pro úrokové sazby úvěrů. Tato skutečnost byla vzata na vědomí, nicméně jelikož k ní došlo po konci období šetření, nemá vliv na zde uvedené závěry. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která byla běžná v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Bez ohledu na to závěry uvedené v 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech stále platí.
(78)
Po poskytnutí informací čínská vláda učinila několik připomínek týkajících se oběžníku „YinFa (2004) 251“, aniž by poskytla vysvětlení, proč úplné znění tohoto oběžníku nebylo Komisi poskytnuto a aniž by potvrdila, zda je znění, které bylo poskytnuto australským orgánům a které Komise nalezla, správné. Jak bylo dříve zjištěno v šetření týkajícím se solárních panelů, tento oběžník jasně stanoví pokyny Čínské lidové banky ohledně poskytování úvěrů určené bankám. Jak bylo uvedeno v předchozích šetřeních, obsah tohoto oběžníku je důležitý pro porozumění toho, jakou úlohu čínská vláda a Čínská lidová banka sehrávají ve směřování bank a poskytování úvěrů.
(79)
I nadále platí závěr Komise, který byl již uveden v nařízení o solárních panelech, totiž že zaprvé článek 34 zákona o bankovnictví ukládá bankám povinnost vykonávat svou úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství. Potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v 12. pětiletém plánu.
(80)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad článku 34 zákona o bankovnictví ze strany Komise, přičemž uvedla, že „tato věta je nejednoznačná a nedává bankám žádný výslovný pokyn, aby jednaly určitým způsobem. Žádný dokument nepopisuje potřeby národního hospodářství, ať se jedná o 12. pětiletý plán nebo jiné nařízení/rozhodnutí“.
(81)
To se odlišuje od výkladu článku 34 ze strany čínské vlády v šetření týkajícím se solárních panelů, kde byl popsán jako „neutrální“. Komise s tímto posouzením ze strany čínské vlády nesouhlasí. Komise je toho názoru, že politiky týkající se národního hospodářství jsou stanovené v 12. pětiletém plánu a zvláštním plánu pro fotovoltaické odvětví a že finanční ústavy jsou vyzývány k poskytování úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla, a čínská vláda neprokázala, že tomu tak není.
(82)
Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které by měly zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez zásahů a po příslušném posouzení. Komise uznává, že tyto články existují, avšak poznamenává, že čínská vláda, banky a také dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly schopny prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez zásahů - vzhledem k preferenčním úvěrům pro odvětví výroby solárního skla - a s posouzením úvěru -, jelikož navzdory žádostem nebyly žádné úvěrové dohody ani posouzení rizik, včetně úvěrových ratingů, poskytnuty jako věcné důkazy, ani nebylo shledáno jejich spojení s jakýmkoli úvěrem poskytnutým jakémukoli vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku.
(83)
Zadruhé se od bank vyžaduje, aby poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným odvětvím podle rozhodnutí č. 40 a č. 9, které mají právní sílu zákona. Čínská vláda potvrdila během kontroly na ministerstvu obchodu, že solární sklo je podporovaným odvětvím. To je v souladu s katalogem pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci z roku 2011, který poskytla čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, a v němž je solární sklo klasifikováno v podporované kategorii.
(84)
Rozhodnutí č. 40 stanoví instrukce pro všechny finanční instituce v podobě závazných pokynů ohledně propagace a pomoci týkající se podporovaných odvětví, přičemž odvětví výroby solárního skla je podporovaným odvětvím.
(85)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila posouzení Komise, pokud jde o dopad rozhodnutí č. 40 a připojených nařízení, a rozhodnutí č. 9. Komise potvrzuje, že podle jejího posouzení jak rozhodnutí č. 40, tak připojená nařízení stanoví potřeny národního hospodářství. Stanoví strategii pro vládu a pro finanční sektor a zejména stanoví poskytování přímých úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla.
(86)
Čínská vláda byla požádána, aby objasnila právní status rozhodnutí Státní rady, jako je rozhodnutí č. 40. Ta však pouze odpověděla, že se jedná o nařízení vydané Státní radou, které není součástí čínských právních předpisů. Na podporu tohoto tvrzení však neposkytla žádné důkazy. Postoj, který čínská vláda zaujala, je v rozporu s veřejně dostupnými informacemi, které popisují Státní radu jako nejvyšší správní orgán, který má správní legislativní pravomoc. Podle těchto zdrojů jsou rozhodnutí Státní rady právně závaznými předpisy. (14) Na základě dostupných údajů Komise tedy zastává názor, že rozhodnutí č. 40 a prováděcí rozhodnutí připojená k uvedenému rozhodnutí, jako například rozhodnutí č. 9, jsou správní předpisy, a proto jsou součástí čínských právních předpisů.
(87)
Komise proto potvrzuje analýzu uvedenou ve 191. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, v němž dospěla k závěru, rozhodnutí č. 40 a rozhodnutí č. 9 jsou právně závazná pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty.
(88)
Komise rovněž zjišťovala, zda jsou soukromé banky v Číně pověřeny a/nebo řízeny čínskou vládou, aby výrobcům solárního skla nabízely preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(89)
Článek 34 zákona o bankovnictví je použitelný také pro soukromé banky v Číně. Čínská vláda a účastníci řízení nepředložili žádný důkaz, že závěr týkající se právní situace, jehož bylo dosaženo ve 174. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, totiž že jim čínská vláda dává pokyny stejně jako bankám ve vlastnictví státu, přestává platit. Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že je bankám nařízeno „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (15). Za těchto okolností, jak je uvedeno v 188. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, o strategii komerčních bank ve státním vlastnictví i soukromých bank, pokud jde o poskytování úvěrů jak, rozhoduje čínská vláda.
(90)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěr, že pověřuje nebo řídí soukromé banky v ČLR a napadla zejména váhu, jakou Komise přikládá článku 34 zákona o bankovnictví, přičemž uvedla, že „pokud jde o“„potřeby národního hospodářství“, lze je vykládat různě a výklad se evidentně liší v závislosti na osobě/subjektu, která/který uvedené ustanovení zkoumá“.
(91)
Je pozoruhodné, že čínská vláda vyjádřila nesouhlas s výkladem Komise, nicméně nepředložila vlastní výklad vlastního právního předpisu.
(92)
Komisi však postačí odkázat na zjištění z předchozích šetření a v tomto případě na dostupné údaje, aby zopakovala závěr, že potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v plánech a nařízeních vydaných ČLR a že článek 34 vyžaduje, aby banky poskytovaly úvěry v souladu s těmito popisy národního hospodářství, což zahrnuje podporu výroby solárního skla.
(93)
Zjištění, že čínská vláda pověřuje a řídí soukromé banky, aby v souladu s článkem 34 zákona o bankovnictví poskytovaly úvěry podporovaným odvětvím, proto zůstává zachováno.
(94)
Komise proto dospěla k závěru, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v ČLR se jedná o finanční příspěvek výrobcům solárního skla ve formě přímého převodu peněžních prostředků vládou ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(95)
Stejné důkazy také ukazují, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(96)
Pokud jde o specifičnost, Komise poznamenává, že čínská vláda nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví a že odvětví výroby solárního skla, jakožto součást fotovoltaického odvětví, je jedním z nich, jak je podrobně uvedeno v 172. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech. Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu. Rozhodnutí č. 40 uvádí, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie. Všem finančním institucím je dán pokyn, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům, což je kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla. Rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“.
(97)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti a zejména způsob, jakým Komise interpretovala 12. pětiletý plán, přičemž uvedla, že „nemá žádnou právní hodnotu a není závazným dokumentem“. Komise nesouhlasí s tímto prohlášením, a poznamenává, že čínská vláda uvedla v předchozích šetřeních stejná tvrzení, která rovněž nebyla přijata. 12. pětiletý plán uvádí, že byl „projednán a schválen Všečínským shromážděním lidových zástupců a má sílu zákona.“
(98)
Komise proto dospěla k závěru, že subvence v podobě preferenčních úvěrů nejsou poskytovány obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(99)
V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda.
(100)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracovaná bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Společnosti nepředložily žádné důkazy týkající se jejich úvěrového ratingu a banky při šetření nespolupracovaly. Komise proto neměla k dispozici žádný důkaz, že úvěry pro společnosti v odvětví výroby solárního skla byly založeny na posouzení rizik a že stanovená úroková sazba je výsledkem tohoto posouzení.
(101)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda, vyvážející výrobci ani banky neposkytly žádné informace, Komise využila dostupných údajů ke stanovení, zda preferenční úvěry v ČLR ve skutečnosti přinesly výhody vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, kteří měly úvěry od bank v ČLR.
(102)
Komise, stejně jako v šetření týkajícím se solárních panelů, začala s úředně zveřejněnými úrokovými sazbami centrální banky z Čínské lidové banky pro úvěry v juan renminbi („CNY“). Průměrná úroková sazba za období šetření činila 6,26 %.
(103)
Komise poté upravila úrokovou sazbu Čínské lidové banky s ohledem na úvěrové riziko dotčených společností. Ty však neposkytly žádné nezávislé úvěrové ratingy ani podobné informace, které by Komisi umožnily výpočet úvěrového ratingu. Komise nicméně v předchozích šetřeních zjistila, že úvěrové ratingy čínských firem jsou narušené vládní podporou a že neexistují žádné důkazy o jakémkoli smysluplném posouzení rizika příjemců úvěrů. Komise proto použila stejnou metodiku jako v šetření týkajícím se solárních panelů a považovala všechny dotčené společnosti za společnosti s neinvestičním stupněm „BB“, jak je definuje úvěrová ratingová společnost Bloomberg.
(104)
Prémie u dluhopisů vydávaných společnostmi s ratingy BB proti dluhopisům vydávaným společnostmi s ratingy AAA (které má ČLR u dluhopisů), jak ji zaznamenala společnost Bloomberg, pak byla přičtena k průměrné úvěrové úrokové sazbě Čínské lidové banky v průběhu období šetření. Výsledkem byla referenční úroková sazba pro období šetření za úvěry poskytnuté společnostem zařazeným do vzorku v CNY, ve výši 10,37 %.
(105)
Srovnáním této referenční úrokové sazby se skutečnou úrokovou sazbou účtovanou během období šetření dotčeným společnostem Komise dospěla k závěru, že úvěry byly odvětví výroby solárního skla poskytnuty za podmínek, které jsou příznivější než tržní podmínky.
(106)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila volbu referenční hodnoty ze strany Komise a závěry, které Komise učinila na základě srovnání referenční hodnoty a skutečně placeného úroku.
(107)
Srovnání mezi referenčním a skutečně zaplaceným úrokem jasně ukazuje, že vyvážející výrobci, kteří si půjčovali od čínských bank, v CNY, platili méně, než běžné komerční úrokové sazby pro společnosti v jejich finančním postavení.
(108)
Za druhé, Komise si byla vědoma toho, že Čínská lidová banka v červenci 2013 zrušila spodní hranici, a tuto skutečnost uvedla v informačním dokumentu. To však nic nemění na závěru, že čínská vláda zasahuje do chování bank v Číně, pokud jde o poskytování úvěrů, zejména prováděním rozhodnutí č. 40 a přiložených nařízení, a ustanovení článku 34 zákona o bankovnictví.
(109)
Za třetí Komise vypočítala referenční hodnotu pouze pro úvěry poskytnuté v CNY, jelikož vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli u čínských bank úvěry v EUR nebo USD.
(110)
Čínská vláda dále požadovala podrobnější informace o tom, proč Komise měla za to, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku by měli mít úvěrový rating BB. Důvodem, proč byl zvolen rating BB, byla skutečnost, že Komise neobdržela žádné důkazy, že byl úvěrový rating vypočten pro kteréhokoli vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku z důvodu nespolupráce dotčených bank. Úvěrový rating BB navíc není nepříznivý úsudek a ve skutečnosti je pro společnosti zařazené do vzorku výhodný, jelikož je nejlepším neinvestičním stupněm na finančních trzích.
(111)
Podle článku 28 musela Komise využít nejlepších dostupných údajů, které byly převzaty ze závěrů nařízení o solárních panelech, kde byl pro společnosti zařazené do vzorku v uvedeném nařízení použit úvěrový rating BB. To bylo v tomto případě považováno za přiměřené a po poskytnutí informací nebyly obdrženy žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku udělily dotčené banky jiný úvěrový rating.
d) Závěr
(112)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k závěru, že odvětví výroby solárního skla v Číně byly v průběhu období šetření poskytovány preferenční úvěry, a to jak ze strany bank ve vlastnictví státu, tak ze strany soukromých bank. Financování odvětví výroby solárního skla je subvencí ve smyslu základního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
a je tím příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(113)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití zjištění z předchozích šetření za účelem dosažení závěrů ohledně subvencování v tomto případě, a zejména tvrdila, že Komise příliš spoléhala na zjištění v nařízení o solárních panelech.
(115)
Toto tvrzení bylo odmítnuto. Jak již bylo poznamenáno výše, vzhledem k nespolupráci ze strany bank v ČLR byla Komise nucena použít ustanovení článku 28 a využít nejlepší dostupné údaje. Šetření v oblasti solárních panelů je nejnovější a obsahuje nejaktuálnější zjištění o subvencování v Číně. Solární panely nejsou stejný výrobek jako solární sklo, ale oba tyto výrobky se používají v témže novém energetické odvětví a vztahují se na ně tytéž plánovací dokumenty vlády. Vzhledem k tomu, že jiné informace nebyly k dispozici, je využití zjištění uvedených v nařízení o solárních panelech jakožto „nejlepších dostupných údajů“ vhodné. Čínská vláda dále tvrdila, že mezi šetřením týkajícím se solárních panelů a tímto šetřením došlo k významným změnám, zejména ke zrušení spodní hranice úrokových sazeb Čínskou lidovou bankou v červenci 2013. Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť závěry z šetření týkajícího se solárních panelů odkazují na uvedené období šetření, stejně jako toto šetření odkazuje na své vlastní období šetření. V obou případech se zrušení spodní hranice uskutečnilo po skončení období šetření, a proto nemá vliv na použití článku 28 a zjištění z šetření týkajícího se solárních panelů jakožto nejlepších dostupných údajů.
(116)
Všem společnostem zařazeným do vzorku, kromě jedné, poskytly úvěry komerční banky ve státním vlastnictví a soukromé banky. Jedna společnost byla financována výhradně prostřednictvím své offshore mateřské společnosti a žádné úvěry od bank se sídlem v ČLR nezískala.
(117)
Po poskytnutí informací jedna ze společností zařazených do vzorku zpochybnila závěr Komise, a uvedla, že ji Komise nepožádala, aby poskytla svůj nezávislý úvěrový rating. Komise však uvedenou společnost požádala, aby poskytla veškeré informace týkající se úvěrů, které získala, avšak společnost neposkytla nezávislý úvěrový rating. Pokud společnost tyto informace měla, pak je vzhledem k tvrzením uvedeným v podnětu a informacím požadovaným v dotazníku měla poskytnout. A zejména vzhledem k informacím v informačním dokumentu, pokud měla nezávislý úvěrový rating, měla jej poskytnout neprodleně. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(118)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik Komise pro srovnatelné obchodní půjčky vytvořila tržní referenční hodnotu.
(119)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně placenými v průběhu období šetření a úrokem, který by byl zaplacen při použití referenční hodnoty.
(120)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, založená na této metodice, jsou:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Další režimy preferenčních půjček
(121)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nezískali v průběhu období šetření žádné výhody na základě subvenčních programů vývozních úvěrů, úvěrových linek, vývozních záruk, programu „Green Express“ nebo jako výhody prostřednictvím poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem.
6. Grantové programy
(122)
Společnosti zařazené do vzorku nezískaly v průběhu období šetření žádné výhody z programů „známé značky“ nebo „China World Top Brands“.
6.1 Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(123)
Společnosti zařazené do vzorku obdržely značné jednorázové granty od různých vládních orgánů na mnoha úrovních, v důsledku čehož získaly v průběhu období šetření výhodu. Tyto skutečnosti byly zjištěny v průběhu inspekcí dotčených společností a nebyly uvedeny v odpovědích na dotazník dotčených společností ani nebyly uvedeny v odpovědi čínské vlády na dotazník, jak bylo požadováno. Žadatel tvrdil, že výrobci solárního skla obdrželi uvedené jednorázové granty od orgánů správy provincie nebo místní samosprávy a že tyto granty přinesly výhodu, protože byly finanční prostředky obdrženy bez odpovídajícího zohlednění. (16) Oznámení o zahájení řízení rovněž stanoví, že „grantové programy“ jsou subvence používané na podporu odvětví výroby solárního skla.
b) Právní základ
(124)
Tyto granty společnostem poskytly orgány na úrovni provincií, měst, správních obvodů nebo okresů a všechny se zdály být specifické pro dotčené společnosti nebo specifické, pokud jde o umístění a druh výrobního odvětví. Úroveň právní podrobnosti pro příslušný zákon, na jehož základě byly tyto výhody uděleny, pokud pro ně vůbec nějaký právní základ existoval, obvykle nebyla Komisi sdělena, přestože byla Komisi často, ne však vždy, předána kopie dokumentu vydaného vládním orgánem, který udělení finančních prostředků doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(125)
Jedna společnost zařazená do vzorku obdržela v průběhu období šetření granty od zóny hospodářského rozvoje, v níž se nacházela. Uvedené granty vypočítala zóna hospodářského rozvoje na úrovni 20 % veškerých daní, které společnost odvedla místním daňovým orgánům a které zahrnovaly mimo jiné daň z příjmu právnických osob, daň z užívání pozemků a daň z výnosů z dividend.
(126)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela v období šetření velký grant od místní samosprávy na pokrytí poplatků potřebných k připojení společnosti k elektrické síti, které by jinak společnost musela zaplatit sama. Ten byl udělen společnosti „na podporu velkých společností sídlících v regionu“.
(127)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 25 milionů CNY z fondu pro přizpůsobování průmyslu pro výrobu technicky vyspělého solárního skla Národní komise pro rozvoj a reformy. Tento přímý grant od státu byl obdržen v roce 2006 a uvedená společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Za výhodu v průběhu období šetření bylo tedy považováno 2,5 milionu CNY.
(128)
Tatáž společnost rovněž zaevidovala ve svém účetnictví za rok 2012 další granty od místních finančních úřadů a jiných vládních subjektů. Společnost uvedla, že většina těchto grantů nebyly ve skutečnosti přímé převody finančních prostředků od uvedených subjektů určené uvedené společnosti, nýbrž náhrady částek, které uvedená společnost předtím zaplatila vládě. Jelikož nebyl poskytnut žádný uspokojivý důkaz, nemůže Komise toto vysvětlení přijmout.
(129)
Jiná společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 15 milionů CNY před obdobím šetření od místní vlády a tato společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Grant byl vyplacen společnosti na vývoj fotovoltaického odvětví (jež zahrnuje odvětví výroby solárního skla), urychlené vybudování pokročilé výrobní základny v místní průmyslové zóně a bezproblémové provádění velkých projektů.
(130)
Stejná společnost rovněž obdržela několik dalších grantů před obdobím šetření, a určitý podíl grantu si přidělila do období šetření. Společnost však neposkytla žádné podrobné údaje o povaze uvedených grantů a vhledem k tomu, že tyto informace nebyly k dispozici, byly k dosažení závěrů využity dostupné údaje. Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že jiné dostupné údaje nebyly k dispozici, jsou uvedené granty specifické pro uvedenou společnost a že výše grantu přiděleného v období šetření by měla být považována za výhodu.
d) Závěr
(131)
Čínská vláda byla vyzvána, aby podala další informace a zahájila konzultace ohledně těchto grantů, což však odmítla. Na základě shromážděných důkazů ohledně obdržení těchto grantů společnostmi zařazenými do vzorku a vzhledem k tomu, že žádné jiné informace nebyly k dispozici, má Komise za to, že uvedené granty jsou subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož čínská vláda převedla finanční prostředky v podobě grantů výrobcům dotčeného výrobku, a že tím byla příjemci poskytnuta výhoda.
(132)
Tyto granty jsou rovněž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, jelikož se zdají být omezeny na některé společnosti nebo specifické projekty v určitých regionech a jsou udělovány ke splnění jednorázových požadavků společností zařazených do vzorku. Tyto granty nesplňují požadavky čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení týkající se nespecifičnosti, jelikož podmínky pro vznik nároku a skutečná výběrová kritéria pro podniky nejsou transparentní, nejsou objektivní a nepoužijí se automaticky. Kromě toho neexistují žádné důkazy, že uvedené granty patří do zastřešujícího subvenčního programu.
(133)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat uvedené granty a analýzu Komise týkající se částečných informací, které měla k dispozici. Komise však pečlivě analyzovala důvěrné obchodní informace poskytnuté dotčenými společnostmi, a pokud existují důkazy, že se jedná o výhodu a že grant je specifický, byla ve vztahu k uvedenému grantu uplatněna vyrovnávací opatření.
(134)
Ve všech případech společnosti poskytly informace ohledně výše grantu, a informace o tom, kdo grant poskytl, i když v některých případech neměla daná společnost žádný dokument, kterým by prokázala právní základ, z něhož subjekt udělující grant vycházel. Dotčené společnosti rovněž většinou tento příjem zaznamenávaly ve svém účetnictví jako „příjem ze subvencí“, přičemž toto účetnictví bylo ověřeno nezávislým auditem. Tato skutečnost byla považována za skutečný důkaz subvence, která přinesla napadnutelnou výhodu.
(135)
Jedna společnost zařazená do vzorku ze stejných důvodů rovněž zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat a vyrovnávat uvedené granty specifické pro jednotlivé společnosti. Ze stejných důvodů Komise odmítá jejich argument a opakuje svůj postoj, že má pravomoc vyšetřovat tyto granty a vyrovnávat je, pokud je to vhodné.
e) Výpočet výše subvence
(136)
Níže uvedená tabulka obsahuje výpočet výhody pro tyto výše uvedené granty, přičemž se za výhodu považuje částka obdržená v průběhu období šetření nebo zaúčtovaná v uvedeném období, pokud byla uvedená částka dotčenou společností odepisována.
Ostatní grantové programy
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
7.1 Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(137)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(138)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle čínské vlády byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Uvedený zákon tedy objasňuje, že v rámci tohoto režimu bude existovat výhoda v daňovém roce 2012.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(139)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen.
(140)
Jedna ze společností zařazených do vzorku byla podnikem se zahraničním vlastníkem, který uvedený daňový režim využíval v průběhu období šetření. Uvedená společnost získala místo plné sazby ve výši 25 % sazbu daně z příjmu právnických osob ve výši 12,5 %, což bylo uvedeno v jejím přiznání k dani z příjmu právnických osob za rok 2012 a v její roční účetní závěrce.
(141)
Komise o těchto zjištěních informovala účastníky řízení a obdržela stanoviska čínské vlády, která uvedla, že podle oznámení o přechodu (17) budou všechny výhody z tohoto režimu ukončeny v roce 2012. Čínská vláda uvedla, že v případě, že budou uložena vyrovnávací cla, nelze je uložit v případě výhody získané z tohoto režimu jednou společností zařazenou do vzorku v průběhu období šetření. Uvedené tvrzení se přijímá, jelikož pro tuto společnost zařazenou do vzorku, za zvláštních okolností tohoto případu, nemá Komise důkazy o žádné trvající výhodě.
d) Závěr
(142)
Ačkoliv byl režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ v předchozích nařízeních vyrovnáván, Komise pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku neukládá clo na vyrovnání výhody zjištěné v průběhu období šetření, jelikož nemá žádné důkazy o tom, že pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku byl ke dni uložení cel v platnosti uvedený režim nebo jakákoli jeho varianta.
7.2 Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
a) Úvod
(143)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(144)
Právní základ tohoto programu je čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 (dále jen „zákon o dani z příjmů podniků“), společně se „správními opatřeními pro označení podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie“ (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172) a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(145)
Tento režim se použije pro podniky, které byly za podniky využívající nejnovější a špičkové technologie uznány čínskou vládou. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a shrnují se takto:
a)
jejich výroba je zahrnuta do oblasti působnosti výrobků v „odvětvích špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(146)
Bylo zjištěno, že některé, nikoli však všechny, společnosti zařazené do vzorku tento režim využívají, a tedy platí daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a proto byly způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(147)
Stejně jako v 322. až 326. bodě odůvodnění šetření týkajícího se solárních panelů je Komise toho názoru, že tento režim je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získávají dotčené společnosti výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(148)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku toto osvědčení získaly. Způsobilost není automatická a právní předpisy ani orgán poskytující subvenci nestanovily žádná objektivní kritéria.
(149)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Komise nesouhlasí s výkladem zákonů a prováděcích opatření ze strany čínské vlády, ze kterých vyplývá, že je uvedený program omezen na některá odvětví a podniky podporované čínskou vládou na základě kritérií, které se nezdají být objektivní či neutrální, jako například, že je jejich výroba zahrnuta v rozsahu výrobků v „oblasti špičkových technologií s klíčovou státní podporou“.
(150)
Způsobilost rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku působícímu v oblasti špičkových a nových technologií, které vydá příslušný orgán na základě vlastního uvážení.
(151)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(152)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Úvod
(153)
Podnět uváděl, že vyvážející výrobci solárního skla dostávali subvence z jiného režimu přímého osvobození od daně, totiž osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky (18). To spadá pod obecné subvenční praktiky osvobození od přímé daně z příjmu a/nebo jejího snížení, jak stanoví oznámení o zahájení řízení.
b) Právní základ
(154)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(155)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená do vzorku získala osvobození od daně z výnosu z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky. Tato společnost požádala přímo místní finanční úřad o odečtení dividend získaných z kapitálových investic ze zdanitelného příjmu.
d) Závěr
(156)
Komise je toho názoru, že se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(157)
V informačním dokumentu Komise uvedla, že je tento režim subvencí specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k tomuto režimu na určité podniky, které sídlí v Čínské lidové republice a které investovaly do jiných tuzemských podniků.
(158)
Po poskytnutí informací čínská vláda tyto závěry zpochybnila, přičemž uvedla, že osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky nelze považovat za specifické, jelikož čl. 26 odst. 3 zákona o dani z příjmů podniků stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům. Kromě toho čínská vláda uvádí, že kritéria způsobilosti jsou objektivní a vztahují se na všechny tuzemské podniky bez ohledu na odvětví, výrobek nebo zeměpisnou polohu.
(159)
Třebaže je pravdou, že zákon o dani z příjmů podniků předložený čínskou vládou v předchozím řízení ve svém čl. 26 odst. 3 stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům, Komise je i nadále toho názoru, že je tento režim subvencí specifický. Článek 25 zákona o dani z příjmů podniků totiž potvrzuje, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z výnosů z dividend
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
a) Úvod
(161)
Kromě režimů posuzovaných v bodech 7.1-7.3 neshledala Komise žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku byla poskytnuta výhoda prostřednictvím jiných režimů osvobození od přímých daní a programů jejich snížení uvedených výše v oddílu C bodě 4. Nicméně během svých kontrol Komise zjistila dva další režimy daně z příjmů právnických osob, které byly zahrnuty v účetnictví jedné ze společností zařazených do vzorku, konkrétně zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti a vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků. Ty také spadají pod „režimy osvobození od přímých daní a jejich snížení“ uvedené v oznámení o zahájení řízení, jakožto opatření, prostřednictvím kterých daňový orgán snížil placenou daň z příjmu právnických osob nebo vrátil daň z příjmu právnických osob, která již byla zaplacena. Zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je také spojen s „zápočtem daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi“ uvedeným v oddílu C bodě 4.
b) Právní základ
(162)
Právním základem pro zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je článek 30 čínského zákona o dani z příjmů podniků.
(163)
Komisi nebyl sdělen konkrétní zákon pro vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků, nicméně byla Komisi poskytnuta kopie oběžníku vydaného správním orgánem provincie, který osvobození od daně doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Komise zjistila, že jedné společnosti zařazené do vzorku byly započteny výdaje a vrácena daň z nemovitostí a daň z užívání pozemků. Dokument vydaný správním orgánem provincie omezuje vracení na podniky využívající špičkové a nové technologie.
d) Závěr
(165)
Pokud jde o zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti, Komise se domnívá, že je tento subvenční režim specifický, jelikož článek 30 je nutno vykládat společně s článkem 25 zákona o dani z příjmů podniků, v němž se uvádí, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
(166)
Vrácení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků bylo specifické z hlediska umístění nebo druhu odvětví. Čínská vláda byla vyzvána, aby poskytla více informací o těchto daňových režimech v žádosti o další konzultace, což však odmítla. Komise proto postupovala na základě shromážděných důkazů, pokud jde o uplatňování uvedených režimů pro společnost zařazenou do vzorku, a také proto, že žádné další údaje nebyly k dispozici.
(167)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise, přičemž uvedla, že Komise neuvedla v informačním dokumentu žádné skutečné důkazy ohledně specifičnosti těchto režimů. Podrobné informace o specifičnosti těchto režimů byly poskytnuty pouze uvedené společnosti a od uvedené společnosti nebyla obdržena žádná stanoviska. Komise též uvedla další informace o specifičnosti uvedených režimů ve výše uvedených bodech odůvodnění.
(168)
Komise je toho názoru, že tyto režimy jsou subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
e) Výpočet výše subvence
(169)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z příjmu právnických osob
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programy nepřímých daní a dovozního cla
(170)
Komise nezjistila žádnou výhodu, kterou by získala jakákoli společnost zařazená do vzorku v rámci programů nepřímých daní a dovozního cla uvedených v oddílu C bodě 4.
9. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
9.1 Poskytování antimonu, dodávání elektřiny
(171)
Nebyla zjištěna žádná výhoda spojená s nákupem antimonu nebo elektřiny, kterou by společnosti zařazené do vzorku získaly v průběhu období šetření.
9.2 Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(172)
Jak je rovněž uvedeno v 354. až 370. bodu odůvodnění nařízení o solárních panelech, společnosti nemohou v ČLR přímo nakupovat pozemky, nýbrž pouze od místních orgánů kupují právo k užívání pozemků.
b) Právní základ
(173)
Zákon o správě půdy ČLR uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to na základě výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(174)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívaní pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Nicméně v průběhu návštěvy Komise čínská vláda uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranice cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nemůže cena práva k užívání pozemku klesnout.
(175)
Čínská vláda rovněž řídí nabídku pozemků tím, že stanoví kvótu, omezuje plochu, pro kterou lze prodávat práva k užívání pozemků pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení, pro jednotlivé provincie a jednotlivé roky.
(176)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního procesu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Společnost, která pozemky získala, buď nabídla vyvolávací cenu, nebo o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila vyvolávací cena, a jelikož byla jediným zájemcem, právo k užívání pozemku získala.
(177)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise a prohlásila, že práva k užívání pozemků byla výrobním odvětvím v ČLR prodávána skutečným dražebním postupem.
(178)
Čínská vláda nejprve tvrdila, že existoval skutečný dražební systém, protože jediné, co vláda dělala, bylo, stejně jako u každého dražitele, stanovení vyvolávací ceny. Tento argument je odmítnut, jelikož dražba obvykle zahrnuje stanovení vyvolávací ceny nezávislým dražebníkem po nezávislém ocenění, k čemuž v tomto případě nedošlo, jelikož vlastník práva k užívání pozemků je rovněž dražebníkem.
(179)
Čínská vláda poté uvedla, že spodní hranice cen se obvykle používají k zajištění toho, aby konečná cena neklesla pod „základní tržní hodnotu“ práva k užívání pozemků. Žádný důkaz nebyl poskytnut na podporu tohoto argumentu, protože se jedná o argumentaci kruhem, jelikož částka zaplacená za právo k užívání pozemků (kterou vláda stanovila) má být tržní cena (na základě které se pak stanoví spodní hranice).
(180)
Čínská vláda pak uvedla, že skutečnost, že žádní další uchazeči se dražby neúčastnili, „nemůže být základem pro předpoklad, že právo k užívání pozemků nebylo ve skutečnosti vydraženo“. Závěr založený na tomto důkazu je ve skutečnosti přesně opačný. Čínská vláda, navzdory žádostem, neposkytla důkaz jediného práva k užívání pozemků, jehož cena by byla stanovena soutěžní dražbou, a proto je důsledkem tohoto postupu skutečnost, že vláda stanoví cenu a tuto cenu pak společnost zaplatí. Větší počet uchazečů sice nemusí být v každém jednotlivém případě absolutním požadavkem nezbytným pro zajištění existence tržního systému, avšak naprostá neexistence většího počtu uchazečů, která byly zjištěna v případě všech společností zařazených do vzorku, je jasným důkazem neexistence skutečných tržních cen.
(181)
V případě, kdy jedna společnost zařazená do vzorku zaplatila o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila cena stanovena vládou, společnost Komisi sdělila, že jim příslušný orgán jednoduše sdělil, že tak mají učinit, aby vznikl dojem, že k dražbě došlo. Komise tudíž nemůže přijmout tuto skutečnost za skutečný důkaz, že v ČLR existuje trh pro prodej práv k užívání pozemků.
(182)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou čínskou vládou. Jak též uvádí nařízení o solárních panelech (v 361. až 370. bodě odůvodnění), právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
d) Závěr
(183)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti výhodu. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(184)
Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány podporovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví solárního skla. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
(185)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou dodržovány tržní podmínky (19).
(186)
Čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti, přičemž uvedla, že omezení v rozhodnutí č. 40 nemohou být použita k prokázání specifického poskytnutí výhody. Tento argument se odmítá, jelikož se v důsledku rozhodnutí č. 40 poskytují práva k užívání pozemků podporovaným odvětvím. Výroba solárního skla je podporovaným odvětvím, a proto je poskytování práv k užívání pozemků pro výrobce solárního skla zahrnuto v ustanoveních rozhodnutí č. 40.
(187)
Jedna společnost zařazená do vzorku rovněž zpochybnila zjištění Komise, a uvedla, že v Číně existuje fungující trh s právy k užívání pozemků. Nicméně její posouzení postupu týkajícího se práv k užívání pozemků v Číně nevede k uvedenému závěru. Společnost nebyla stále schopna prokázat, že práva k užívání pozemků jsou nezávisle oceněna, že se prodávají prostřednictvím nezávislé dražby, že cena práva k užívání pozemků je výsledkem postupu podávání konkurenčních nabídek a že žádná cena není narušena podporou ze strany vlády.
(188)
Společnost zařazená do vzorku poté prohlásila, že navzdory skutečnosti, že Komise měla shledat, že trh funguje, a že tedy neexistují žádné subvence, Komise by měla porovnat cenu práva k užívání pozemku dané společnosti s referenční hodnotou, konkrétně s cenami práva k užívání pozemků v provincii, ve které se společnost nachází. Vzhledem k tomu, že Komise zjistila, že v uvedené provincii neexistuje žádná vhodná tržní referenční hodnota, byl tento argument odmítnut.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(189)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodnou vnější referenční hodnotou. Stejně jako v nařízení o solárních panelech je touto referenční hodnotou tržní cena za pozemky v samostatném celním územím Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (dále jen „Čínská Tchaj-pej“).
(190)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití Čínské Tchaj-peje jako referenční hodnoty a požadovala další informace o tom, proč je Čínská Tchaj-pej vhodná. Jak bylo vysvětleno v 467. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, Komise považuje Čínskou Tchaj-pej za vhodný referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářské struktury v Čínské Tchaj-peji a většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Čínské Tchaj-peje;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury v Čínské Tchaj-peji i v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Čínskou Tchaj-pejí a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a v Čínské Tchaj-peji;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu Čínské Tchaj-peji a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Čínské Tchaj-peje a ČLR.
(191)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků v Čínské Tchaj-peji.
(192)
Jedna společnost uvedla, že pokud je třeba použít vnější referenční základ, pak by měl být vzat v úvahu HDP provincie, v níž se společnost nachází, a referenčním základem by měly být „současné ceny pozemků v Egyptě, Arménii, Guatemale, Kongu, Mongolsku nebo Indonésii“, jelikož tyto země mají „podobný stupeň rozvoje“. Tento argument byl odmítnut z těchto důvodů:
a)
úroveň hospodářského rozvoje není jediným výše uvedeným faktorem, proč je Čínská Tchaj-pej vhodným referenčním základem;
b)
společnost odkazovala na provincii, ve které se nachází, a ne na město, které má mnohem vyšší HDP na obyvatele než uvedená provincie, které je obklopuje, a
c)
nepředložila žádné argumenty jiné než HDP, proč by byl kterýkoli z jiných vnějších referenčních základů vhodnější než Čínská Tchaj-pej.
(193)
Další společnost zařazená do vzorku po poskytnutí informací uvedla, že Čínská Tchaj-pej není vhodná s ohledem na hospodářské podmínky v dané provincii, ve které se společnost nachází, nicméně nenavrhla žádné jiné řešení. Vzhledem k tomu, že jiné návrhy řešení referenční hodnoty nebyly předloženy, použití Čínské Tchaj-peje se potvrzuje.
(194)
Průměrné ceny pozemků v Čínské Tchaj-peji pro rok 2012 byly převzaty z odboru průmyslu ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v každém kalendářním roce. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a odepisují se na tomto základě, výhoda v období šetření bude 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně hrazenou cenou.
(195)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou je:
Poskytování půdy za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Závěr ohledně subvencování
(196)
Komise vypočítala výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení u šetřených společností pro jednotlivé režimy, a sečtením těchto údajů vypočítala celkovou výši subvence pro celou společnost za období šetření.
(197)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence přiřazené k vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(198)
Dále byla vypočítána výše subvence na metr čtvereční dotčeného výrobku vyváženého do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty CIF stejného dovozu na metr čtvereční.
(199)
Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise při zveřejňování subvenčních rozpětí v době poskytnutí informací nevzala v úvahu dumpingová rozpětí vypočítaná v souběžném antidumpingovém řízení a že Komise se při výpočtu cla, jež má být uloženo, zabývala pouze otázkou „dvojího započítání“.
(200)
Čínská vláda žádala, aby v případě zjištění, že subvencování způsobilo dumping, byla tato skutečnost zohledněna při výpočtech rozpětí, jakož i při výpočtech cla.
(201)
Jelikož v tomto případě jsou opatření omezena rozpětím újmy, takový zásah by skutečná uložená cla nezměnil. Komise proto nepovažovala za nezbytné zabývat se obsahem těchto tvrzení.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(202)
Po zahájení řízení se přihlásilo osm výrobců, kteří vyráběli v Unii obdobný výrobek v průběhu období šetření. Komisi není znám žádný jiný výrobce obdobného výrobku v Unii. Komise se proto domnívá, že těchto osm výrobců představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto budou uvedení výrobci označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(203)
K určení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací poskytnutých žadatelem, makroekonomické údaje poskytnuté sdružením výrobního odvětví Unie (Glass for Europe) a odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly porovnány s odpověďmi na dotazník. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 21 734 000 metrů čtverečních.
(204)
Po poskytnutí informací si čínská vláda povšimla rozdílů mezi údaji uvedenými v informačním dokumentu a údaji obsaženými v podnětu, které se týkaly odvětví Unie. Dále uvedla, že to svědčí o neexistenci objektivních a věrohodných důkazů a zpochybňuje závěry, k nimž Komise dospěla.
(205)
Rozdíly mezi údaji uvedenými v podnětu a v informačním dokumentu zjištěné čínskou vládou jsou způsobeny tím, že všechny údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly ověřeny na místě a v případě potřeby aktualizovány. Jelikož vzorek představuje 79 % celkového prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, Komise nemůže přijmout argument, že použité důkazy nebyly objektivním a věrohodným základem pro závěry, k nimž dospěla.
2. Určení příslušného trhu Unie
(206)
Výroba žádného výrobce v Unii zařazeného do vzorku nebyla určena pro vlastní spotřebu. Proto nebylo nutné provést zvláštní analýzu závislého prodeje.
3. Spotřeba v Unii
(207)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkového prodeje všech výrobců v Unii na trhu Unie po odečtení jejich vývozu a přičtení dovozu z ČLR a z dalších třetích zemí. Stanovení spotřeby v Unii bylo založeno na údajích poskytnutých žadatelem a sdružením Glass for Europe, které byly pokud možno porovnány s odpověďmi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(208)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(209)
V posuzovaném období mezi roky 2009 a 2011 se celková spotřeba v Unii zvýšila o 65 %, ale v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Spotřeba v roce 2012 však zůstala výrazně nad úrovní z roku 2009. Bylo to způsobeno především vyšší spotřebou konečných produktů, zejména solárních modulů (viz oddíl E bod 2.3).
4. Dovoz z dotčené země
4.1 Objem a podíl subvencovaného dovozu z dotčené země na trhu
(210)
Jelikož se solární sklo dováží do Unie pod kódem KN 7007 19 80 - Ostatní - Vrstvené bezpečnostní sklo, jež zahrnuje i jiné výrobky, které nejsou předmětem tohoto šetření, nemohly být k určení objemu dovozu a hodnoty použity údaje Eurostatu. Objem a hodnota dovozu vycházely z údajů, které poskytli žadatel a Glass for Europe. Subvencovaný dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka č. 2
Objem dovozu (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe a podnět.
(211)
Objem subvencovaného dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 596 %. To vedlo k významnému zvýšení tržního podíl dovozu dotčeného výrobku z ČLR na trhu Unie (zvýšení z 7,2 % na 30,5 %).
(212)
Spotřeba v Unii se rovněž zvýšila do roku 2012. V roce 2012, když se trh Unie zmenšil, dokázali čínští vyvážející výrobci přesto zvýšit svůj celkový objem dovozu.
(213)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise použila značně přehnané údaje, zatímco čínské statistiky vývozu pravděpodobně vykázaly mnohem nižší vývoz v období šetření ve srovnání s objemem dovozu podle informačního dokumentu a požádala o vysvětlení, jak tyto objemy byly vypočteny.
(214)
Komise nejprve poznamenává, že vývozní statistiky předložené čínskou vládou - včetně všech druhů z tvrzeného skla - jsou více než 2,5krát nižší než statistiky Eurostatu pro celý kód KN ex 7007 19 80 pro rok 2012. V důsledku toho je nelze považovat za dostatečně spolehlivé.
(215)
Komise své výpočty založila na informacích, které poskytli žadatel a sdružení Glass for Europe. Tyto údaje jsou k dispozici v nedůvěrném spisu. Komise tyto informace porovnala s ověřenými údaji, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku a ostatní spolupracující vyvážející výrobci. Jako je uvedeno v oddíle A bodě 3.3, spolupracující vyvážející výrobci zahrnovali téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012. Komise proto nemá důvod se domnívat, že informace, na nichž se její zjištění zakládá, jsou nesprávné. Kromě toho čínská vláda neposkytla na podporu svého tvrzení žádné důkazy.
4.2 Ceny subvencovaného dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(216)
Průměrná cena subvencovaného dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka č. 3
Dovozní ceny (EUR/m2)
2009
2010
2011
Období šetření
ČLR
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Zdroj: žadatel a odpovědi čínských vyvážejících výrobců na dotazník.
(217)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku v posuzovaném období klesla. Průměrná dovozní cena poklesla o 27,2 % z 6,02 EUR/m2 v roce 2009 na 4,38 EUR/m2 v období šetření.
(218)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly porovnány vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku, účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku ve výši 0,40 EUR/m2 a dovozní clo 3 %. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 až 15 %, tj. o vážený průměr 11 %, v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(219)
Porovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeném v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na společnost mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku ze subvencovaného dovozu dotčeného výrobku.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(220)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení byly v rámci posouzení účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny hospodářské činitele a ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(221)
Jak je vysvětleno v oddílu A bodu 3.2, byl za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(222)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých sdružením Glass for Europe a žadatelem a vztahujících se na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě odpovědí na dotazník, které zaslali výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(223)
Za účelem tohoto šetření byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence.
(224)
Rovněž byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(225)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení, protože analýzu újmy provedla na základě dvou samostatných a údajně rozporuplných souborů údajů, a to makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Dále tvrdí, že údajná rozporuplnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlivosti a objektivitě celkového obrazu o újmě.
(226)
Tentýž účastník citoval řadu předchozích šetření, kde orgány Unie údajně definovaly nejednotným způsobem různé soubory údajů jako makroekonomické nebo mikroekonomické údaje.
(227)
Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Jedná se o metodiku, jež se používá v případech výběru vzorku za účelem analýzy situace ve výrobním odvětví unie a s ohledem na vývoj, který vykazuje nejen vzorek, nýbrž i výrobní odvětví Unie jako celek. Při analýze byly zohledněny všechny činitele uvedené v čl. 8 odst. 4 základního nařízení. Závěr o újmě je též vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla tedy provedena v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení.
6. Makroekonomické ukazatele
6.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(228)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka č. 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
Období šetření
Výrobní kapacita (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
objem výroby (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Využití kapacity
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(229)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Již na začátku posuzovaného období mělo výrobní odvětví Unie nadbytečnou výrobní kapacitu. V důsledku rychlého růstu spotřeby v Unii uvedená nadbytečná kapacita klesala do roku 2011, neboť výrobní kapacita v Unii sice rostla, nicméně pomaleji než spotřeba v Unii. Výrobní kapacita v roce 2012 dále rostla, avšak spotřeba v Unii klesala. Výroba rostla od roku 2009 do roku 2011 a poté v období šetření klesla o 30 %. V důsledku stávajících kapacit bylo výrobní odvětví Unie schopno rozšířit výrobu, aby vycházelo vstříc silnému růstu poptávky v Unii do roku 2011. V reakci na růst pozorovaný od roku 2009 do roku 2011 výrobní odvětví Unie zároveň přidalo další kapacitu, která začala vyrábět částečně až v období šetření. To vedlo k prudkému poklesu využití kapacity v období šetření ve srovnání s předchozími roky.
(230)
Ačkoli v posuzovaném období výrobní odvětví Unie rozšířilo svou kapacitu v reakci na zvýšenou spotřebu, úroveň výroby výrobního odvětví Unie narostla méně než spotřeba a využití kapacity po značném nárůstu v prvních třech letech posuzovaného období klesalo během období šetření, což se časově shodovalo s růstem podílu na trhu subvencovaného dovozu z dotčené země a nekalou soutěží, se kterou se setkávali hlavní odběratelé výrobního odvětví Unie v sektoru solárních panelů v důsledku čínského dumpingu a také zjištěného subvencování v uvedeném odvětví.
6.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(231)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(232)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 22,7 %. V souvislosti s růstem spotřeby v Unii o 65 % se to však projevilo poklesem podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 88,6 % v roce 2009 na 65,8 % v období šetření, tj. poklesem o 25,7 % v posuzovaném období. Prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil mnohem méně než subvencovaný dovoz z dotčené země. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii nebyli s to plně využít rostoucí spotřeby, a jejich podíl na trhu se proto v průběhu posuzovaného období snížil.
6.3 Růst
(233)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba, prodej, a v jeho podílu na trhu ve srovnání s vývojem spotřeby. I přes vzrůst spotřeby během posuzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období klesal. Ve stejném období se podíl dovozu z ČLR zvýšil o 321 %. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo růst v souladu s růstem trhu, měla celkový nepříznivý dopad na jeho hospodářskou situaci.
6.4 Zaměstnanost a produktivita
(234)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Produktivita (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(235)
Od roku 2009 do období šetření se zaměstnanost celkově zvýšila o 52 %. Ke zvýšení však došlo v období do roku 2011, kdy dosáhla nejvyšší hodnoty ve výši 932 plných úvazků (FTE) a následně poklesla na 857 FTE během období šetření. Produktivita se v letech 2010 a 2011 ve srovnání s rokem 2009 zvýšila pouze mírně. Částečně to bylo způsobeno tím, že výroba obdobného výrobku je vysoce automatizovaná a vyžaduje malý počet pracovních sil. V období šetření ovšem klesla o 24,4 % oproti roku 2011. Příčinou byl pokles výroby během stejného období o přibližně 30 %, což nepříznivě ovlivnilo míru využití kapacity.
(236)
Zaměstnanost tedy během období šetření poklesla, reagujíc tak na vývoj výroby obdobného výrobku v Unii během období šetření.
6.5 Velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence
(237)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. S ohledem na objem a ceny dovozu z dotčené země lze dopad skutečných subvenčních rozpětí tohoto rozměru na výrobní odvětví Unie považovat za podstatný.
(238)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro toto posouzení relevantní.
7. Mikroekonomické ukazatele
(239)
Jak je uvedeno výše, mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na základě odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Většina výrobců v Unii zařazených do vzorku učinila počáteční investice a zahájila výrobu obdobného výrobku v roce 2009. Ačkoli se většina výrobců v Unii zařazených do vzorku již obchodování se sklem věnovala dříve, musely všechny společnosti investovat do specializovaných zařízení pro solární sklo, která jsou zcela nezávislá na výrobě běžného skla, jelikož čistota skla a obsah železa ve skle se velmi liší, stejně jako jeho celková kvalita. Kromě toho musí být solární sklo tvrzeno, což se u obyčejného skla neprovádí. Dále se také na sklo nanáší povlak. Proto jsou všechny níže analyzované ukazatele výrazně ovlivněny touto počáteční fázi v roce 2009. Aby se ukázal vývoj bez rušivého vlivu počáteční fáze společností zařazených do vzorku, jsou i indexy prezentovány od roku 2010.
7.1 Ceny a faktory ovlivňující ceny
(240)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná prodejní jednotková cena na trhu Unie (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(241)
Po celé posuzované období prodejní jednotkové ceny klesaly, ale pád cen byl nejvýraznější v období šetření, kdy se snížily o 7,9 % oproti roku 2011, o 9,5 % ve srovnání s rokem 2010 a o 23 % proti roku 2009. Pokles prodejních cen výrobců v Unii byl pomalejší než trend pozorovaný u prodejních cen dovážených výrobků z dotčené země. Například pokles čínských cen mezi roky 2011 a 2012 činil 11 %, zatímco ceny v Unii klesly během stejného období o 8 %.
(242)
Navzdory velkému rozdílu mezi průměrnou prodejní jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie a cenou čínského dovozu (jak je vysvětleno v oddílu D bodě 4.2) bylo skutečné cenové podbízení v období šetření na základě porovnání jednotlivých typů výrobku mnohem menší, tj. mezi 10,6 % a 26,7 %. To je způsobeno tím, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyváželi čínští výrobci zařazení do vzorku.
(243)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise nevzala při posuzování průměrných čínských cen v úvahu rozdíl mezi typy výrobku vyváženými čínskými vyvážejícími výrobci a typy výrobku prodávanými výrobci v Unii. Zmínka o tom, že mezi průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví v Unii a průměrnou prodejní cenou čínských vyvážejících výrobců byl velký rozdíl, údajně vedla ke zkreslené prezentaci skutečností z důvodu rozdílu mezi prodejními cenami v Unii a čínskými dovozními cenami.
(244)
Jak je uvedeno výše, Komise provedla podrobné srovnání u jednotlivých typů výrobku pro účely cenového podbízení, což je nepopiratelně součástí analýzy újmy. Navíc jasně označila příčinu uvedených rozdílů - skutečnost, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyráběli čínští vyvážející výrobci. V důsledku toho nelze tvrdit, že Komise prezentovala skutečnosti zavádějícím a zkreslujícím způsobem.
(245)
Jednotkové výrobní náklady se mezi rokem 2011 a obdobím šetření zvýšily o více než 10 %, zatímco mezi roky 2010 a 2011 zůstaly relativně stabilní. Výrobní náklady obecně sledovaly trend prodejních cen mezi roky 2009 a 2011. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 bylo způsobeno snížením objemu výroby.
(246)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že snížení průměrné jednotkové prodejní ceny během posuzovaného období bylo způsobeno mimo jiné zvýšením efektivity výroby. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 navíc pravděpodobně nebylo způsobeno snížením objemu výroby, ale zvýšením výrobní kapacity.
(247)
Zvýšení efektivity v období 2009-2011 vedlo ke snížení jednotkových výrobních nákladů, a tím přispělo ke snížení jednotkové prodejní ceny. Komise však zjistila, že v průběhu období šetření průměrná prodejní cena klesla výrazně pod úroveň průměrných jednotkových výrobních nákladů, a tudíž pokrývala pouze 88 % těchto nákladů. Zvýšení výrobní kapacity společností zařazených do vzorku nemohlo ve stejnou dobu způsobit zvýšení jejich jednotkových výrobních nákladů. Jejich výrobní kapacita se mezi roky 2011 a 2012 zvýšila pouze o 2,6 %, zatímco jejich průměrné jednotkové výrobní náklady se během stejného období zvýšily o 10,6 %. Tato tvrzení byla proto odmítnuta.
7.2 Náklady práce
(248)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady na zaměstnance (v EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(249)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance průběžně vzrostly celkem o 12 %. Nicméně mezi rokem 2011 a obdobím šetření došlo ke značnému nárůstu, a to o 4,8 %. Celkový nárůst nákladů práce lze částečně vysvětlit náklady vynaloženými některými výrobci v Unii v souvislosti s nevyužitím kapacity závodů mezi rokem 2011 a obdobím šetření, jinak řečeno nutností platit zaměstnance bez ohledu na to, že ve skutečnosti nepracovali.
7.3 Zásoby
(250)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka č. 9
Zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci období (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(251)
Mezi rokem 2011 a obdobím šetření se zásoby zvýšily o 7,3 % a mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostly o 15 %, zatímco v období 2010-2011 meziročně klesly o 11,6 %.
(252)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že trendy týkající se zásob nejsou relevantní, jelikož jejich nárůst v absolutních a relativních hodnotách byl velmi nízký.
(253)
Vzhledem ke zjištěnému cenovému vývoji, není pro výrobce racionální udržovat velké zásoby, protože jejich hodnota rychle klesá. Proto by bylo možno očekávat, že výrobci v Unii budou udržovat omezené zásoby obdobného výrobku. Růst zásob obdobného výrobku mezi roky 2011 a obdobím šetření je proto sice omezeným, nicméně významným ukazatelem pro určení toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Na vysoký objem zásob v absolutních hodnotách v roce 2010 je třeba nahlížet v kontextu prodeje, který byl v uvedeném roce mnohem větší v než v období šetření.
7.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(254)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Peněžní tok (v tis. EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investice (v tis. EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Návratnost investic
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(255)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním, byl vyjádřen jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(256)
Jak je vysvětleno v oddílu D bodě 7, v roce 2009 zaznamenala většina výrobců v Unii zařazených do vzorku ztráty způsobené zejména tím, že v té době zahajovala výrobu obdobného výrobku. Již v roce 2010 však průměrný zisk činil 8,31 %. Následně ziskovost v roce 2011 mírně klesla, když se začal zvyšovat subvencovaný dovoz. A konečně, toto odvětví utrpělo značné ztráty během období šetření, zejména pokles o 276,6 % v porovnání s rokem 2011.
(257)
Vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost, zaznamenal mezi rokem 2011 a obdobím šetření výrazný propad o 81 %. Od roku 2010 postupně rostl a za posuzované období se celkově zvýšil.
(258)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic.
(259)
Z tabulky 10 vyplývá, že po počáteční fázi v roce 2009, kdy výrobní odvětví značně investovalo do obdobného výrobku, investice v letech 2009 až 2011 postupně klesaly a poté se v období šetření zvýšily. V období šetření však investice zůstaly na nízké úrovni ve srovnání s rokem 2009. Investice učiněné v období šetření směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní technologie a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Výrobní odvětví ve stejném období investovalo zejména do nových typů výrobku, které se z ČLR nedováží, a které jsou náročné na výzkum a inovace.
(260)
Naopak návratnost investic v letech 2009 až 2012 klesla o 34 %. Před obdobím šetření však neustále rostla, a to v letech 2009 až 2011 o 293 %, ale v období šetření klesla ve srovnání s rokem 2011 o 186 %. Propad v roce 2012 je logickým důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie utrpělo v průběhu období šetření ztrátu.
(261)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku, a v důsledku toho zhoršování jeho finanční situace.
8. Závěr ohledně újmy
(262)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie odhalila u většiny ukazatelů újmy jednoznačně klesající vývoj. Díky celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období v důsledku silnějšího růstu spotřeby během uvedeného období zmenšil. Průměrná prodejní cena během posuzovaného období prudce klesala, což mělo nepříznivý vliv na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(263)
V posuzovaném období se zvýšil celkový objem prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie však byl doprovázen výrazným snížením průměrné prodejní ceny, jakož i zmenšením podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(264)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie nedosahují ani výrobních nákladů v průběhu období šetření, což se nepříznivě projevuje na ziskovosti výrobního odvětví Unie, která během období šetření vykazovala výrazně záporné hodnoty.
(265)
Výrobní kapacita se však mezi rokem 2009 a obdobím šetření vyvíjela příznivě. Kromě toho, ačkoli investice mezi rokem 2009 a obdobím šetření klesly, od roku 2011 do období šetření se opět zvýšily. Jak je vysvětleno v oddíle D bodě 7.4, příčina je v tom, že společnosti zařazené do vzorku i nadále investovaly do obdobného výrobku a přitom se zaměřily mimo jiné na ty typy výrobku, které vyplňovaly mezery na trhu, kam se ještě nedostal vývoz těchto konkrétních typů výrobku z dotčené země, které byly náročné na výzkum a inovace. Zároveň je zřejmé, že výrobní odvětví Unie musí být rovněž schopno vyrábět a prodávat vysoké objemy více základních typů výrobku (které v současnosti soutěží se subvencovaným dovozem z ČLR), aby se tak více rozptýlily fixní náklady a mohlo být dosahováno úspor z rozsahu.
(266)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že v posouzení ze strany Komise je určitý rozpor, jelikož v něm bylo uvedeno, že se investice týkaly zejména výzkumu a vývoje, a zároveň se v něm tvrdí, že kapacita byla v období šetření navýšena v očekávání zvýšené poptávky. Tato tvrzení nejsou v rozporu, nýbrž se vzájemně doplňují - investice do nových typů výrobku v průběhu stejného období nutně vedou také ke zvýšení kapacity. Přestože se uvedené investice náklady výrobního odvětví Unie zvyšují, jsou navíc také důležitým ukazatelem toho, že odvětví činí vše, co je v jeho silách, aby zůstalo konkurenceschopné.
(267)
Proto lze dospět k závěru, že výrobnímu odvětví Unie během období šetření byla nejen způsobena podstatná újma, ale toto odvětví také aktivně hledalo způsoby, jak oslabit vliv subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, a to vývojem inovovaných výrobků, jež se z dotčené země zatím nedovážejí.
(268)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(269)
V souladu s čl. 8 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, kterou lze považovat za podstatnou. Byly zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle subvencovaného dovozu současně způsobovat újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána subvencovanému dovozu.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(270)
Ze šetření vyplynulo, že subvencovaný dovoz v posuzovaném období vzrostl, přičemž se jeho objem zvýšil o 596 % a jeho podíl na trhu o 366 %. Je proto potvrzeno, že objem i podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu během posuzovaného období výrazně vzrostl. Mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Jinak řečeno, dovoz rostl podstatně rychleji než trh Unie a výrobci v Unii ztráceli podíl na trhu v důsledku čínského subvencovaného dovozu. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno v oddílu D bodě 4.2 - ceny subvencovaného dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(271)
Šetření ukázalo, že ceny subvencovaného dovozu se během posuzovaného období snížily o 27,2 %, což vedlo k ještě větším rozdílům mezi cenami výrobců v Unii a cenami vyvážejících výrobců. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto extrémnímu cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Po počáteční fázi v roce 2009 výrobci v Unii dosáhli stabilní úrovně zisku v letech 2010 a 2011. V průběhu období šetření však výrobci v Unii zaznamenali značné ztráty.
(272)
Po poskytnutí informací několik účastníků řízení napadlo závěr Komise, že mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR je příčinná souvislost. Účastníci tvrdili, že mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země není žádná časová souvislost. Důvodem je skutečnost, že mezi roky 2009 a 2011 se čínský dovoz výrazně zvýšil. Kromě toho průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 činila 4,96 EUR/m2, což je částka, která se blíží částce v roce 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Titíž účastníci tvrdili, že závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičítána čínskému dovozu v roce 2012, je v rozporu s jeho zjištěním, že čínský dovoz údajně neměl žádný nepříznivý dopad o rok dříve, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(274)
Účastníci také tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a subvencovaným čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období od roku 2009 do konce období šetření, bez ohledu na trendy, které nastaly během tohoto období.
(275)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření dovozy vzrostly o 596 %, přičemž jejich podíl na trhu se zvýšil o 321 %. V průběhu posuzovaného období klesla dovozní cena o 27,2 %.
(276)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo jen mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému růstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V průběhu roku 2011 však spotřeba solárního skla v Unii výrazně vzrostla, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření sice spotřeba skutečně klesla o něco více než 19 %, avšak objem čínského dovozu se dále zvýšil o více než 35 %. To jasně ukazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie v období šetření, a silným růstem čínského subvencovaného dovozu. Rovněž je logické, že trvá určitou dobu, než některé nepříznivé účinky zvýšených subvencovaných dovozů (například ztrátu klientů, ztráty, snížení návratnosti investic a peněžního toku atd.) pocítí výrobci v Unii. Toto tvrzení se proto odmítá.
(277)
Komise také analyzovala trendy, které nastaly během posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie ještě ziskové, i když čínský dovoz vzrostl již v uvedeném roce, neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a pokračujícím růstem subvencovaného čínského dovozu.
(278)
Přestože spotřeba v období šetření poklesla o něco více než 19 %, čínští vyvážející výrobci v témže období:
a)
zvýšili svůj podíl na trhu e srovnání s rokem 2011 o 12,4 procentních bodů, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 12,3 procentních bodů;
b)
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 %, přičemž prodej výrobního odvětví Unie poklesl o 32 %, a
c)
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny byly až o 26,7 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie, čímž přispívali ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(279)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že subvencovaný dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(280)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se během posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Průměrná cena v EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Zdroj: Glass for Europe a žadatel.
(281)
Objem dovozu z dalších třetích zemí v posuzovaném období vzrostl o 46 %, což je v souladu s nárůstem spotřeby v Unii. Jeho podíl na trhu se mírně snížil během období šetření ve srovnání s rokem 2011 (3,7 %), ale celkově zůstal během posuzovaného období stabilní. Druhým největším vývozcem po ČLR je Turecko následované Indií.
(282)
Z dostupných informací o dovozu ze všech třetích zemí vyplývá, že průměrná dovozní cena byla vyšší než průměrná čínská dovozní cena. Totéž platí i pro jednotkovou cenu za určité typy dotčeného výrobku. Na druhé straně byla průměrná dovozní cena třetích zemí podobná nebo vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie.
(283)
S ohledem na celkové objemy dovozu z třetích zemí a jejich podíl na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, Komise dospěla k závěru, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(284)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka č. 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2009
2010
2011
IP
Hodnota prodeje na vývoz (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Objem prodeje na vývoz (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Průměrná cena v EUR/m2
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(285)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2009 až 2011 zvýšil, ale v období šetření náhle klesl o 74 % z hlediska hodnoty a o 71,9 % z hlediska objemu. Na základě odpovědí čínských vývozců zařazených do vzorku se zdá, že to způsobily velmi nízké ceny čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (zejména USA, Kanada).
(286)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V roce 2012 došlo k dalšímu poklesu na 5 %.
(287)
Pro výrobní odvětví Unie je hlavním trhem trh Unie, který je jedním z největších na světě, a nikoliv trhy třetích zemí. Skutečnost, že solární sklo je poměrně těžké a křehké, také způsobuje dodatečné náklady při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze). Šetření rovněž potvrdilo, že snížená vývozní výkonnost je především důsledkem soutěžení s levným čínským vývozem také na trzích třetích zemí. Proto Komise nemůže učinit závěr, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku narušuje příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(288)
Po poskytnutí informací někteří účastníci zpochybnili zjištění Komise, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie (zejména USA, Kanada). Domnívali se, že je tento závěr neodůvodněný, jelikož k čínskému vývozu docházelo také v roce 2011, a proto neexistuje žádný důvod, proč by se měl dopad projevit pouze v roce 2012. Byli rovněž toho názoru, že skutečným důvodem jejich nízkého prodeje na vývoz byla skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné, a jakmile ceny na světových trzích poklesly, výrobní odvětví Unie si nedokázalo konkurenceschopnost udržet. V důsledku toho účastníci tvrdili, že k způsobené újmě dále přispěl pokles prodeje na vývoz výrobního odvětví Unie v průběhu období šetření.
(289)
Komise tato tvrzení odmítá, a to z následujících důvodů. Pro výrobní odvětví Unie je stále hlavním trhem trh Unie, nikoli trhy třetích zemí. Dodatečné náklady vynaložené při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze) lze kompenzovat pouze tehdy, pokud je úroveň cen ve třetích zemích dostatečně vysoká. Zdá se, že tomu tak není. Na základě informací, které má Komise k dispozici z odpovědí na dotazník vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, byly ceny čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie skutečně velmi nízké a v porovnání s rokem 2011 v průběhu období šetření ještě více poklesly. Z toho vyplývá, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména stále nižšími ceny čínského vývozu na trzích třetích zemí, jak bylo potvrzeno v průběhu šetření.
(290)
Titíž účastníci rovněž tvrdili, že se šetření týkalo trhu Unie a neposuzovalo žádné údajné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(291)
Kromě toho zjištění ze strany orgánů EU, a to i za předpokladu, že byla správná, údajně připisovala subvencovanému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Údajný levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí tedy nebyl subvencovaným dovozem do EU, a jako takový se považuje za jiný činitel, jehož poškozující účinky nelze připisovat subvencovanému dovozu.
(292)
Výše uvedené tvrzení Komise odmítá. Komise nešetřila, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Pouze na základě vývozních cen do třetích zemí, které předložili vyvážející výrobci zařazení do vzorku, stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(293)
Ve stejném duchu Komise analyzovala snížení cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřipisovala jej subvencovanému dovozu do Unie. Tato skutečnost byla pouze použita jako možné vysvětlení snížení objemu vývozu Unie do jeho hlavních míst určení ve třetích zemích v souvislosti s tím, že uvedené trhy nejsou a nikdy nebyly hlavními trhy pro výrobní odvětví Unie. I v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(294)
Proto Komise dospěla k závěru, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby a kapacity
(295)
Jak bylo uvedeno v oddílu D bodě 3, mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla spotřeba v Unii o 65 %. Vrcholila v roce 2011, kdy vzrostla o 105 % v porovnání s rokem 2009. Výrobní odvětví Unie však z rostoucí spotřeby nemohlo plně těžit. Jeho celkový prodej se do roku 2011 významně zvyšoval, ale rostl pomaleji než trh. Poté v průběhu období šetření celkově klesal. V posuzovaném období totiž jeho podíl na trhu neustále klesal až o 25,7 % ve srovnání s rokem 2009 (-15,8 % oproti roku 2011). Naopak, čínský podíl na trhu i prodej výrazně vzrostl, i když se spotřeba mezi rokem 2011 a obdobím šetření snížila, mezi rokem 2011 a obdobím šetření dosáhl růst 68,4 % a celkově se za celé období zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(296)
Vzhledem k tomu, že spotřeba v Unii v posuzovaném období rostla, její vývoj jen zesiluje příčinnou souvislost mezi rostoucím subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, ale není sama o sobě příčinou této újmy. Kromě toho i v období šetření, kdy spotřeba klesla, subvencovaný dovoz z ČLR dále zvýšil svůj podíl na trhu na úkor výrobního odvětví Unie.
(297)
Po poskytnutí informací několik účastníků tvrdilo, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna poklesem spotřeby Unie. To je údajně jediný činitel, který zřejmě klesl poprvé v roce 2012 a se kterým může být přiměřeně spojována újma, zatímco čínský dovoz začal již v roce 2011, a to za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012.
(298)
V roce 2012 spotřeba ve srovnání s předchozími roky opravdu poklesla. Analýza Komise však probíhá od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v tomto období se spotřeba v Unii zvýšila celkem o 65 %. Během posuzovaného období se podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně snižoval, a to celkem o 25,7 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(299)
Kromě toho byla spotřeba v Unii v období šetření stále na srovnatelné úrovni jako v roce 2010, zatímco, jak je uvedeno výše v tabulce 10, rok 2010 byl rokem, kdy výrobní odvětví Unie dosáhlo přiměřeného zisku. Proto nemohl pokles spotřeby v Unii v průběhu období šetření sám o sobě vést ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření. Kromě toho podíl výrobního odvětví Unie na trhu mezi roky 2010 a 2012 klesl o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu v průběhu téhož období vzrostl o 318 %. A dále, jestliže měl pokles spotřeby v průběhu období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, potom měl mít uvedený pokles také dopad na čínský dovoz. To se však zřejmě nestalo. Čínský dovoz v průběhu období šetření naopak výrazně vzrostl, a to jak z hlediska objemu, tak i co se týče podílu na trhu.
(300)
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise toto tvrzení odmítá. Komise tudíž dospěla k závěru, že pokles spotřeby během období šetření nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(301)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie, jak je uvedena výše v tabulce 4, její zvýšení jasně sledovalo trend ve zvyšování spotřeby v Unii do konce roku 2011. Šetření ukázalo, že hlavním důvodem ke zvýšení výrobní kapacity mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 12,5 % byl vstup jedné společnosti na trh se solárním sklem. Výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu v průběhu téhož období mírně klesla. V důsledku toho celkový trend ve vývoji kapacity výrobního odvětví Unie sledoval trend ve spotřebě v Unii. Komise se tedy domnívá, že vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na začátku posuzovaného období a zůstala vysoká v průběhu období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(302)
Po poskytnutí informací někteří účastníci tvrdili, že Komise nezohlednila údajnou nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinou újmy. Během posuzovaného období zvýšení kapacity nebylo údajně odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie má neustále velký rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, což nebylo dle jejich názoru ekonomicky udržitelné. Dále tvrdili, že skutečnost, že mezi rokem 2011 a koncem období šetření vstoupil na trh nový subjekt, přispěla ke způsobené újmě, neboť zvýšila domácí konkurenci.
(303)
Smluvní strany také tvrdily, že snižující se spotřeba v Unii, zvyšující se výrobní kapacita ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedla k nízké míře využití kapacity. Důsledkem této nízké míry využití byly vysoké fixní náklady, které podle nich měly vážný dopad na unijní odvětví výroby solárního skla.
(304)
Komise poznamenává, že úroveň kapacity celého výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období neustále vyšší než celková spotřeba v Unii. To však nezabránilo společnostem ve výrobním odvětví Unie zařazeným do vzorku dosáhnout v průběhu dvou let před obdobím šetření zisku, zatímco významné ztráty ve výši -14,5 % zaznamenaly pouze v období šetření.
(305)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla mezi lety 2010 a 2011 pouze o 4 % a mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 2,6 %, což vedlo k mírnému celkové zvýšení mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 6,7 %.
(306)
V důsledku toho, rozdílem mezi spotřebou a kapacitou, který existoval během celého posuzovaného období, přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze vysvětlit značné ztráty, které utrpěly společnosti zařazené do vzorku v období šetření. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky udržitelná.
(307)
Pokud jde o tvrzení, že nový subjekt na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt, přestože zavedl vysokou kapacitu, měl velmi omezený objem výroby a prodeje, přibližně 2 % z celkového prodeje v EU v období šetření. V důsledku toho neměl jeho vstup téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, kromě výrazného zvýšení jeho kapacity a údajů o využití kapacity. Bez údajů týkajících se této společnosti by kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 skutečně poklesla.
(308)
Vyšetřování rovněž nepotvrdilo, že na odvětví výroby solárního skla mají značný dopad fixní náklady. Ve skutečnosti se průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření pohybovaly v rozmezí 25-35 % celkových nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozsahu. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření samozřejmě měla dopad na výrobní náklady, avšak její dopad nebyl významný a nemůže vysvětlovat vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se zisky dosaženými v předchozích letech. Kromě toho míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, nicméně v období šetření byla stále na úrovni 65 %.
(309)
Komise se ve své analýze dále zohlednila, že instalovanou kapacitu je možné přizpůsobit pro výrobu jiných typů skla, které nepatří do oblasti působnosti tohoto šetření. Proto také Komise i z tohoto důvodu nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita je z ekonomického hlediska neudržitelná.
(310)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise odmítá tvrzení předložená účastníky řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, kapacity a využití kapacity v průběhu posuzovaného období, a to jak při oddělené, tak i kumulativní analýze, nejsou takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(311)
Podle informací, které má Komise k dispozici (20), se přibližně 80-85 % solárního skla prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem) a přibližně 15-20 % se prodává výrobcům solárních fototermických kolektorů na ohřev vody. Proto mají trendy pozorované v odvětví solárních modulů významný dopad na spotřebu solárního skla.
(312)
Po poskytnutí informací dva účastníci tvrdili, že kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie zapříčiněna také poklesem spotřeby solárních modulů a ztrátami, které toto výrobní odvětví utrpělo na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Dopad finančních potíží výrobců solárních panelů na trh se solárním sklem se údajně začal projevovat koncem roku 2011 a v roce 2012, a to v důsledku nezbytné časové prodlevy mezi těmito dvěma událostmi.
(313)
Ve stejném období, tj. 2009-2012, se spotřeba solárních modulů neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010 (21). Kromě toho bylo zjištěno, že i když poptávku po modulech v Unii původně vytvořily režimy finanční podpory, hlavně zaručené výkupní ceny, nelze dospět k závěru, že škrty v těchto cenách (na konci roku 2011 a na počátku roku 2012) narušily příčinnou souvislost mezi subvencovanými dovozy a újmou (22). Důvodem byla skutečnost, že poptávka po solárních modulech zůstala ve stejném období let 2009-2012 relativně vysoká.
(314)
Během posuzovaného období proto zůstala úroveň spotřeby solárních modulů, a v důsledku toho i poptávka po solárním skle, vysoká. Její mírný pokles v roce 2012 nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(315)
Podobně, vzhledem k tomu, že poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, nelze dopad zhoršené finanční situace výrobců solárních modulů na konci roku 2011/začátkem roku 2012 na spotřebu solárního skla sám o sobě považovat za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(316)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise potvrzuje, že vývoj spotřeby solárních modulů nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
3. Závěr
(317)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR. Komise analyzovala další možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, změny struktury spotřeby a výrobní kapacity nebo tržní situaci některých uživatelů dotčeného výrobku. U žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nabylo zjištěno, že by mohla narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(318)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu způsobujícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
(319)
Po období šetření několik výrobců solárního skla v Unii veřejně oznámilo ukončení výrobní činnosti, v důsledku čehož se značná provozní kapacita nevyhnutelně přesunula do nevyužité kapacity. To dále posiluje výše stanovenou příčinnou souvislost a prokazuje zničující účinek subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(320)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvenci působící újmu nebylo v tomto případě jednoznačně v zájmu Unie přijímat opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(321)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 860 osob. Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla v období šetření způsobena podstatná újma zapříčiněná subvencovaným dovozem z dotčené země. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni uzavřít svá výrobní zařízení a někteří jiní se potýkali s platební neschopností (23). Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(322)
Očekává se, že uložení antisubvenčních cel odstraní účinky subvence působící újmu, která spočívají v narušení obchodu, a obnoví účinnou hospodářskou soutěž na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, což zlepší jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že uložení opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci.
(323)
Výrobní odvětví Unie by navíc mělo mít lepší přístup ke kapitálu a mělo by být schopno dalších investic do výzkumu, vývoje a inovací na trhu se solárním sklem.
(324)
A konečně je pravděpodobné, že výrobci v Unii, kteří byli nuceni zastavit výrobu v důsledku tlaku čínského subvencovaného dovozu, by mohli znovu zahájit své podnikání. Celkově by podle tohoto scénáře byla zajištěna nejen stávající pracovní místa ve výrobním odvětví Unie, ale existovaly by i reálné vyhlídky na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(325)
Pokud by opatření přijata nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého až střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, mohla platební neschopnost hrozit také dalším výrobcům, což by v krátkodobém až střednědobém výhledu vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(326)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(327)
Hlavní předmět podnikání dvou spolupracujících dovozců tvořilo obchodování s dotčeným výrobkem. Oba diverzifikovali zdroje dotčeného výrobku, jinak řečeno. neodebírali jej jen z ČLR, ale také z Unie a z třetích zemí.
(328)
Bylo předloženo tvrzení, že přijetí opatření týkajících se dotčeného výrobku by nepříznivě ovlivnilo podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Zadruhé, i když lze očekávat, že uložení opatření se může nepříznivě odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze nebo hlavně z ČLR, vzhledem k možnosti odebírat dotčený výrobek z třetích zemí lze předpokládat, že dovozci pružně změní zdroje svých dodávek, bude-li to nutné.
(329)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření na navržené úrovni může mít určitý nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení, ale i to, že jejich dopad zmírňuje skutečnost, že dovozci a obchodníci mohou využít jiné zdroje dodávek, jak z třetích zemí, tak z odvětví Unie, které má kapacitu zvýšit svou výrobu, a v každém případě uložená opatření nepřeváží nad pozitivním dopadem pro ostatní strany.
3. Zájem dodavatelů surovin
(330)
Při šetření nespolupracoval žádný dodavatel surovin. Jelikož nebyly dostupné údaje od těchto dodavatelů, nebyly k dispozici ani žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo proti zájmu uvedených účastníků.
4. Zájem uživatelů
(331)
Všichni uživatelé, kteří odpověděli, jsou výrobci solárních modulů a/nebo fototermických kolektorů. Tři uživatelé se vyslovili pro uložení antisubvenčních cel s tím, že výrobní odvětví Unie vyrábí lepší solární sklo, které čínské společnosti nemohou vždy dodat. Tři další uživatelé byli naopak proti uložení antisubvenčních opatření. Tito uživatelé očekávají, že uložení antisubvenčních cel by mělo nepříznivý dopad na jejich obchodní činnost. Předpokládají, že nejsou schopni přenést zvýšení cen na konečného spotřebitele vzhledem k tíživé situaci, v níž se odvětví solárních modulů nachází.
(332)
Podle informací od uživatelů představuje solární sklo pouze asi 6-8 % celkových nákladů na solární moduly. Solární sklo tedy tvoří pouze omezenou část nákladů a konečné hodnoty fotovoltaických modulů. Kromě toho lze předpokládat, že pokud budou uložena antisubvenční cla na solární sklo dovážené z ČLR, dopad na celkové náklady solárních modulů by měl být nižší než 1 %. Je to způsobeno hlavně tím, že spolupracující uživatelé nakupují významné množství solárního skla od výrobců v Unii.
(333)
Možné zavedení antisubvenčních cel, ve srovnání s opačným scénářem bez uložení cel, proto sice pravděpodobně způsobí mírný nárůst cen vstupů pro solární moduly, neočekává se však, že bude mít závažný nepříznivý dopad na náklady a na konečné ceny solárních modulů od výrobního odvětví Unie.
(334)
Kromě toho někteří uživatelé již odebírají z jiných zdrojů dodávek, např. z Turecka a Indie, a ti by neměli být nepříznivě ovlivněni uložením antisubvenčních cel. Ostatní uživatelé se mohou také přeorientovat na jiné zdroje dodávek, a to buď z třetích zemí, nebo od výrobního odvětví Unie.
(335)
Vzhledem k výše uvedenému Komise odmítá námitky, které někteří uživatelé vznesli proti uložení opatření.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(336)
Jeden dovozce tvrdil, že někteří výrobci v Unii jsou účastníky celosvětového kartelu výrobců plochého skla (které zahrnuje i solární sklo) a Evropská komise jim v roce 2007 uložila pokutu, a proto využívají antisubvenční nástroj k tomu, aby si od členů kartelu vynahradili ztráty, jež jim vznikly z pokut za kartel a ze ztráty podílu na trhu v Unii. Kromě toho, má-li být přístup na trh Unie omezen pomocí antisubvenčních cel, budou výrobci v Unii více motivováni k tomu, aby uzavřeli kartel nebo zahájili jiné jednání narušující hospodářskou soutěž v souvislosti s takovým zbožím, jako je bytové zařízení, kde mají v Unii jen slabou schopnost dosahovat pákového efektu.
(337)
Tato tvrzení by měla být odmítnuta. Za prvé, Komise konstatuje, že kartel přestal fungovat v roce 2007. Účinky kartelu v minulosti proto neměly žádný dopad na odvětví během posuzovaného období. Za druhé, žádný z výrobců zařazených do vzorku výrobců v Unii a žádný ze současných výrobců v Unii s nejvyšším objemem prodeje se na kartelu nepodílel. Zatřetí se neočekává, že eventuální uložení antisubvenčních cel bude mít dopad na soutěžní chování výrobního odvětví Unie, jelikož na jedné straně nedojde ke změně struktury trhu Unie, a na druhé straně mají podniky obecnou povinnost dodržovat platné předpisy Unie a vnitrostátní předpisy upravující hospodářskou soutěž bez ohledu na to, zda jsou cla uložena či nikoli.
(338)
Jeden dovozce vznesl rovněž námitku, že uložení cel by mělo nepříznivý dopad na trh s anitreflexním povlakem solárního skla v Unii. Tento trh, který daný dovozce definoval jako související trh, údajně ovládají výrobci v Unii a uložení opatření by posílilo jejich postavení na úkor konkurenčních dodavatelů antireflexního povlaku. Kromě toho bylo uvedeno, že dovozci mají potíže se získáváním zakázek od výrobců v Unii nebo s dodávkou takových zakázek v přiměřených lhůtách a za rozumné ceny.
(339)
Trh s antireflexním povlakem je součástí šetření, nikoli souvisejícím trhem. Šetřením bylo prokázáno, že výrobci v Unii v průběhu období šetření zůstali v tomto segmentu trhu stále konkurenceschopní navzdory relativně vyšším cenám, které si účtují z důvodu, že trh považuje jejich výrobky s povlakem za výrobky s kvalitativní výhodou. Nebyly však poskytnuty žádné důkazy o tom, že by výrobní odvětví Unie nebylo schopno uspokojit případnou vyšší poptávku po solárním skle s antireflexním povlakem. Tento argument by proto měl být odmítnut.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že výrobci v Unii odmítali zakázky nebo včasné dodávky za rozumné ceny, je pouze na každém výrobci, jakou obchodní strategii si zvolí, pokud tento výrobce nebo výrobci nemají samostatně nebo společně dominantní postavení na relevantním trhu. Na trhu Unie existuje dostatečná hospodářská soutěž, aby bylo možno měnit a/nebo diverzifikovat dodavatele. Tento argument by proto také měl být odmítnut.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(341)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se vyvozuje závěr, že na základě posouzení všech různých zájmů jako celku, je v zájmu Unie uložit konečná opatření vůči dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
G. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(342)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena konečná vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(343)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která byla způsobena výrobcům v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(344)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tedy bez subvencovaného dovozu.
(345)
Za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval subvencovaný dovoz působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí 8,3 % z obratu. Toto ziskové rozpětí vychází z průměrného zisku dosahovaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže.
(346)
Na tomto základě byla vypočtena také cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 8,3 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(347)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
(348)
Po poskytnutí informací jeden účastník zpochybnil ziskové rozpětí použité jako cílový zisk. Uvedl, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele které ovlivnily ziskovost v období šetření. Tvrdil, že přiměřený cílový zisk nemůže být vyšší než 5 %.
(349)
Komise tato tvrzení z následujících důvodů odmítá. Použitý výpočet cílového zisku není založen na odhadu, ale na skutečném zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže způsobeným čínským subvencovaným dovozem. Komise to považuje za přiměřený zisk a rovněž vzala v úvahu, že se situace na trhu neodlišuje výrazně od období šetření, ponecháme-li stranou dopady čínského subvencovaného dovozu. Prohlášení účastníka v tomto ohledu, že spotřeba v roce 2010 byla mnohem vyšší než v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E bodě 2.3, spotřeba v roce 2010 byla na podobné úrovni jako v roce 2012. V roce 2010 také výrobní odvětví Unie s ohledem na očekávaný silný růst poptávky zvyšovalo kapacitu, což nepříznivě ovlivnilo jeho zisk v uvedeném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % je dále neodůvodněný, jelikož není založen na žádných údajích nebo skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
2. Opatření
(350)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s článkem 15 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot zjištěného subvenčního rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(351)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro všechny ostatní společnosti bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(352)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná celní sazba stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(353)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorických cel, což znamená v poměru k hodnotě dovozu.
(355)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Proto odrážejí situaci zjištěnou v průběhu šetření, pokud jde o uvedené společnosti vybrané do vzorku, přičemž pro spolupracující společnosti nevybrané do vzorku se použijí průměrné celní sazby.
(356)
Uvedené celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(357)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby.
(358)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie, kromě těch, kteří při šetření spolupracovali.
(359)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že valorická antidumpingová a vyrovnávací cla jsou neúčinná a požádal Komisi o uložení opatření v podobě minimální dovozní ceny. Minimální dovozní cenu navíc navrhlo i několik uživatelů. Důvody předložené účastníky řízení a příčiny, proč Komise tyto žádosti zamítla, jsou uvedeny v 144. až 168. bodě prováděcího nařízení Komise (EU) č. 470/2014 (24) (dále jen „konečné antidumpingové nařízení“).
(360)
Po poskytnutí informací nabídli tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua cenové závazky ve formě minimálních dovozních cel. Komise navržené závazky zamítla z důvodů uvedených ve 172. až 179. bodě odůvodnění nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(361)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným nebo oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazby vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce se stanoví takto:
Společnost
Vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v průběhu období šetření (od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 12,4 %.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 471/2014 DE LA COMMISSION
du 13 mai 2014
instituant un droit compensateur définitif sur les importations de vitrage solaire originaire de la République populaire de Chine
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 597/2009 du Conseil du 11 juin 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet de subventions de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1), et notamment son article 15,
considérant ce qui suit:
A. PROCÉDURE
1. Ouverture
(1)
Le 27 avril 2013, la Commission européenne (ci-après la «Commission») a annoncé, par un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne (ci-après l’«avis d’ouverture») (2), l’ouverture d’une procédure antisubventions concernant les importations dans l’Union européenne de vitrage solaire originaire de la République populaire de Chine (ci-après la «RPC» ou la «Chine»).
(2)
La procédure a été ouverte par la Commission à la suite d’une plainte déposée le 14 mars 2013 par EU ProSun Glass (ci-après le «plaignant») au nom de producteurs représentant plus de 25 % de la production totale de vitrage solaire réalisée dans l’Union. La plainte contenait des éléments attestant à première vue l’existence de subventions en faveur du vitrage solaire et d’un préjudice important en résultant. Ces éléments ont été jugés suffisants par la Commission pour justifier l’ouverture d’une enquête.
(3)
Conformément à l’article 10, paragraphe 7, du règlement (CE) no 597/2009 (ci-après le «règlement de base»), la Commission a informé les pouvoirs publics de la République populaire de Chine (ci-après les «pouvoirs publics chinois»), avant le lancement de la procédure, qu’elle avait reçu une plainte dûment documentée alléguant que des importations subventionnées de vitrage solaire originaire de la RPC causaient un préjudice important à l’industrie de l’Union. Les pouvoirs publics chinois ont été invités par la Commission à des consultations dans le but de clarifier la situation au sujet du contenu de la plainte et de parvenir à une solution convenue.
(4)
Les pouvoirs publics chinois ont accepté l’invitation, et des consultations ont donc été organisées. Celles-ci n’ont pas permis aux parties de s’entendre sur une solution. Toutefois, la Commission a pris bonne note des commentaires formulés par les pouvoirs publics chinois en ce qui concerne les régimes de subvention mentionnés dans la plainte. Les pouvoirs publics chinois ont envoyé des observations à la suite de ces consultations.
2. Procédure antidumping parallèle
(5)
Le 28 février 2013, par un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne (3), la Commission a annoncé l’ouverture d’une procédure antidumping concernant les importations dans l’Union de vitrage solaire originaire de la RPC.
(6)
Le 27 novembre 2013, par le règlement (UE) no 1205/2013 (4), la Commission a institué un droit antidumping provisoire sur les importations de vitrage solaire originaire de la RPC.
(7)
Les analyses du préjudice réalisées dans la présente enquête antisubventions et dans l’enquête antidumping parallèle sont basées sur la même définition de l’industrie de l’Union, les mêmes producteurs représentatifs de l’Union et la même période d’enquête et ont donné lieu à des conclusions identiques, sauf indication contraire. Cette méthode a été jugée adéquate pour rationaliser l’analyse du préjudice et obtenir une cohérence des résultats des deux procédures. Les observations formulées sur des aspects du préjudice dans le cadre de l’une de ces deux procédures ont donc aussi été prises en considération dans l’autre procédure.
3. Parties concernées par la procédure
(8)
La Commission a officiellement informé les plaignants, les autres producteurs connus de l’Union, les producteurs-exportateurs connus de la RPC, les importateurs connus, les fournisseurs, distributeurs, utilisateurs et associations notoirement concernés, ainsi que les autorités de la RPC, de l’ouverture de l’enquête. Dans l’avis d’ouverture, la Commission a invité toutes les parties concernées par l’enquête à la contacter et à se faire connaître.
(9)
Les parties intéressées ont eu la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l’avis d’ouverture.
(10)
Les plaignants, les producteurs-exportateurs de la RPC, les importateurs et les autorités chinoises ont fait connaître leur point de vue. Toutes les parties intéressées qui en ont fait la demande et ont démontré qu’il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
3.1. Échantillonnage
(11)
La Commission a annoncé dans l’avis d’ouverture qu’elle pourrait limiter à un nombre raisonnable les producteurs-exportateurs de la RPC, les importateurs indépendants et les producteurs de l’Union qui feraient l’objet de l’enquête, en constituant un échantillon conformément à l’article 27 du règlement de base.
3.2. Échantillonnage des producteurs de l’Union
(12)
La Commission a sélectionné un échantillon de cinq sociétés sur les huit producteurs qui se sont manifestés; à cet effet, elle s’est fondée sur le plus grand volume de ventes représentatif du produit similaire au cours de la période d’enquête (ci-après la «période d’enquête» ou «PE»).
(13)
À la suite des visites de vérification, la Commission a décidé de retirer de l’échantillon l’une des cinq sociétés, qui n’a pas été jugée représentative de l’industrie de l’Union: elle était en effet la seule à se trouver dans une phase de démarrage parmi les huit producteurs qui se sont fait connaître. De ce fait, la Commission a estimé qu’en cas d’inclusion dans l’échantillon, il existait un risque que les indicateurs de préjudice, notamment la rentabilité, ne donnent pas une image fidèle de la situation dans l’industrie de l’Union.
(14)
Par conséquent, l’échantillon final s’est composé de quatre producteurs de l’Union dont la production représentait 79 % des ventes de l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union au cours de la période d’enquête. L’échantillon a donc été jugé représentatif de l’industrie de l’Union.
(15)
Trois producteurs de l’Union ont demandé, sur la base de l’article 29 du règlement de base, que leur identité reste confidentielle. Ils ont argué du fait que la divulgation de leur identité risquait d’entraîner un effet préjudiciable important sur leurs activités commerciales. Après avoir examiné les raisons invoquées, la Commission a accepté leur demande. Étant donné le nombre limité de producteurs dans l’Union, aucun autre nom n’a été divulgué dans le document d’information général, afin d’éviter que les sociétés ayant requis l’anonymat puissent être identifiées.
(16)
L’identité de la société Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (ci-après «GMB/IF») était cependant déjà connue publiquement puisque celle-ci avait déclaré qu’elle s’associait à la plainte. Cette société a donc été nommément désignée dans le document d’information général.
(17)
En outre, dans la version non confidentielle de ses observations sur les informations communiquées, le plaignant mentionnait trois producteurs de l’Union qui avaient cessé leur activité (Guardian, AGC et Centrosolar Glass) et une quatrième société qui avait sensiblement diminué sa production (Saint-Gobain).
3.3. Échantillonnage des producteurs-exportateurs de la RPC
(18)
Dans l’avis d’ouverture, tous les producteurs-exportateurs de la RPC avaient été invités à se faire connaître auprès de la Commission et à fournir les informations qui y étaient demandées dans le délai fixé à cet effet.
(19)
Neuf producteurs-exportateurs ou groupes de producteurs-exportateurs ont fourni les informations demandées et ont accepté d’être inclus dans l’échantillon. Les sociétés ayant coopéré représentaient près de 100 % des exportations déclarées de vitrage solaire vers l’Union au cours de l’année 2012.
(20)
Conformément à l’article 27 du règlement de base, la Commission a retenu un échantillon de quatre producteurs-exportateurs ou groupes de producteurs-exportateurs sur la base du plus grand volume représentatif d’exportations du produit concerné sur lequel l’enquête pouvait raisonnablement porter compte tenu du temps disponible. L’échantillon sélectionné représentait 76 % du volume total des exportations du produit concerné vers l’Union au cours de la période d’enquête.
(21)
Conformément à l’article 27, paragraphe 2, du règlement de base, la Commission a informé toutes les parties intéressées de la composition de l’échantillon et les a invitées à formuler des observations. Aucune observation n’a été reçue.
3.4. Examen individuel
(22)
Aucun producteur-exportateur de la RPC n’a demandé un examen individuel au titre de l’article 27, paragraphe 3, du règlement de base.
3.5. Échantillonnage des importateurs indépendants et des utilisateurs
(23)
Quatre importateurs indépendants ont complété le formulaire d’échantillonnage joint à l’avis d’ouverture, tandis que deux importateurs et douze utilisateurs ont répondu au questionnaire. Vu le faible nombre d’importateurs ayant accepté de coopérer, il n’a pas été nécessaire de procéder à un échantillonnage.
4. Réponses aux questionnaires et visites de vérification
(24)
Des questionnaires ont été envoyés aux pouvoirs publics chinois et aux producteurs-exportateurs de l’échantillon, aux producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon, à tous les importateurs qui s’étaient manifestés ainsi qu’à l’ensemble des utilisateurs qui s’étaient fait connaître. Le questionnaire envoyé aux pouvoirs publics chinois comportait également un appendice à transmettre aux banques commerciales d’État de la RPC qui avaient prêté des fonds aux sociétés incluses dans l’échantillon pendant la période d’enquête. Les pouvoirs publics chinois ont déclaré qu’ils avaient bien transmis l’appendice aux banques concernées, mais qu’ils n’avaient reçu aucune réponse.
(25)
Des réponses au questionnaire ont été reçues des quatre producteurs-exportateurs chinois retenus dans l’échantillon, de tous les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon, de deux importateurs indépendants de l’Union et de douze utilisateurs.
(26)
La Commission a examiné et vérifié toutes les informations communiquées par les parties intéressées et jugées nécessaires aux fins de la détermination définitive des subventions, du préjudice en résultant et de l’intérêt de l’Union. Elle a procédé aux visites de vérification suivantes:
a)
Producteurs-exportateurs en RPC:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd; Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. («Flat Solar Group»)
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd («Xinyi PV»);
b)
Pouvoirs publics de la République populaire de Chine:
-
Ministère du commerce, Beijing
-
Commission de régulation bancaire de Chine, Beijing;
c)
Producteurs de l’Union:
-
GMB/IF, Allemagne
-
[Confidentiel]
-
[Confidentiel]
-
[Confidentiel]
-
[Confidentiel];
d)
Importateurs indépendants:
-
Vetrad NV, Pays-Bas;
e)
Utilisateurs:
-
Sunerg Solar SRL, Italie
-
Viessmann Faulquemont SAS, France.
(27)
Toutes les parties intéressées ont reçu un document d’information contenant les faits et considérations essentiels sur la base desquels la Commission proposait d’imposer des droits compensateurs sur le vitrage solaire originaire de la République populaire de Chine. Toutes les parties ont été informées du délai dans lequel elles pouvaient faire part de leurs observations sur les informations communiquées.
(28)
Les observations présentées par les parties intéressées ont été examinées et prises en compte, le cas échéant.
(29)
Les pouvoirs publics chinois ont affirmé que ce document d’information ne répondait pas aux conditions prévues à l’article 22, paragraphes 3 et 5, de l’accord sur les subventions et les mesures compensatoires (ci-après l’«accord SMC») dans la mesure où il n’exposait pas de façon suffisamment détaillée les constatations et les conclusions établies par l’autorité chargée de l’enquête. Toutefois, les pouvoirs publics chinois n’ont fourni aucun exemple spécifique de ce prétendu manquement. Après avoir réexaminé attentivement son document, la Commission estime qu’il contient suffisamment d’informations pour permettre aux pouvoirs publics chinois d’exercer leurs droits de défense.
(30)
Certains éléments n’ont pas pu être communiqués dans le document d’information car il s’agissait d’informations commerciales confidentielles qui n’ont été divulguées qu’aux producteurs-exportateurs concernés de l’échantillon. Les producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon ont reçu un document spécifique confidentiel contenant des calculs et des informations sur chaque régime et chaque avantage soumis à des mesures compensatoires et se sont vu accorder un délai de 25 jours pour présenter leurs observations.
5. Période d’enquête
(31)
L’enquête relative aux subventions et au préjudice a porté sur la période comprise entre le 1er janvier 2012 et le 31 décembre 2012 (ci-après la «période d’enquête» ou «PE»). L’examen des tendances pertinentes aux fins de l’évaluation du préjudice a couvert la période allant du 1er janvier 2009 à la fin de la période d’enquête (ci-après la «période considérée»).
B. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
1. Produit concerné
(32)
Le produit soumis à l’enquête est le vitrage solaire constitué de verre plat sodocalcique trempé caractérisé par une teneur en fer inférieure à 300 ppm, un facteur de transmission solaire supérieur à 88 % (mesuré dans les conditions suivantes: AM1,5 300-2 500 nm), une résistance maximale à la chaleur de 250 °C et une résistance aux chocs thermiques de Δ 150 K (mesurées selon la norme EN 12150), ainsi qu’une résistance mécanique égale ou supérieure à 90 N/mm2 (mesurée selon la norme EN 1288-3) (ci-après le «produit concerné», communément dénommé «vitrage solaire»). Le produit concerné relève actuellement du code NC ex 7007 19 80.
2. Produit similaire
(33)
L’enquête a montré que le produit concerné, le produit fabriqué et vendu sur le marché intérieur de la RPC et le produit fabriqué et vendu dans l’Union par l’industrie de l’Union présentent des caractéristiques physiques, chimiques et techniques de base similaires et servent à des usages similaires. Ils sont donc considérés comme similaires au sens de l’article 2, point c), du règlement de base.
3. Définition du produit
(34)
Un importateur indépendant a demandé que le verre jardinier utilisé dans la construction de serres soit exclu du champ d’application de l’enquête, faisant valoir que ces constructions nécessitent des feuilles de verre de nombreuses tailles différentes alors que le vitrage solaire n’est fabriqué que dans certaines tailles précises. Cet importateur a également présenté un certificat attestant qu’une partie de ses importations consistait en du verre dont la teneur en fer dépasse 300 ppm. En conséquence, ces importations n’entrent pas dans la définition du produit. En ce qui concerne le reste des importations de cet importateur, la Commission estime que, malgré la différence de taille, les feuilles de verre en question peuvent également être utilisées comme vitrage solaire. Par exemple, dans le but d’éluder le droit, les importateurs pourraient commander des feuilles de verre plus grandes que celles dont ils ont besoin, puis découper ce verre une fois qu’il est arrivé dans l’Union. Par conséquent, le verre jardinier dont la teneur en fer est inférieure à 300 ppm est couvert par la définition du produit concerné.
(35)
Un autre importateur indépendant a fait valoir que le verre d’ameublement qu’il importe (utilisé pour les étagères en verre, le garnissage de panneaux, les plateaux de table, les panneaux de portes coulissantes, les plateaux supérieurs, etc.) présente des caractéristiques techniques identiques ou très semblables à celles du vitrage solaire, mais il a demandé son exclusion du champ de l’enquête car son utilisation finale est différente.
(36)
Or, d’après les éléments de preuve fournis, il semble que la majeure partie du verre importé par cet importateur indépendant ne partage pas toutes les caractéristiques techniques du vitrage solaire tel qu’il est décrit ci-dessus. Plus précisément, six types de verre importé ont une teneur en fer largement supérieure à 300 ppm, tandis qu’un type de verre importé présente une teneur en fer inférieure à 300 ppm mais un facteur de transmission solaire sensiblement plus bas que le minimum de 88 % requis pour être défini comme du vitrage solaire.
(37)
L’importateur a avancé que, même si ces types de verre ne répondent pas à l’une des caractéristiques techniques du vitrage solaire tel que défini ci-dessus, ils répondent à sa caractéristique principale, à savoir qu’il s’agit de «verre plat sodocalcique trempé». La Commission estime toutefois que seuls les types de verre qui réunissent toutes les caractéristiques techniques du vitrage solaire entrent dans le champ de l’enquête. Par conséquent, tous les types de verre susmentionnés importés par l’importateur en question se situent en dehors du champ de l’enquête.
(38)
Pour des raisons de sécurité juridique, il convient de préciser que tous les types de verre jardinier et d’ameublement qui répondent aux caractéristiques techniques définies au considérant 32 entrent dans la définition du produit concerné car ils peuvent être utilisés comme vitrage solaire.
(39)
À la suite de la communication des informations par la Commission, le même importateur a affirmé que, puisque le vitrage solaire qui peut aussi être utilisé comme verre d’ameublement n’a pas été exclu de la définition, il en résulte une charge administrative et des retards pour les entreprises. Cela serait dû au fait que les entreprises sont tenues d’envoyer des rapports d’essais aux autorités douanières de l’Union chaque fois que celles-ci demandent si les marchandises importées sont soumises aux mesures.
(40)
La Commission considère que ces types de verre ne devraient pas être exclus du champ de l’enquête, car le vitrage solaire peut, le cas échéant, être utilisé dans l’horticulture ou dans l’ameublement. Afin d’assurer une protection adéquate de l’industrie de l’Union contre l’effet préjudiciable des subventions faisant l’objet de mesures compensatoires, il convient d’éviter les failles qui permettraient de contourner ces mesures. L’effet positif d’une protection adéquate l’emporte sur l’effet négatif de la charge administrative supplémentaire que prétend supporter l’importateur concerné.
(41)
Le même importateur a également fait valoir que le verre flotté devait être exclu de la définition du produit puisqu’il est fabriqué selon un processus différent de celui du verre texturé, considéré par l’importateur comme le seul type de vitrage solaire. L’importateur a déclaré que les produits d’ameublement en verre flotté ne peuvent pas être utilisés comme vitrage solaire et doivent par conséquent être exclus du champ de l’enquête. Toutefois, le verre flotté ne peut pas être exclu du champ de l’enquête puisqu’il répond à toutes les caractéristiques techniques énoncées ci-dessus. Des documents confidentiels fournis par des parties intéressées au cours de l’enquête ont montré que le verre flotté pouvait être utilisé comme du vitrage solaire et qu’il était fabriqué à la fois par l’industrie de l’Union et par les exportateurs chinois. Cela est confirmé par des informations accessibles au public sur l'internet (5). Le verre flotté reste donc dans le champ de l’enquête.
C. SUBVENTIONS
1. Introduction
(42)
Le plaignant a allégué que la RPC subventionnait son industrie du vitrage solaire. La plainte contient des éléments de preuve indiquant à première vue que plusieurs pratiques de subventionnement apparaissent tant dans la législation que dans un certain nombre de documents stratégiques et de planification qui constituent la base du soutien de l’État au secteur.
(43)
La Commission a examiné et analysé les documents mentionnés dans la plainte ainsi que d’autres documents soumis par les pouvoirs publics chinois et les producteurs-exportateurs de l’échantillon durant l’enquête; il ressort de bon nombre de ces documents que l’industrie du vitrage solaire en RPC bénéficie d’un traitement préférentiel dans une grande variété de domaines.
(44)
Les pouvoirs publics chinois ont intégré l’industrie du vitrage solaire à leurs industries «clés» dans le cadre de leur 12e plan quinquennal (6). Ils ont aussi élaboré un document d’orientation spécifique intitulé «Le 12e plan quinquennal pour l’industrie photovoltaïque solaire», dans lequel le verre est présenté comme un matériau auxiliaire clé pour l’industrie photovoltaïque, rendant nécessaire une production nationale. Ce plan prévoit que le gouvernement soutiendra le développement industriel et l’innovation technologique et dirigera des fonds vers ce secteur.
(45)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté la citation par la Commission du 12e plan quinquennal dans le contexte du vitrage solaire. Cette contestation n’était pas recevable, car ledit plan mentionne spécifiquement le vitrage solaire au chapitre 9, dans la colonne 6 relative aux «domaines clés pour le développement de l’industrie manufacturière». Le 12e plan quinquennal présente clairement les priorités des pouvoirs publics chinois pour la période qu’il couvre, et l’une de ces priorités est la fabrication de vitrage solaire.
(46)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté l’interprétation de la Commission au sujet du «12e plan quinquennal pour l’industrie photovoltaïque solaire», faisant observer qu’ils ne confirmaient pas les conclusions de la Commission. Cet argument a été rejeté, car il est manifestement en contradiction avec les informations reçues d’autres services des pouvoirs publics chinois. Au cours de la visite auprès des pouvoirs publics chinois, les services du ministère de l’industrie et des technologies de l’information («MITI») ont eux-mêmes expliqué que le vitrage solaire était couvert par le plan en question, qui met fortement l’accent sur l’amélioration de la qualité, un vitrage solaire de bonne qualité étant vital pour promouvoir l’industrie photovoltaïque solaire.
(47)
L’importance de l’innovation et des nouveaux matériaux en général est soulignée dans le 12e programme quinquennal d’innovation dans le domaine des technologies industrielles (7), destiné à mettre en œuvre le plan quinquennal, ainsi que le plan de développement à long terme de la science et de la technologie (8). La priorité qu’il accorde à l’innovation technologique implique la mise au point de nouveaux matériaux. Dans ce contexte, le vitrage solaire fait aussi l’objet d’une mention spécifique.
(48)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté les conclusions de la Commission, en affirmant que le vitrage solaire n’était mentionné dans aucun de ces documents. La Commission fait observer que ces documents sont tous deux conçus pour offrir une assistance spéciale aux entreprises de haute technologie, ainsi qu’il a été indiqué aux considérants 401 et 402 du règlement d’exécution (UE) no 1239/2013 du Conseil (9) (ci-après le «règlement sur les panneaux solaires»), dans lesquels les pouvoirs publics chinois avaient invoqué les mêmes arguments. Ces deux documents mettent en œuvre le 12e plan quinquennal et le plan pour l’industrie photovoltaïque solaire, et soutiennent les entreprises de haute et nouvelle technologie, parmi lesquelles figurent de nombreux fabricants de vitrage solaire.
(49)
La décision no 40 du Conseil des affaires d’État sur l’adoption et la mise en œuvre des dispositions temporaires relatives à l’adaptation des structures industrielles (dénommée ci-après, avec ces mêmes dispositions temporaires qui y sont annexées, la «décision no 40») dispose que les pouvoirs publics chinois soutiendront activement le développement du secteur des énergies nouvelles et accéléreront le développement de l’énergie solaire (10); elle enjoint en outre l’ensemble des établissements financiers à ne fournir des crédits qu’aux projets soutenus (catégorie à laquelle appartiennent les projets relatifs au vitrage solaire) et promet l’application «d’autres politiques préférentielles pour lesdits projets» (11).
(50)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté l’interprétation donnée par la Commission aux articles 5 et 17 des «Dispositions temporaires relatives à l’adaptation des structures industrielles». Les pouvoirs publics chinois ont déclaré que l’article 5 ne mentionne pas le vitrage solaire. Cependant, vu qu’il y est question d’encourager le secteur de l’énergie solaire, pour lequel le vitrage solaire est indispensable, la Commission considère que celui-ci est couvert par les dispositions temporaires.
(51)
Les pouvoirs publics chinois ont ensuite contesté l’interprétation faite par la Commission de l’article 17 qui, tout en précisant que seules les industries à encourager devraient bénéficier d’un soutien sous forme de crédit, enjoint de procéder «selon les principes applicables en matière de crédit» plutôt que sur une base préférentielle.
(52)
Ni l’inspection des sociétés incluses dans l’échantillon, ni la visite auprès des pouvoirs publics chinois n’ont permis de trouver d’élément démontrant que cette disposition avait été respectée. Les banques concernées n’ayant pas coopéré à l’enquête, l’application de cette disposition n’a pas pu être vérifiée. En fait, l’enquête a montré que certaines entreprises bénéficiaient des politiques de prêts préférentiels. La Commission rejette donc l’affirmation des pouvoirs publics chinois d’après laquelle les prêts à l’industrie du vitrage solaire étaient accordés «selon les principes applicables en matière de crédit». La question centrale n’en reste pas moins que tous les établissements financiers doivent accorder des crédits aux industries à encourager, lesquelles incluent le secteur de la fabrication de vitrage solaire, et que ce soutien est, de fait, accordé à des conditions préférentielles.
(53)
En 2011, la Commission nationale pour le développement et la réforme (ci-après la «CNDR») a recommandé au Conseil des affaires d’État de procéder à une révision du programme défini dans la décision no 40. Le Conseil des affaires d’État a publié la décision no 9 relative à la promulgation et à la mise en œuvre du catalogue des orientations pour l’adaptation des structures industrielles» (ci-après la «décision no 9»). Ce document «encourage activement» les pouvoirs publics chinois et les agences publiques à «guider le développement des industries stratégiques et à optimiser la mise à niveau de la structure industrielle». Le point 12.2 de la décision no 9 mentionne expressément l’encouragement de la production de verre flotté ultra-clair destiné à l’industrie de l’énergie solaire.
(54)
Les orientations nationales pour le développement à moyen et long terme des sciences et technologies (2006-2020) adoptées par les pouvoirs publics chinois prévoient de «donner la priorité absolue aux financements stratégiques», d’«encourager les établissements financiers à accorder des crédits préférentiels aux grands projets scientifiques et technologiques nationaux», d’«encourager les établissements financiers à améliorer et à renforcer les services financiers fournis aux entreprises de haute technologie» et de «mettre en œuvre des politiques fiscales préférentielles afin de favoriser le développement d’entreprises de haute technologie».
(55)
La production de vitrage solaire entre dans la catégorie des entreprises de haute technologie, comme le montre le nombre de fabricants bénéficiant du statut d’entreprise de haute et de nouvelle technologie, et il s’agit d’une nouvelle industrie, tant en Chine que dans l’Union. Dans ce contexte, la Commission tient également à souligner que l’une des sociétés retenues dans l’échantillon a bénéficié d’une aide spécifique de la CNDR, en guise de récompense pour son innovation dans le domaine du vitrage solaire, ce qui illustre clairement l’intérêt des pouvoirs publics chinois pour ce secteur de haute technologie.
(56)
Le plaignant a indiqué que les subventions incriminées relevaient des régimes énumérés ci-dessous dans la section C.2. À la suite de l’inspection des sociétés incluses dans l’échantillon en RPC et d’une visite auprès des pouvoirs publics chinois, la Commission a procédé à une analyse de ces régimes lorsque les sociétés retenues dans l’échantillon bénéficiaient d’avantages au cours de la période d’enquête.
2. Autres régimes de subvention recensés
(57)
Au cours de l’inspection des sociétés incluses dans l’échantillon, l’analyse de leurs registres internes a mis en évidence des subventions accordées par les autorités à divers échelons (province, ville, comté, district). Ces subventions n’avaient pas été spécifiquement énumérées dans la plainte. Sur la base des informations dont dispose la Commission, il est difficile de déterminer si ces subventions étaient ponctuelles ou si elles faisaient partie de programmes de subventions locaux. Le caractère local de ces régimes fait que les plaignants ne pouvaient pas raisonnablement avoir connaissance des détails de ces subventions, ce qui explique qu’elles ne sont pas directement mentionnées dans la plainte.
(58)
La Commission a proposé des consultations supplémentaires aux pouvoirs publics chinois en ce qui concerne ces autres subventions, spécifiques à une société ou à un lieu d’établissement, qui ont été mises en évidence dans les registres des sociétés incluses dans l’échantillon au cours des visites de vérification et qui n’étaient pas mentionnées dans la plainte. Ces consultations ont été proposées par la Commission pour garantir la régularité de la procédure pendant l’enquête. Les pouvoirs publics chinois ont décliné cette offre, en affirmant qu’elle n’était pas en conformité avec l’accord SMC.
(59)
La Commission considère que ces autres subventions sont étroitement liées aux types de mesures et de pratiques relevés dans la plainte et l’avis d’ouverture, sachant qu’elles impliquent le même type de contributions financières et d’avantages en faveur du produit concerné et sont donc couvertes par la définition «de la ou des pratiques de subventionnement devant faire l’objet de l’enquête», que l’article 22, paragraphe 2, point iii), de l’accord SMC demande de préciser dans l’avis d’ouverture. La liste des régimes mentionnés dans l’avis d’ouverture n’est pas exhaustive, comme l’indique la formulation «Les subventions correspondent, entre autres, à…» dans la section 3. La Commission a donc conclu que ces subventions supplémentaires relèvent du champ d’application de la présente procédure.
(60)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté l’interprétation donnée par la Commission à l’accord SMC et ont déclaré qu’à leur avis, la Commission ne disposait d’aucune base juridique pour instituer un droit compensateur relatif à une subvention spécifique accordée à un producteur-exportateur de l’échantillon, même si ladite subvention était directement liée à la pratique de subventionnement constatée par les plaignants. La Commission n’est pas d’accord avec l’interprétation que font les pouvoirs publics chinois de l’accord SMC sur ce point. Si les plaignants ont constaté une pratique de subventionnement et si, à côté des exemples de régimes nationaux, des avantages locaux sont constatés dans le cadre de la même pratique de subventionnement, la Commission estime qu’elle a le droit d’appliquer des mesures compensatoires à l’ensemble des avantages constatés. Cela vaut en particulier pour les cas dans lesquels les mécanismes, la nature et les effets des avantages constatés sont identiques à ceux des autres régimes déjà recensés dans la plainte et l’avis d’ouverture.
3. Défaut de coopération et utilisation des données disponibles
(61)
La Commission a informé les pouvoirs publics chinois, le 18 décembre 2013, qu’elle envisageait d’utiliser les données disponibles en raison de l’absence de réponse de la part des banques commerciales d’État auxquelles les pouvoirs publics chinois avaient transmis l’appendice qui leur avait été fourni.
(62)
Le 26 décembre 2013, les pouvoirs publics chinois ont répondu en exprimant leur désaccord avec la proposition d’appliquer l’article 28 aux «banques prétendument détenues par l’État», mais n’ont pas contesté le fait que les banques n’avaient pas répondu au questionnaire. Par ailleurs, les pouvoirs publics chinois n’ont pas contesté le fait que ces banques étaient détenues par l’État. Par conséquent, la Commission n’a pas eu d’autre choix que d’utiliser les meilleures données disponibles en ce qui concerne les informations qui étaient censées être fournies par les banques commerciales d’État.
(63)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté le recours à l’article 28 pour suppléer à l’absence des informations demandées dans l’appendice envoyé aux banques commerciales d’État. La Commission ne conteste pas le fait que les pouvoirs publics chinois aient fourni des informations dans le cadre de la présente enquête, informations que la Commission a analysées et prises en considération dans la mesure où c’était nécessaire. Néanmoins, lorsque ni les pouvoirs publics chinois, ni les banques commerciales d’État, ni les entreprises n’ont pu fournir d’informations, par exemple sur la question de la solvabilité, la Commission a dû recourir aux «données disponibles», conformément à l’article 28 du règlement de base.
(64)
En ce qui concerne les autres subventions, qui ne sont pas spécifiquement mentionnées dans l’avis d’ouverture en rapport avec un programme particulier et qui ont été découvertes durant les visites de vérification auprès des producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon, la Commission a utilisé l’ensemble des éléments de preuve disponibles pour établir ses conclusions. Ces subventions relèvent des types de mesures et de pratiques décrites dans l’avis d’ouverture, et la Commission a proposé de nouvelles consultations sur ces subventions aux pouvoirs publics chinois, qui ont décliné l’offre. La Commission considère que ces subventions sont étroitement liées aux types de mesures et de pratiques alléguées dans la plainte et dans l’avis d’ouverture.
(65)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté les conclusions de la Commission concernant les subventions constatées au cours de l’inspection des sociétés incluses dans l’échantillon et concernant d’autres points relatifs aux régimes de subventions. La Commission souhaite préciser qu’elle n’a pas appliqué l’article 28 dans ces cas. Lorsque la coopération était bonne mais que les informations (par exemple la base juridique précise pour le versement d’une subvention unique) ne pouvaient tout simplement pas être fournies, la Commission a utilisé les éléments de preuve fournis par la société concernée afin de conclure si la subvention en question était passible de mesures compensatoires ou non.
(66)
Les pouvoirs publics chinois prétendent également que la Commission n’a pas fourni suffisamment de détails dans son document d’information en ce qui concerne l’utilisation qu’elle a faite des meilleures données disponibles au titre de l’article 28 du règlement de base. Cette allégation se rapporte en réalité à l’utilisation des conclusions des enquêtes précédentes qui ont porté sur la même subvention. Lorsque tel était le cas, la Commission a cité les considérants précis du règlement concerné et a résumé les arguments développés.
(67)
Les pouvoirs publics chinois ont fait observer que le document d’information ne décrit pas de manière très détaillée certaines subventions ponctuelles constatées chez les sociétés incluses dans l’échantillon. Il y a lieu d’indiquer que cette absence de détails vise précisément à protéger les informations commerciales confidentielles fournies par les sociétés incluses dans l’échantillon à la Commission; il n’est pas possible d’en faire un résumé non confidentiel plus précis. Les informations confidentielles complètes ont été communiquées individuellement à chaque producteur-exportateur de l’échantillon. Lorsque la base juridique a été fournie par le producteur-exportateur inclus dans l’échantillon, elle a été citée dans la communication faite à l’entreprise. En tout état de cause, lorsque des consultations ont été proposées aux pouvoirs publics chinois au sujet de ces subventions, la possibilité leur a également été donnée de fournir des informations complémentaires utiles, ce qu’ils n’ont pas fait.
4. Régimes ayant fait l’objet de l’enquête
(68)
La Commission a envoyé des questionnaires aux pouvoirs publics chinois et aux producteurs-exportateurs inclus dans l’échantillon, leur demandant des informations sur les régimes mentionnés ci-après, dans le cadre desquels des subventions auraient été octroyées à l’industrie du vitrage solaire:
-
Prêts préférentiels à l’industrie du vitrage solaire:
-
lignes de crédit et prêts stratégiques à taux réduits accordés par les banques commerciales d’État et les banques publiques de développement (12)
-
programmes de subventions portant sur les crédits à l’exportation
-
garanties à l’exportation
-
assurances financées par l’État dans le domaine des technologies vertes («Green express»)
-
avantages financiers procurés par l’accès à des sociétés de holding offshore
-
remboursements de prêts par les pouvoirs publics
-
Programmes d’aides:
-
subventions au titre de «Famous Brands» et «China World Top Brands»
-
Fonds pour l’expansion à l’étranger des industries de la province de Guangdong
-
Mise à disposition par les pouvoirs publics de biens et de services moyennant une rémunération moins qu’adéquate:
-
fourniture d’antimoine
-
approvisionnement en électricité
-
attribution de droits d’utilisation du sol
-
Programmes d’exonération et de réduction des impôts directs:
-
exonérations ou réductions de l’impôt sur le revenu au titre du programme «Two Free/Three Half» (exonération totale pendant deux ans et abattement de moitié pendant les trois années suivantes)
-
réductions de l’impôt sur le revenu pour les sociétés à capitaux étrangers (SCE) en fonction de leur implantation géographique
-
exonérations et réductions de l’impôt sur le revenu local pour les «SCE productrices»
-
réductions de l’impôt sur le revenu pour les SCE achetant des équipements fabriqués en Chine
-
compensations fiscales pour les activités de R&D des SCE
-
impôt préférentiel sur le revenu des SCE reconnues comme entreprises de haute et de nouvelle technologie
-
réductions d’impôts pour les entreprises de haute et de nouvelle technologie participant à des projets déterminés
-
régime préférentiel d’impôt sur le revenu pour les entreprises de la région du Nord-Est
-
programmes fiscaux de la province de Guangdong
-
exonération des dividendes versés aux entreprises résidentes qualifiées
-
Programmes en matière de fiscalité indirecte et de droits à l’importation:
-
exonérations de TVA pour l’utilisation d’équipements importés
-
remises de TVA pour les achats par les SCE d’équipements fabriqués en Chine
-
exonérations de TVA et de droits de douane pour les acquisitions d’actifs immobilisés dans le cadre du programme de développement du commerce extérieur;
-
Autres subventions et autres programmes de subventions (y compris à l’échelon des provinces, villes, comtés ou districts)
5. Prêts préférentiels stratégiques, autres financements, garanties et assurances
5.1. Prêts préférentiels
a) Introduction
(69)
La Commission a envoyé aux pouvoirs publics chinois un appendice à transmettre aux banques commerciales d’État, aux banques publiques de développement et aux établissements financiers privés qui avaient accordé des prêts aux sociétés retenues dans l’échantillon au cours de la période d’enquête. Les pouvoirs publics chinois ont informé la Commission qu’ils avaient bien fait suivre l’appendice mais n’avaient pas reçu de réponse. Comme indiqué ci-dessus, la Commission a donc averti les pouvoirs publics chinois qu’en raison de ce manque de coopération, elle appliquerait l’article 28 et utiliserait les données disponibles pour établir ses conclusions à ce sujet.
b) Base juridique
(70)
Les dispositions légales suivantes prévoient l’octroi de prêts préférentiels en Chine: la loi sur les banques commerciales de la RPC (ci-après la «loi bancaire»), les dispositions générales applicables aux prêts adoptées par la Banque centrale (ci-après la «Banque populaire de Chine» ou «PBC») le 28 juin 1996 et la décision no 40 du Conseil des affaires d’État citée plus haut.
c) Conclusions de l’enquête
(71)
De précédentes enquêtes antisubventions à l’encontre de la RPC avaient permis de conclure que le système bancaire en Chine était dominé par des banques d’État ou des banques où l’État détient une participation de contrôle. Ces deux types de banques sont couverts par l’appellation «banques commerciales d’État». La Commission avait également constaté que les banques commerciales d’État exerçaient un pouvoir gouvernemental. Elle n’a trouvé aucun élément indiquant que la situation avait changé. Comme il a été indiqué au considérant 161 du règlement sur les panneaux solaires, qui correspond à la dernière enquête en la matière, les cinq plus grandes banques commerciales d’État de Chine (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications et ICBC) représentent plus de 50 % du secteur bancaire eu égard au total de leurs bilans.
(72)
Sur la base des données disponibles, y compris celles qui figurent dans le règlement sur les panneaux solaires, la conclusion reste la même, à savoir que les banques commerciales d’État sont des organismes publics au sens de l’article 2, point b), du règlement de base, ainsi qu’il a été expliqué en détail aux considérants 158 à 168 du règlement sur les panneaux solaires.
(73)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté cette conclusion, déclarant que la Commission n’avait pas exposé les raisons pour lesquelles elle considérait les banques commerciales d’État comme des organismes publics. La Commission rejette cette allégation: les raisons pour lesquelles les banques commerciales d’État sont des organismes publics sont en effet exposées aux considérants 158 à 168 du règlement sur les panneaux solaires, et les pouvoirs publics chinois n’ont fourni aucune information contredisant ces meilleures données disponibles. En résumé:
a)
les banques commerciales d’État détiennent la part de marché la plus importante et jouent un rôle prédominant sur le marché de la RPC;
b)
sur la base des données disponibles, les banques commerciales d’État sont contrôlées par les pouvoirs publics au moyen de la part qu’ils détiennent et du contrôle administratif qu’ils exercent sur le comportement commercial de ces banques, y compris sur les limites applicables aux taux d’intérêt qu’elles sont susceptibles d’offrir;
c)
la loi bancaire ainsi que d’autres lois et règlements imposent aux banques d’accorder des prêts en fonction des besoins de l’économie nationale, de fournir des aides sous forme de crédits pour les projets encouragés et de donner la priorité aux entreprises de haute et nouvelle technologie.
(74)
Les conclusions exposées dans ces considérants sont récentes, puisqu’elles n’ont été publiées qu’à la fin de l’année 2013; elles ont donc pris en considération le changement intervenu en juillet 2013 dans la politique concernant les planchers de taux d’intérêt en Chine.
(75)
Comme lors d’enquêtes antérieures, la Commission a tenté de vérifier le rôle joué par les pouvoirs publics chinois, et en particulier la Banque centrale, la Banque populaire de Chine, sur les marchés financiers et dans le secteur bancaire en ce qui concerne les prêts à l’industrie du vitrage solaire. Si les pouvoirs publics chinois et la PBC ont généralement coopéré à l’enquête de manière satisfaisante, la PBC n’a pas communiqué le texte complet de la circulaire sur les questions liées à l’ajustement des taux d’intérêt applicables aux dépôts et aux prêts [Yinfa (2004) 251], qui fixe des taux d’intérêt planchers et plafonds pour les prêts et les dépôts. Pour les prêts accordés par les banques commerciales (tant les banques commerciales d’État que les banques commerciales à capitaux privés) et par les banques publiques de développement, la circulaire ne prévoit qu’un taux plancher. En ce qui concerne les prêts préférentiels et les prêts couverts par des réglementations spécifiques des pouvoirs publics chinois, la circulaire prévoit que les taux d’intérêt ne doivent pas fluctuer à la hausse. La limite supérieure précise est fixée dans les règlements spécifiques applicables à ces prêts.
(76)
Au cours de la visite de vérification de la Commission, la PBC a déclaré que le document en question ne pouvait pas être fourni car il n’était pas accessible au public sur son site internet. Une recherche sur l’internet a toutefois permis de découvrir une copie de cette circulaire, ainsi qu’une traduction en anglais, dans un ensemble de documents remis aux autorités australiennes par les pouvoirs publics chinois il y a quelques années (13). En l’absence d’exemplaire officiel provenant directement des pouvoirs publics chinois, la Commission considère la version qu’elle a trouvée comme un exemplaire authentique et complet de la circulaire concernée.
(77)
La circulaire montre que la PBC a influencé la fixation des taux d’intérêt pour les prêts accordés au cours de la période d’enquête par les banques commerciales d’État en RPC. Les pouvoirs publics chinois ont expliqué qu’en juillet 2013, la PBC avait supprimé à la fois le plancher et le plafond pour les taux d’intérêt des prêts. Ce point a bien été noté, mais comme cette information est parvenue après la fin de la période d’enquête, elle n’a pas d’incidence sur les conclusions exposées ici. En tout état de cause, le plancher qui était applicable aux taux d’intérêt durant la période d’enquête n’est pas le seul élément expliquant que la Commission considère les banques commerciales d’État comme des organismes publics. Les conclusions exposées aux considérants 158 à 168 du règlement sur les panneaux solaires restent de toute façon valables.
(78)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont formulé plusieurs observations sur la circulaire «Yinfa (2004) 251», sans fournir d’explication quant à la raison pour laquelle le texte intégral de cette circulaire n’avait pas été transmis à la Commission et sans préciser si la version transmise aux autorités australiennes et trouvée par la Commission était fiable. Comme cela avait déjà été constaté lors de l’enquête relative aux panneaux solaires, la circulaire énonce clairement les instructions de la PBC aux banques en matière de prêts. Comme indiqué lors des enquêtes précédentes, le contenu de cette circulaire est important pour la compréhension du rôle joué par les pouvoirs publics chinois et la PBC dans l’orientation des banques et de la politique de prêt.
(79)
La conclusion de la Commission reste la même que celle établie précédemment dans le règlement sur les panneaux solaires, à savoir tout d’abord que l’article 34 de la loi bancaire exige des banques de la RPC qu’elles effectuent leurs activités de prêt en fonction des besoins de l’économie nationale. Ces besoins sont définis dans le 12e plan quinquennal.
(80)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté l’interprétation donnée par la Commission à l’article 34 de la loi bancaire, faisant valoir que «cette phrase est ambiguë et ne fournit pas d’orientation explicite aux banques pour qu’elles agissent d’une certaine manière». Selon eux, aucun document ne décrit les besoins de l’économie nationale, qu’il s’agisse du 12e plan quinquennal ou de tout autre règlement ou décision.
(81)
Cette affirmation diffère de l’interprétation que les pouvoirs publics chinois ont donnée de l’article 34 dans le cadre de l’enquête sur les panneaux solaires, où ils qualifiaient cet article de «neutre». La Commission n’est pas d’accord avec leur appréciation. Elle considère - et les pouvoirs publics chinois n’ont pas démontré le contraire - que les politiques relatives à l’économie nationale sont définies dans le 12e plan quinquennal et le plan spécifique établi pour l’industrie photovoltaïque, et que les établissements financiers sont encouragés à prêter aux industries bénéficiant d’un soutien, telles que l’industrie du vitrage solaire.
(82)
Les pouvoirs publics chinois ont attiré l’attention de la Commission sur d’autres articles de la loi bancaire, notamment les articles 4, 5 et 7, censés garantir que les prêts sont attribués sans ingérence des pouvoirs publics et après une évaluation du risque de crédit. La Commission reconnaît l’existence de ces articles, mais note que les pouvoirs publics chinois, les banques et les sociétés de l’échantillon concernées n’ont pas été en mesure de démontrer que les prêts ont été attribués sans qu’il y ait ingérence - compte tenu de l’octroi de prêts préférentiels à l’industrie du vitrage solaire - et à la suite d’une évaluation du risque de crédit. En effet, malgré des demandes répétées, aucune convention de prêt ni aucune évaluation des risques, notamment des notations de crédit, n’ont été fournies comme preuve ou trouvées en annexe d’un quelconque prêt accordé à un producteur-exportateur inclus dans l’échantillon.
(83)
Par ailleurs, les banques sont tenues d’accorder un soutien sous forme de crédits aux industries à encourager, en vertu de la décision no 40 et de la décision no 9, qui ont force de loi. Les pouvoirs publics chinois ont confirmé lors de l’inspection du ministère du commerce que le secteur du vitrage solaire fait partie des industries à encourager. Cela correspond au catalogue d’orientations pour la restructuration industrielle de 2011, qui a été fourni par les pouvoirs publics chinois dans leur réponse au questionnaire et qui classe le vitrage solaire dans la catégorie à encourager.
(84)
La décision no 40 fournit des orientations à tous les établissements financiers sous la forme d’instructions contraignantes visant à promouvoir et à soutenir les industries à encourager, et le secteur du vitrage solaire en fait partie.
(85)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté l’évaluation réalisée par la Commission concernant l’incidence de la décision no 40 et des règlements qui l’accompagnent, ainsi que de la décision no 9. La Commission maintient son évaluation de la décision no 40 et des règlements qui l’accompagnent, à savoir que ces textes définissent les besoins de l’économie nationale. Ils définissent une stratégie pour les pouvoirs publics et pour le secteur financier, en particulier en matière de prêts directs des établissements financiers aux industries à encourager telles que le vitrage solaire.
(86)
Les pouvoirs publics chinois ont été invités à préciser le statut juridique des décisions du Conseil des affaires d’État telles que la décision no 40. Ils se sont contentés de répondre qu’il s’agissait d’un règlement adopté par le Conseil des affaires d’État et qu’il ne faisait pas partie du droit chinois. Ils n’ont cependant fourni aucun élément de preuve à l’appui de cet argument. La position adoptée par les pouvoirs publics chinois est en contradiction avec les informations accessibles au public, selon lesquelles le Conseil des affaires d’État est la plus haute instance administrative, qui a compétence pour la réglementation administrative. D’après ces sources, les décisions du Conseil des affaires d’État constituent des règles juridiquement contraignantes (14). Sur la base des données disponibles, la Commission considère donc que la décision no 40 et les décisions d’exécution y relatives, telles que la décision no 9, sont des règlements administratifs et font, en tant que tels, partie du droit chinois.
(87)
C’est pourquoi la Commission confirme l’analyse développée au considérant 191 du règlement sur les panneaux solaires, qui conclut que la décision no 40 et la décision no 9 sont juridiquement contraignantes pour les autres organismes publics et les opérateurs économiques.
(88)
La Commission a également cherché à savoir si les pouvoirs publics chinois chargeaient les banques commerciales privées en Chine d’accorder des prêts préférentiels aux producteurs de vitrage solaire et/ou leur ordonnaient de le faire, au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) iv), du règlement de base.
(89)
L’article 34 de la loi bancaire s’applique aussi aux banques privées en Chine. Les pouvoirs publics chinois et les parties intéressées n’ont pas fourni d’éléments prouvant que la conclusion relative à la situation juridique établie au considérant 174 du règlement sur les panneaux solaires, à savoir que les pouvoirs publics chinois donnent des instructions aux banques privées tout comme aux banques d’État, cesse d’être valable. L’article 34 de la loi bancaire dispose que les banques «exercent leurs activités de prêt en fonction des besoins de l’économie nationale et du développement social ainsi que dans l’esprit des politiques industrielles publiques» (15). Dans ces conditions, comme indiqué au considérant 188 du règlement sur les panneaux solaires, la stratégie en matière de prêts des banques commerciales d’État comme des banques privées est déterminée par les pouvoirs publics chinois.
(90)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté la conclusion selon laquelle ils donnaient mandat ou instruction aux banques privées en RPC; ils ont, en particulier, contesté l’importance attachée par la Commission à l’article 34 de la loi bancaire et ont fait valoir que «ce qu’il faut entendre par «les besoins de l’économie nationale est sujet à interprétation et, à l’évidence, varie selon la personne ou l’organisme qui examine cette disposition».
(91)
Il convient de noter que les pouvoirs publics chinois, bien qu’ils soient en désaccord avec l’interprétation de la Commission, n’ont pas présenté leur propre interprétation de leur législation.
(92)
Cependant, il suffit à la Commission de se reporter aux constatations d’enquêtes antérieures et aux données disponibles en l’espèce pour réaffirmer que les besoins de l’économie nationale sont énoncés dans les plans et règlements publiés par la RPC et que l’article 34 impose aux banques d’accorder des prêts selon ces besoins, qui impliquent notamment d’encourager la production de vitrage solaire.
(93)
Le constat demeure donc que les pouvoirs publics chinois chargent les banques privées de consentir des prêts aux industries à encourager ou leur ordonnent de le faire, conformément à l’article 34 de la loi bancaire.
(94)
Dès lors, la Commission conclut que, dans le cas de prêts consentis par des banques commerciales d’État en RPC, il existe une contribution financière en faveur des producteurs de vitrage solaire, sous la forme d’un transfert direct de fonds publics au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) i), du règlement de base.
(95)
En outre, les mêmes éléments de preuve montrent que les banques commerciales d’État (ainsi que les banques privées) reçoivent un mandat ou des instructions des pouvoirs publics chinois, ce qui signifie qu’il existe une contribution financière au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) iv), du règlement de base.
(96)
En ce qui concerne la spécificité, la Commission fait observer que les pouvoirs publics chinois orientent les prêts préférentiels vers un nombre limité d’industries, dont celle du vitrage solaire, qui fait partie du secteur du photovoltaïque, comme le précise le considérant 172 du règlement sur les panneaux solaires. Les pouvoirs publics chinois ont intégré l’industrie du vitrage solaire à leurs industries «clés» dans le cadre du 12e plan quinquennal. La décision no 40 dispose que les pouvoirs publics chinois soutiendront activement le développement du secteur des énergies nouvelles et accéléreront le développement de l’énergie solaire. Tous les établissements financiers ont pour instruction de n’octroyer des crédits qu’aux projets à encourager (catégorie à laquelle appartiennent les projets relatifs au vitrage solaire). La même décision promet par ailleurs la mise en œuvre «d’autres politiques préférentielles» pour lesdits projets.
(97)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté la conclusion relative à la spécificité, et notamment la lecture que fait la Commission du 12e plan quinquennal, au motif que ce dernier n’aurait «pas de valeur juridique, puisqu’il s’agit d’un document non contraignant». La Commission ne partage pas cet avis; elle note que les pouvoirs publics chinois avaient opposé les mêmes arguments dans de précédentes enquêtes et que ceux-ci avaient également été rejetés. Le 12e plan quinquennal précise lui-même qu’il «a été débattu et approuvé par le Congrès national du peuple et a valeur de loi».
(98)
La Commission conclut dès lors que les subventions sous la forme de prêts préférentiels ne sont pas disponibles de manière générale et sont donc spécifiques au sens de l’article 4, paragraphe 2, point a), du règlement de base.
(99)
Un avantage existe dans la mesure où des prêts sont consentis, par les pouvoirs publics ou par des entités privées qui en reçoivent le mandat ou l’instruction par les pouvoirs publics, à des conditions plus favorables que celles qui pourraient être effectivement obtenues sur le marché.
(100)
Comme lors d’enquêtes antérieures, la Commission a cherché à vérifier les évaluations du risque de crédit effectuées par les banques qui avaient prêté de l’argent aux sociétés incluses dans l’échantillon pendant la période d’enquête. Aucune preuve n’a été fournie par les sociétés concernant leurs notations de crédit, et les banques n’ont pas coopéré à l’enquête. La Commission n’a donc pas eu accès à une quelconque preuve que les prêts accordés aux sociétés du secteur du vitrage solaire étaient fondés sur une évaluation du risque et que le taux d’intérêt était fixé à la suite d’un tel exercice.
(101)
En l’absence de toute information des pouvoirs publics chinois, des producteurs-exportateurs et des banques, la Commission s’est appuyée sur les données disponibles pour déterminer si les prêts préférentiels en RPC conféraient effectivement un avantage aux producteurs-exportateurs inclus dans l’échantillon qui avaient obtenu des prêts des banques de la RPC.
(102)
Comme pour l’enquête relative aux panneaux solaires, la Commission a commencé par examiner les taux d’intérêt fixés par la PBC pour les prêts en renminbi («CNY»), qui sont des taux publiés officiellement. Le taux d’intérêt moyen appliqué au cours de la période d’enquête était de 6,26 %.
(103)
La Commission a alors ajusté le taux d’intérêt de la PBC afin de tenir compte du risque de crédit des sociétés concernées. Celles-ci n’avaient toutefois fourni aucune notation de crédit établie par un organisme indépendant ni d’information similaire qui aurait permis à la Commission de calculer une notation de crédit. En tout état de cause, la Commission a établi dans des enquêtes antérieures que les notes attribuées aux sociétés chinoises étaient faussées en raison du soutien des pouvoirs publics et qu’il n’y avait pas d’éléments indiquant qu’une évaluation sérieuse des risques présentés par les bénéficiaires de prêts avait été effectuée. La Commission a donc repris la même méthode que dans l’enquête sur les panneaux solaires et a considéré que l’ensemble des sociétés concernées relevait de la catégorie spéculative «BB», telle que définie par la société de notation de crédit Bloomberg.
(104)
La différence entre la prime sur les obligations émises par des entreprises notées BB et celle des obligations émises par des entreprises notées AAA (qui correspond à celle des obligations de la RPC), telle qu’enregistrée par Bloomberg, a ensuite été ajoutée au taux débiteur moyen de la PBC au cours de la période d’enquête. Le résultat ainsi obtenu correspond au taux d’intérêt de référence pour les prêts accordés aux sociétés de l’échantillon en CNY pendant la période d’enquête, à savoir 10,37 %.
(105)
En comparant ce taux d’intérêt de référence au taux d’intérêt effectivement appliqué pendant la période d’enquête aux sociétés concernées, la Commission est arrivée à la conclusion que les prêts accordés à l’industrie du vitrage solaire le sont à des taux et des conditions plus favorables que ceux du marché.
(106)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté le taux de référence établi par la Commission et les conclusions qu’elle a tirées de la comparaison entre ce taux de référence et les taux d’intérêt effectivement payés.
(107)
Premièrement, la comparaison entre le taux d’intérêt de référence et le taux d’intérêt effectivement payé montre clairement que les producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon qui avaient obtenu des prêts en CNY auprès des banques chinoises s’étaient vu appliquer des taux d’intérêt inférieurs aux taux d’intérêt commerciaux normalement pratiqués pour les entreprises dont la situation financière est équivalente.
(108)
Deuxièmement, la Commission était effectivement informée du fait que la PBC avait relevé le taux plancher pour les prêts en juillet 2013; elle l’a signalé dans le document d’information. Cela ne change toutefois rien à la conclusion selon laquelle les pouvoirs publics chinois exercent une influence sur le comportement des banques chinoises en matière de prêts, notamment par l’application de la décision no 40 et des règlements connexes, ainsi que des dispositions de l’article 34 de la loi bancaire.
(109)
Troisièmement, la Commission n’a calculé un taux de référence que pour les prêts libellés en CNY, les producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon n’ayant pas bénéficié de prêts en EUR ou en USD de la part de banques chinoises.
(110)
Enfin, les pouvoirs publics chinois ont demandé plus de précisions concernant les raisons pour lesquelles la Commission a considéré que les producteurs-exportateurs de l’échantillon obtiendraient la notation de crédit BB. Le choix de cette notation s’explique par le fait qu’en l’absence de coopération de la part des banques concernées, la Commission n’a obtenu aucune preuve qu’une quelconque notation de crédit ait été calculée pour l’un ou l’autre des producteurs-exportateurs inclus dans l’échantillon. Par ailleurs, l’attribution de la notation de crédit BB ne résulte pas d’une déduction défavorable aux sociétés de l’échantillon concernées, bien au contraire, vu qu’il s’agit de la notation la plus élevée en matière d’obligations à haut risque sur les marchés financiers.
(111)
En application de l’article 28, la Commission était tenue d’utiliser les meilleures données disponibles; celles-ci ont été tirées des conclusions établies dans le règlement sur les panneaux solaires, où une notation de crédit BB avait été déterminée pour les sociétés retenues dans l’échantillon respectif. Cette méthode a été jugée raisonnable dans la présente affaire, et aucun élément de preuve n’a été reçu après la communication des informations, indiquant que les sociétés de l’échantillon se seraient vu attribuer une notation de crédit différente par les banques concernées.
d) Conclusion
(112)
Sur la base des résultats de l’enquête, la Commission conclut que l’industrie du vitrage solaire en Chine a bénéficié de prêts préférentiels au cours de la période d’enquête, et ce tant auprès des banques d’État que des banques privées. Le financement de l’industrie du vitrage solaire constitue une subvention au sens du règlement de base, car il y a
a)
une contribution financière des pouvoirs publics au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) i),
b)
un mandat et des instructions émanant des pouvoirs publics, au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) iv), et
c)
un avantage est ainsi conféré, comme le prévoit l’article 3, paragraphe 2.
(113)
Compte tenu de l’existence d’une contribution financière, d’un avantage conféré aux producteurs-exportateurs et de la spécificité de la mesure, cette subvention doit être considérée comme passible de mesures compensatoires.
(114)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté le fait que la Commission ait utilisé des résultats d’enquêtes précédentes pour tirer des conclusions sur l’octroi de subventions dans la présente affaire; ils ont, en particulier, reproché à la Commission d’avoir accordé une importance excessive aux conclusions du règlement sur les panneaux solaires.
(115)
Cette critique est rejetée. Comme indiqué précédemment, compte tenu de l’absence de coopération de la part des banques de la RPC, la Commission a été contrainte d’appliquer les dispositions de l’article 28 et d’utiliser les meilleures données disponibles. L’enquête sur les panneaux solaires est l’enquête la plus récente et contient les conclusions les plus actuelles concernant les pratiques de subvention en Chine. Les panneaux solaires et le vitrage solaire sont des produits différents, mais ils font tous deux partie du même secteur des nouvelles énergies et sont couverts par les mêmes documents de planification du gouvernement. De ce fait et en l’absence d’autres informations, l’utilisation des résultats de l’enquête sur les panneaux solaires comme «meilleures données disponibles» est appropriée. Les pouvoirs publics chinois ont également laissé entendre que des changements importants étaient intervenus entre l’enquête sur les panneaux solaires et la présente enquête, notamment le relèvement du taux d’intérêt plancher par la PBC en juillet 2013. Cette allégation a été rejetée, eu égard au fait que les conclusions de l’enquête sur les panneaux solaires concernent une période d’enquête déterminée, tandis que la présente enquête a défini sa propre période d’enquête. Dans les deux cas, le relèvement du taux plancher est intervenu après la fin de la période d’enquête et n’a donc pas eu d’incidence sur l’utilisation de l’article 28 et sur les résultats de l’enquête sur les panneaux solaires, qui restent ainsi les meilleures données disponibles.
(116)
À une exception près, toutes les sociétés de l’échantillon ont bénéficié de prêts accordés aussi bien par des banques commerciales d’État que par des banques privées. Une société a été financée exclusivement par l’intermédiaire de sa société mère offshore et n’a pas reçu de prêt d’une banque établie dans la RPC.
(117)
Après avoir pris connaissance du document d’information, une des sociétés de l’échantillon a contesté la conclusion de la Commission, affirmant que la Commission ne lui avait pas demandé de fournir de notation de crédit établie en toute indépendance. En réalité, la Commission avait demandé à la société de fournir toutes les informations afférentes aux prêts qu’elle avait contractés, mais la société n’a pas présenté de notation de crédit établie par une instance indépendante. Si cette société disposait de ces informations, alors, compte tenu des allégations figurant dans la plainte et des informations demandées dans le questionnaire, elle aurait dû les fournir. Eu égard, en particulier, aux renseignements contenus dans le document d’information, elle aurait immédiatement dû fournir une notation de crédit indépendante, si elle en avait une. L’argument en question est dès lors rejeté.
e) Calcul du montant de la subvention
(118)
L’article 6, point b), du règlement de base dispose que l’avantage procuré par un prêt préférentiel correspond à la différence entre le montant de l’intérêt effectivement payé et le montant qui serait payé sur un prêt commercial comparable que l’entreprise pourrait obtenir sur le marché. Comme il a été indiqué, en l’absence de toute évaluation des risques pertinente, la Commission a établi une référence de marché pour des prêts commerciaux comparables.
(119)
L’avantage a été établi pour la période d’enquête en calculant la différence entre l’intérêt effectivement payé au cours de cette période et l’intérêt qui aurait été payé sur la base de la valeur de référence.
(120)
Les marges de subvention calculées pour les producteurs-exportateurs inclus dans l’échantillon sur la base de cette méthode sont les suivantes:
Prêts préférentiels
Nom de la société
Marge de subvention
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2. Autres régimes de prêts préférentiels
(121)
Aucun avantage n’a été conféré aux producteurs-exportateurs inclus dans l’échantillon au titre des programmes de subventions portant sur les crédits à l’exportation, des lignes de crédit, des garanties à l’exportation, du programme «Green express» ou par le biais de l’accès à des sociétés holding offshore durant la période d’enquête.
6. Programmes d’aides
(122)
Les sociétés de l’échantillon n’ont retiré aucun avantage des programmes «Famous Brands» et «China World Top Brands» au cours de la période d’enquête.
6.1. Aides et programmes d’aides spécifiques
a) Introduction
(123)
Les sociétés retenues dans l’échantillon ont reçu d’importantes aides ponctuelles de différentes autorités publiques à divers échelons et en ont retiré un avantage au cours de la période d’enquête. Ces aides ont été mises en évidence lors de la vérification dans les sociétés concernées: elles n’avaient pas été déclarées dans les réponses au questionnaire données par ces sociétés; elles n’étaient pas non plus mentionnées, comme cela avait été demandé, dans la réponse au questionnaire fournie par les pouvoirs publics chinois. Dans la plainte, il était allégué que les producteurs de vitrage solaire percevaient ces aides ponctuelles des organismes gouvernementaux locaux et provinciaux et qu’ils en retiraient un avantage, dans la mesure où les fonds étaient attribués sans analyse sérieuse (16). L’avis d’ouverture précise également que les «programmes d’aides» constituent une pratique de subventionnement utilisée pour soutenir l’industrie du vitrage solaire.
b) Base juridique
(124)
Ces aides ont été octroyées aux entreprises par des autorités publiques à l’échelon national, provincial, municipal, de comté ou de district et semblent toutes avoir été spécifiques aux entreprises concernées, ou spécifiques eu égard à la situation géographique ou au type d’industrie. Les références juridiques précises relatives aux actes législatifs en vertu desquels ces avantages ont été octroyés, en supposant qu’il y ait eu une base juridique, n’étaient généralement pas indiquées, même si la Commission s’est vu remettre souvent, mais pas toujours, une copie du document accompagnant l’octroi des fonds, délivré par l’autorité publique concernée.
c) Conclusions de l’enquête
(125)
Une société de l’échantillon a reçu, pendant la période d’enquête, des aides liées à la zone de développement économique dans laquelle elle est établie. Ces aides ont été fixées par l’administration de cette zone à un niveau de 20 % du total des impôts versés par la société aux autorités fiscales locales, comprenant notamment l’impôt sur le revenu des sociétés, la taxe sur l’occupation des sols et l’impôt sur les dividendes.
(126)
Une autre société incluse dans l’échantillon a reçu, au cours de la période d’enquête, une aide importante du gouvernement local visant à couvrir les frais supportés pour le raccordement de la société au réseau d’approvisionnement en électricité, qu’elle aurait en principe dû acquitter elle-même. Cette aide lui a été accordée dans le cadre du «soutien aux grandes entreprises implantées dans la région».
(127)
Une autre société incluse dans l’échantillon a reçu une aide directe de 25 millions de CNY de la Commission nationale pour le développement et la réforme (CNDR), qui a pour objectif de favoriser l’adaptation industrielle pour la production de vitrage solaire de haute technologie. Cette aide directe de l’État a été reçue en 2006 et la société en a imputé respectivement 10 % sur les dix années suivantes. Par conséquent, l’avantage obtenu au cours de la période d’enquête est évalué à 2,5 millions de CNY.
(128)
La même société avait également enregistré dans ses comptes pour 2012 d’autres aides accordées par les administrations fiscales locales et d’autres organismes publics locaux. Elle a expliqué que la plupart de ces aides n’étaient, en fait, pas des transferts directs de fonds des organismes précités à la société, mais des remboursements de sommes précédemment versées par la société aux pouvoirs publics. Aucune preuve satisfaisante n’ayant pu être fournie, la Commission ne peut pas accepter cette explication.
(129)
Une autre société de l’échantillon a reçu une aide directe de 15 millions de CNY du gouvernement local avant la période d’enquête et a imputé 10 % de cette aide sur chacune des dix années suivantes. L’aide a été versée à la société pour le développement de l’industrie photovoltaïque (qui comprend le secteur du vitrage solaire), la construction accélérée des capacités avancées de fabrication dans la zone industrielle locale et la réalisation sans heurt de grands projets.
(130)
La même société a également perçu plusieurs autres aides avant la période d’enquête et en a imputé une partie sur la période d’enquête. Toutefois, elle n’a fourni aucun détail quant à la nature de ces aides; en l’absence de telles informations, les données disponibles ont été utilisées pour aboutir à une conclusion. La Commission a conclu, en l’absence d’autres données disponibles, que ces aides étaient spécifiques à cette société et que le montant imputé sur la période d’enquête devait être considéré comme un avantage.
d) Conclusion
(131)
Les pouvoirs publics chinois ont été invités à fournir des informations complémentaires et à accepter des consultations en ce qui concerne ces aides, mais ils ont décliné l’invitation. Sur la base des éléments de preuve recueillis au sujet de la perception de ces aides par les sociétés incluses dans l’échantillon et en l’absence de toute autre information, la Commission a considéré que ces aides constituaient des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) i), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base, étant donné qu’un transfert de fonds correspondant à des aides accordées par les pouvoirs publics chinois aux fabricants du produit concerné avait eu lieu et que ce transfert conférait un avantage.
(132)
Ces aides sont par ailleurs spécifiques au sens de l’article 4, paragraphe 2, point a) et de l’article 4, paragraphe 3, du règlement de base, dans la mesure où elles semblent être limitées à certaines sociétés ou à des projets spécifiques dans des régions spécifiques, et être accordées pour répondre aux besoins ponctuels des sociétés incluses dans l’échantillon. Ces aides ne remplissent pas les critères de non-spécificité visés à l’article 4, paragraphe 2, point b), du règlement de base, puisque les conditions d’éligibilité à ces aides et les critères effectifs de sélection des entreprises pouvant y prétendre ne sont ni transparents ni objectifs et ne s’appliquent pas automatiquement. En outre, il n’est pas prouvé que ces aides fassent partie d’un programme de subventions global.
(133)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont remis en cause la légitimité de la Commission à enquêter sur ces aides ainsi que son analyse des informations partielles dont elle disposait. Toutefois, la Commission a soigneusement analysé les informations commerciales confidentielles mises à sa disposition par les sociétés concernées et, lorsqu’un avantage a été mis en évidence et qu’il a été démontré que l’aide était spécifique, cette aide a fait l’objet de mesures compensatoires.
(134)
Dans tous les cas, les sociétés ont fourni des informations sur le montant et sur l’origine de l’aide, même si elles ne disposaient pas toujours d’un document prouvant le fondement légal sur lequel reposait l’attribution de l’aide. Les sociétés concernées avaient, pour la plupart, enregistré ces revenus sous le poste «revenus de subvention» dans leurs comptes, lesquels ont fait l’objet d’un audit indépendant. Cet aspect a été considéré comme une preuve positive de l’existence d’une subvention ayant conféré un avantage passible de mesures compensatoires.
(135)
Une société de l’échantillon a également contesté, pour les mêmes raisons, la légitimité de la Commission à enquêter sur ces aides spécifiques à des entreprises et à leur appliquer des mesures compensatoires. Pour les mêmes raisons, la Commission rejette l’argument et réaffirme son point de vue selon lequel elle est habilitée à enquêter sur ces aides et à leur appliquer des mesures compensatoires s’il y a lieu.
e) Calcul du montant de la subvention
(136)
Le tableau ci-dessous indique l’avantage conféré par les aides susmentionnées, cet avantage correspondant au montant reçu au cours de la période d’enquête ou comptabilisé au cours de cette période, lorsque la société concernée a procédé à un amortissement.
Autres programmes d’aide
Nom de la société
Marge de subvention
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programmes de réduction ou d’exonération des impôts directs
7.1. Le programme «two free, three half» en faveur des sociétés à capitaux étrangers
a) Introduction
(137)
Le programme «two free, three half» permet aux sociétés à capitaux étrangers («SCE») de ne pas payer l’impôt sur le revenu des sociétés les deux premières années et de payer seulement 12,5 % au lieu de 25 % les trois années suivantes.
b) Base juridique
(138)
La base juridique de ce programme est l’article 8 de la loi de la République populaire de Chine relative à l’impôt sur le revenu des sociétés à capitaux étrangers (ci-après la «loi relative à l’impôt sur les SCE») et l’article 72 des modalités d’application de la loi de la République populaire de Chine relative à l’impôt sur le revenu des sociétés étrangères et des sociétés à capitaux étrangers. D’après les déclarations des pouvoirs publics chinois, ce programme a été supprimé par l’article 57 de la loi relative à l’impôt sur le revenu des sociétés (ci-après la «loi sur l’IRS») de 2008, une période de transition ayant été prévue jusqu’à la fin de 2012. Il ressort donc clairement de la loi que ce régime conférait un avantage au cours de l’exercice fiscal 2012.
c) Conclusions de l’enquête
(139)
Ce régime appelé «two free, three half» a conféré des avantages aux sociétés au cours de l’exercice 2012, après quoi, selon les pouvoirs publics chinois, le régime a été supprimé.
(140)
L’une des sociétés de l’échantillon était une société détenue par des capitaux étrangers qui a utilisé ce régime fiscal au cours de la période d’enquête. Elle a été soumise à un taux d’imposition de 12,5 % au lieu du taux plein de 25 %, comme indiqué dans sa déclaration d’impôt pour 2012 et dans ses comptes annuels.
(141)
La Commission a communiqué ces conclusions aux parties intéressées et a reçu des observations des pouvoirs publics chinois, qui ont souligné qu’en vertu de l’avis de transition (17), tous les avantages découlant de ce régime cesseraient en 2012. Ils en ont déduit qu’en cas d’institution de droits compensateurs, aucun droit ne devrait être appliqué pour ce qui est de l’avantage retiré dans le cadre de ce régime par l’une des sociétés retenues dans l’échantillon au cours de la période d’enquête. Cet argument est accepté car, pour cette société de l’échantillon, dans les circonstances particulières de l’espèce, la Commission ne dispose d’aucun élément prouvant la continuation de l’avantage.
d) Conclusion
(142)
Bien que le régime «two free, three half» ait fait l’objet de mesures compensatoires dans des règlements antérieurs, la Commission n’imposera pas à cette société incluse dans l’échantillon de droit visant à compenser l’avantage constaté au cours de la période d’enquête, étant donné qu’elle ne dispose d’aucune preuve de l’application du régime susmentionné ou d’une éventuelle variante à cette société en particulier à la date d’institution des droits.
7.2. Entreprises de haute et nouvelle technologie
a) Introduction
(143)
Ce programme permet aux sociétés pouvant démontrer qu’elles satisfont à un certain nombre de critères requis pour être reconnues comme des «entreprises de haute et nouvelle technologie» de bénéficier d’une réduction à 15 % de leur impôt sur le revenu des sociétés au lieu d’être soumises au taux normal de 25 %.
b) Base juridique
(144)
Ce programme a pour base juridique l’article 28, paragraphe 2, de la loi relative à l’impôt sur le revenu des sociétés de 2008 et les «mesures administratives pour l’identification des entreprises de haute et nouvelle technologie» [Guo Ke Fa Huo (2008) no 172], ainsi que l’article 93 des modalités d’application de la loi sur l’IRS, en liaison avec la communication no 985 de l’administration fiscale nationale de 2008 concernant le paiement de l’impôt sur le revenu des sociétés par les entreprises de haute et nouvelle technologie [Guo Shui Han (2008) no 985].
c) Conclusions de l’enquête
(145)
Ce régime s’applique aux entreprises de haute et nouvelle technologie reconnues comme telles par les pouvoirs publics chinois. Pour pouvoir bénéficier de ce régime, les entreprises doivent détenir d’importants actifs de propriété intellectuelle indépendants et satisfaire aux exigences résumées ci-après, qui sont définies dans la base juridique:
a)
leur production relève du secteur des produits de haute technologie nécessitant un soutien décisif de l’État;
b)
leurs dépenses totales de R&D représentent de 3 à 6 % du chiffre d’affaires total;
c)
leurs revenus provenant des produits de haute et nouvelle technologie représentent plus de 60 % de leur chiffre d’affaires total;
d)
le personnel affecté à la R&D représente 10 % de l’effectif total;
e)
les autres exigences fixées par les mesures administratives de 2008 visant à identifier les entreprises de haute et nouvelle technologie sont remplies.
(146)
Il a été constaté que certaines des sociétés retenues dans l’échantillon (mais pas toutes) avaient utilisé ce régime et avaient, de ce fait, payé un impôt sur le revenu des sociétés de 15 % seulement, au lieu de 25 %. Ces sociétés avaient demandé à être reconnues comme des entreprises de haute et nouvelle technologie et avaient été informées officiellement qu’elles remplissaient les critères du régime en question et seraient donc autorisées à présenter leurs déclarations d’impôt sur les sociétés en conséquence.
d) Conclusion
(147)
Comme cela a été indiqué aux considérants 322 à 326 de l’enquête antérieure relative aux panneaux solaires, la Commission considère que ce régime constitue une subvention au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base, puisqu’il y a, de la part des pouvoirs publics chinois, une contribution financière prenant la forme d’un abandon de recettes qui confère un avantage aux sociétés concernées. L’avantage pour les bénéficiaires est égal à l’économie d’impôt réalisée.
(148)
Cette subvention est spécifique au sens de l’article 4, paragraphe 2, point a), du règlement de base, dans la mesure où elle est limitée aux seules entreprises certifiées «Entreprise de haute et nouvelle technologie» qui remplissent toutes les exigences fixées par les mesures administratives de 2008. Les sociétés de l’échantillon concernées ont obtenu cette certification. Le droit au bénéfice de ce régime n’est pas automatique et aucun critère objectif n’a été établi par la législation ou l’autorité chargée de l’octroi.
(149)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté les conclusions de la Commission en soutenant que les critères d’éligibilité étaient objectifs et s’appliquaient de la même manière à toutes les sociétés de la RPC. La Commission n’est pas d’accord avec l’interprétation que font les pouvoirs publics chinois des dispositions législatives et des mesures de mise en œuvre, lesquelles montrent que le programme est limité à certains secteurs et entreprises soutenus par les pouvoirs publics sur la base de critères qui ne semblent pas objectifs ou neutres, par exemple l’exigence que la production relève du secteur des produits de haute technologie nécessitant un soutien décisif de l’État.
(150)
L’éligibilité n’est pas non plus automatique, puisqu’elle suppose l’obtention préalable d’une certification «Entreprise de haute et nouvelle technologie», qui est délivrée par l’autorité compétente à l’issue d’une procédure discrétionnaire.
(151)
La Commission considère donc cette subvention comme passible de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(152)
La Commission a établi le montant de la subvention passible de mesures compensatoires en calculant la différence entre le montant de l’impôt qui aurait normalement été payé au cours de la période d’enquête et le montant de l’impôt effectivement acquitté au cours de cette période par les sociétés concernées.
Entreprises de haute et nouvelle technologie
Nom de la société
Marge de subvention
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3. Exonération fiscale des revenus provenant des dividendes versés aux entreprises résidentes qualifiées
a) Introduction
(153)
Le plaignant a affirmé que les producteurs-exportateurs de vitrage solaire bénéficiaient de subventions dans le cadre d’un autre régime d’exonération des impôts directs, à savoir une exonération des revenus provenant de dividendes versés aux entreprises résidentes qualifiées (18). Une telle exonération relève de la pratique générale de subventionnement prenant la forme d’exonérations et/ou de réductions de l’impôt direct sur les revenus, telle que définie dans l’avis d’ouverture.
b) Base juridique
(154)
Les bases juridiques de cette exonération fiscale des revenus provenant de dividendes sont les articles 25 et 26 de la loi sur l’IRS et l’article 83 des modalités d’application de la loi sur l’IRS.
c) Conclusions de l’enquête
(155)
La Commission a constaté qu’une société de l’échantillon avait bénéficié d’une exonération d’impôt sur les dividendes versés aux entreprises résidentes qualifiées. Cette société avait demandé directement à l’administration fiscale locale de déduire de ses revenus imposables les dividendes provenant de ses prises de participation.
d) Conclusion
(156)
La Commission considère qu’il s’agit là d’une subvention au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base, puisqu’il y a, de la part des pouvoirs publics chinois, une contribution financière prenant la forme d’un abandon de recettes qui confère un avantage à la société concernée. L’avantage pour le bénéficiaire est égal à l’économie d’impôt réalisée.
(157)
Dans son document d’information, la Commission avait considéré ce régime de subvention comme étant spécifique au sens de l’article 4, paragraphe 2, point a), du règlement de base, dans la mesure où la législation limite le bénéfice de ce régime aux entreprises résidentes de la République populaire de Chine qui ont réalisé des investissements dans d’autres entreprises résidentes.
(158)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté ces conclusions, en faisant valoir que l’exonération de l’impôt sur les dividendes versés aux entreprises résidentes qualifiées ne pouvait pas être considérée comme spécifique, dans la mesure où l’article 26, paragraphe 3, de la loi sur l’IRS dispose que les entreprises non résidentes peuvent également bénéficier de l’exonération fiscale applicable aux revenus de dividendes. En outre, les pouvoirs publics chinois ont affirmé que les critères d’éligibilité étaient objectifs et s’appliquaient à toutes les entreprises résidentes indépendamment du secteur d’activité, du type de produit ou de la situation géographique.
(159)
S’il est vrai que la loi sur l’IRS, dont le texte a été transmis par les pouvoirs publics chinois dans le cadre de la présente procédure, énonce dans son article 26, paragraphe 3, que cette exonération de l’impôt sur les dividendes est également accessible aux entreprises non résidentes, la Commission n’en reste pas moins convaincue que ce régime de subvention est spécifique. En effet, l’article 25 de la loi sur l’IRS confirme que cette exonération fiscale est réservée aux industries et projets encouragés par l’État. Dès lors, seuls les projets et les industries à encourager ont accès à ce régime. Ainsi qu’il a été expliqué ci-dessus au point 5.1.c), l’industrie du vitrage solaire est une industrie à encourager.
e) Calcul du montant de la subvention
(160)
La Commission a établi le montant de la subvention en calculant la différence entre le montant de l’impôt normalement dû au cours de la période d’enquête et le montant de l’impôt effectivement acquitté au cours de cette période par la société concernée.
Régimes d’allègement de l’impôt sur les dividendes
Nom de la société
Marge de subvention
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4. Autres régimes d’exonération ou de réduction des impôts directs
a) Introduction
(161)
À l’exception des régimes évalués dans les sections 7.1 à 7.3, la Commission n’a pas trouvé d’éléments démontrant que des avantages auraient été conférés aux sociétés retenues dans l’échantillon du fait d’autres régimes d’exonération ou de réduction d’impôts directs figurant sur la liste de la section C.4 ci-dessus. Cependant, au cours de ses visites d’inspection, la Commission a mis en évidence deux autres régimes d’imposition des sociétés dans la comptabilité de l’une des sociétés faisant partie de l’échantillon, à savoir des compensations fiscales pour les dépenses de R&D ainsi que des remboursements de la taxe foncière et de la taxe sur l’occupation des sols. Ces dispositifs entrent également dans la catégorie des régimes d’exonération ou de réduction des impôts directs présentés dans l’avis d’ouverture comme étant des mesures par lesquelles l’autorité fiscale réduit le montant de l’impôt sur le revenu des sociétés ou restitue l’impôt sur le revenu des sociétés déjà acquitté. Les compensations fiscales pour les dépenses de R&D sont également liées au régime de «compensations fiscales pour les activités de R&D des SCE» visé à la section C.4 ci-dessus.
b) Base juridique
(162)
La base juridique des compensations fiscales pour les dépenses de R&D est l’article 30 de la loi chinoise sur l’IRS.
(163)
En ce qui concerne les remboursements de la taxe foncière et de la taxe sur l’occupation des sols, la législation précise en vertu de laquelle ces avantages ont été accordés n’a pas été communiquée, même si la Commission a reçu une copie d’une circulaire émise par le gouvernement provincial, qui accompagnait l’exonération.
c) Conclusions de l’enquête
(164)
La Commission a constaté qu’une des sociétés de l’échantillon a bénéficié de compensations pour ses dépenses de R&D ainsi que de remboursements de la taxe foncière et de la taxe sur l’occupation des sols. Le document émis par le gouvernement provincial réserve les remboursements aux entreprises de haute et nouvelle technologie nouvellement établies.
d) Conclusion
(165)
S’agissant des compensations pour les dépenses de R&D, la Commission considère que ce régime de subvention est spécifique, étant donné que l’article 30 doit être lu conjointement avec l’article 25 de la loi sur l’IRS qui précise que cette exonération fiscale est réservée aux industries et projets encouragés par l’État. Dès lors, seuls les projets et les industries à encourager ont accès à ce régime. Comme il a été expliqué ci-dessus au point 5.1.c), l’industrie du vitrage solaire est une industrie à encourager.
(166)
Les remboursements de la taxe foncière et de la taxe sur l’occupation des sols avaient un caractère spécifique eu égard à la situation géographique et au type d’industrie. Dans la proposition de consultations supplémentaires, les pouvoirs publics chinois ont été invités à fournir de plus amples informations sur ces régimes fiscaux, mais ils n’ont pas donné suite. Par conséquent, en l’absence de toute autre information disponible, la Commission a mené son enquête sur la base des éléments de preuve recueillis en ce qui concerne l’application de ces régimes à la société incluse dans l’échantillon.
(167)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté les conclusions de la Commission, lui reprochant de ne pas avoir communiqué d’éléments de preuve positifs de la spécificité de ces régimes dans le document d’information. Des informations détaillées relatives à la spécificité desdits régimes n’ont été communiquées qu’à la société concernée, et celle-ci n’a pas envoyé d’observations. La Commission a aussi donné plus de précisions sur la spécificité de ces régimes dans les considérants ci-dessus.
(168)
La Commission estime que ces régimes constituent des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base, puisqu’il y a, de la part des pouvoirs publics chinois, une contribution financière prenant la forme d’un abandon de recettes qui confère un avantage à la société concernée. L’avantage pour le bénéficiaire est égal à l’économie d’impôt réalisée.
e) Calcul du montant de la subvention
(169)
La Commission a établi le montant de la subvention en calculant la différence entre le montant de l’impôt normalement dû au cours de la période d’enquête et le montant de l’impôt effectivement acquitté au cours de cette période par la société concernée.
Régimes d’imposition des sociétés
Nom de la société
Marge de subvention
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programmes concernant la fiscalité indirecte et les droits à l’importation
(170)
La Commission n’a trouvé aucun avantage conféré à une quelconque société de l’échantillon en ce qui concerne les programmes de fiscalité indirecte et de droits à l’importation énumérés ci-dessus à la section C.4.
9. Fourniture de biens et de services par les pouvoirs publics moyennant une rémunération moins qu’adéquate
9.1. Fourniture d’antimoine; approvisionnement en électricité
(171)
Aucun avantage n’a été constaté pendant la période d’enquête en rapport avec l’achat d’antimoine ou d’électricité par les sociétés incluses dans l’échantillon.
9.2. Attribution de droits d’utilisation du sol
a) Introduction
(172)
Comme indiqué aux considérants 354 à 370 du règlement sur les panneaux solaires, les entreprises ne peuvent pas purement et simplement acheter des terrains en RPC, mais seulement un droit d’utilisation du sol (ci-après dénommé «DUS») auprès des autorités locales.
b) Base juridique
(173)
La loi sur l’administration des sols de la RPC dispose que la terre est la propriété du peuple et ne peut être achetée ou vendue; elle énonce parallèlement les conditions dans lesquelles des droits d’utilisation du sol peuvent être vendus à des entreprises après appel d’offres, détermination du prix ou enchères.
c) Conclusions de l’enquête
(174)
En principe, un système de vente aux enchères devrait permettre au marché de déterminer le prix d’un droit d’utilisation du sol en particulier; par conséquent, le prix serait fixé de manière indépendante. Cependant, au cours de la visite de la Commission, les pouvoirs publics chinois ont déclaré qu’en tout état de cause ils fixaient un prix plancher pour chaque niveau de terrain (les terrains sont classés de 1 à 15 en fonction de la qualité de la parcelle de terrain) en deçà duquel le prix du droit d’utilisation du sol ne peut pas descendre.
(175)
Les pouvoirs publics chinois contrôlent également l’offre de terrains, en limitant au moyen de contingents par province et par an la superficie pour laquelle des droits d’utilisation peuvent être vendus à des fins industrielles ou résidentielles.
(176)
En ce qui concerne les achats de droits d’utilisation du sol par les producteurs-exportateurs inclus dans l’échantillon, la Commission n’a trouvé trace d’aucune procédure d’enchères qui aurait fixé de manière indépendante le prix du droit d’utilisation du sol. La société ayant obtenu le droit d’utilisation du sol avait offert soit le prix de départ soit un prix qui lui était supérieur de 5 CNY par m2 et, comme elle avait été la seule à enchérir, le droit d’utilisation du sol lui avait été attribué.
(177)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté les conclusions de la Commission et ont soutenu que la vente de droits d’utilisation du sol à l’industrie en RPC faisait l’objet de véritables procédures d’enchères.
(178)
Les pouvoirs publics chinois ont, tout d’abord, fait valoir qu’il existait un véritable système d’enchères, car la seule intervention des pouvoirs publics consistait à fixer le prix de départ, comme le fait tout adjudicateur. Cet argument est rejeté, car une vente aux enchères implique normalement une mise à prix par un adjudicateur indépendant après qu’une estimation indépendante a été réalisée, ce qui n’est pas le cas en l’espèce, étant donné que le propriétaire des droits d’utilisation du sol est en même temps l’adjudicateur.
(179)
Les pouvoirs publics chinois ont ensuite affirmé que les prix planchers avaient pour but d’éviter que le prix final ne tombe en dessous de la «valeur de base du marché» pour le droit d’utilisation du sol. Aucun élément de preuve n’a été fourni à l’appui de cette affirmation, qui tourne en rond, vu que le montant payé pour le droit d’utilisation du sol (fixé par le gouvernement) est censé être le prix du marché (sur la base duquel est alors établi le prix plancher).
(180)
Les pouvoirs publics chinois ont ensuite fait valoir que le fait qu’il n’y ait pas eu d’autres enchérisseurs lors de la vente «ne pouvait pas servir d’argument pour prétendre que le DUS n’avait en réalité pas été mis aux enchères». En fait, cet élément conduit exactement à la conclusion inverse. Les pouvoirs publics chinois, en dépit des demandes qui leur ont été adressées, n’ont pas fourni de preuve d’une quelconque fixation de prix d’un droit d’utilisation du sol par voie d’enchères; il peut en être déduit que ce sont les pouvoirs publics qui fixent le prix et que l’entreprise paie ce prix. Si la présence de plusieurs enchérisseurs n’est pas nécessairement une condition sine qua non de l’existence d’un système fondé sur le marché, l’absence complète d’enchérisseurs multiples qui a été constatée pour toutes les sociétés incluses dans l’échantillon est une indication claire de l’absence de véritables prix de marché.
(181)
S’agissant du cas où une des sociétés de l’échantillon avait payé 5 CNY par mètre carré de plus que le prix fixé par le gouvernement, cette société a indiqué à la Commission qu’il lui avait été demandé par l’autorité compétente d’agir de la sorte uniquement pour donner l’apparence d’une vente aux enchères. La Commission ne peut donc pas accepter ce fait comme un élément de preuve positif qu’il existe bien un marché des droits d’utilisation du sol en RPC.
(182)
Ainsi, les sociétés de l’échantillon ont en réalité payé le prix fixé par les pouvoirs publics chinois. Comme il est expliqué dans le règlement sur les panneaux solaires aux considérants 361 à 370, le droit d’utilisation du sol est attribué moyennant une rémunération moins qu’adéquate, si on la compare à une référence de marché, comme indiqué au point e) ci-dessous.
d) Conclusion
(183)
La Commission en conclut que l’attribution de droits d’utilisation du sol par les pouvoirs publics chinois doit être considérée comme une subvention au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) iii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base, sous la forme d’une fourniture de biens qui confère un avantage aux entreprises. L’enquête n’ayant pas révélé l’existence d’un marché opérationnel pour la vente de droits d’utilisation du sol en RPC, le recours à une référence externe [voir point e) ci-dessous] démontre que le montant payé par les exportateurs inclus dans l’échantillon pour des droits d’utilisation du sol est inférieur au prix du marché.
(184)
La subvention est spécifique au sens de l’article 4, paragraphe 2, points a) et c), du règlement de base, car la décision no 40 du Conseil des affaires d’État fait obligation aux autorités publiques de veiller à ce que les terrains soient attribués aux industries à encourager, parmi lesquelles figure celle du vitrage solaire. L’article 18 de la décision no 40 indique clairement que les industries qui font partie de la catégorie «restreinte» ne peuvent pas prétendre à des droits d’utilisation du sol.
(185)
La situation foncière en RPC est aussi examinée dans un document de travail du FMI, qui confirme que l’octroi de droits d’utilisation du sol aux industries chinoises ne respecte pas les conditions de marché (19).
(186)
Les pouvoirs publics chinois ont contesté la conclusion relative à la spécificité en avançant que les restrictions contenues dans la décision no 40 ne pouvaient pas être utilisées pour prouver l’octroi spécifique d’un avantage. Cet argument est rejeté, l’effet de la décision no 40 étant d’attribuer des droits d’utilisation du sol aux industries à encourager. La production de vitrage solaire est une industrie à encourager; par conséquent, l’attribution de droits d’utilisation du sol à des fabricants de vitrage solaire est couverte par les dispositions de la décision no 40.
(187)
Une société de l’échantillon a également contesté les conclusions de la Commission, prétendant qu’il existait bien un marché opérationnel pour les droits d’utilisation du sol en Chine. Toutefois, l’analyse qu’elle fait du système des droits d’utilisation du sol en Chine ne conduit pas à la conclusion qu’elle avance. Elle n’a pas réussi à démontrer que les DUS sont évalués par des experts indépendants, qu’ils sont vendus par le biais d’enchères conduites de manière indépendante, que le prix des DUS est fixé par le marché à la suite d’un processus de mise en concurrence et qu’il n’y a pas de distorsion des prix sous l’effet d’un soutien public.
(188)
Cette société a ensuite affirmé que, malgré le fait que la Commission aurait dû constater l’existence d’un marché opérationnel, et donc l’absence de subvention, la Commission devrait comparer le prix du DUS de ladite société à une valeur de référence, à savoir les prix des DUS appliqués dans la province où la société est implantée. La Commission ayant établi qu’il n’existait pas de référence de marché appropriée dans cette province, cet argument a été rejeté.
e) Calcul de la marge de subvention
(189)
L’avantage correspond à la différence entre le prix payé pour le droit d’utilisation du sol et un prix de référence extérieur approprié. Comme dans le règlement sur les panneaux solaires, ce prix de référence externe est le prix du marché pour les terrains dans le territoire douanier distinct de Taïwan, Penghu, Kinmen et Matsu (ci-après le «Taipei chinois»).
(190)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont contesté l’utilisation du Taipei chinois comme référence appropriée et ont demandé des justifications quant à ce choix. Ainsi qu’il a été expliqué au considérant 467 du règlement sur les panneaux solaires, la Commission considère le Taipei chinois comme une référence extérieure appropriée pour les raisons suivantes:
a)
le niveau de développement économique, le PIB et la structure économique du Taipei chinois et d’une majorité de provinces et de villes de la RPC où sont établis les producteurs-exportateurs inclus dans l’échantillon sont comparables;
b)
la RPC et le Taipei chinois sont géographiquement proches;
c)
l’infrastructure industrielle dans le Taipei chinois et dans de nombreuses provinces de la RPC est bien développée;
d)
des liens économiques forts et d’importants échanges commerciaux existent entre le Taipei chinois et la RPC;
e)
la densité de population est élevée dans de nombreuses provinces de la RPC tout comme au Taipei chinois;
f)
les types de terrains et les transactions utilisés pour construire la référence pertinente relative au Taipei chinois sont semblables à ceux de la RPC; et
g)
le Taipei chinois et la RPC partagent les mêmes caractéristiques démographiques, linguistiques et culturelles.
(191)
Compte tenu de tous ces facteurs, la Commission est parvenue à la conclusion que les prix des droits d’utilisation du sol en RPC pour les producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon seraient très proches des prix des terrains dans le Taipei chinois, si les conditions du marché prévalaient.
(192)
Une des sociétés de l’échantillon a suggéré que si une référence externe devait être considérée, il conviendrait de prendre en compte le PIB de la province dans laquelle la société est établie, et la référence devrait correspondre aux «prix actuels des terrains en Égypte, en Arménie, au Guatemala, au Congo, en Mongolie ou en Indonésie», ces pays ayant atteint un «niveau de développement similaire». Cet argument a été rejeté pour les raisons suivantes:
a)
le niveau de développement économique n’est pas le seul facteur cité ci-dessus pour expliquer que le Taipei chinois constituait une référence appropriée;
b)
la société a fait référence à la province où elle est établie, plutôt qu’à la ville, dont le PIB par habitant est nettement plus élevé que celui de la province qui l’entoure; et
c)
elle n’a pas présenté d’autres arguments que celui du PIB pour justifier le choix d’une des autres références externes plutôt que du Taipei chinois.
(193)
Une autre société incluse dans l’échantillon a fait observer, après avoir pris connaissance du document d’information, que l’utilisation du Taipei chinois n’était pas appropriée au regard de la situation économique dans la province où elle est établie, mais elle n’a pas proposé d’autre référence. En l’absence d’autres propositions de référence, l’utilisation du Taipei chinois est confirmée.
(194)
Les prix moyens des terrains au Taipei chinois pour 2012 proviennent du bureau du développement industriel du ministère des affaires économiques et ont été ajustés rétroactivement pour tenir compte de l’inflation et de l’augmentation du PIB, afin de fixer un prix de référence pour chaque année civile. Les droits d’utilisation du sol étant valables pendant 50 ans et amortis sur cette base, l’avantage conféré pendant la période d’enquête correspond à 1/50e de la différence entre le prix de référence et le prix réellement payé.
(195)
Le taux de subvention établi pour l’attribution de terrains moyennant une rémunération moins qu’adéquate est le suivant:
Attribution de terrains moyennant une rémunération moins qu’adéquate
Nom de la société
Marge de subvention
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Conclusion sur le subventionnement
(196)
La Commission a calculé, pour chaque régime, les montants des subventions passibles de mesures compensatoires pour les sociétés ayant fait l’objet de l’enquête, conformément aux dispositions du règlement de base, et a additionné ces chiffres pour calculer le montant total du subventionnement dont a bénéficié la société pendant la période d’enquête.
(197)
Pour déterminer les marges de subvention globales qui figurent ci-dessous, la Commission a d’abord calculé le pourcentage de subventionnement, qui est le rapport entre le montant de la subvention et le chiffre d’affaires total de la société. Ce pourcentage a ensuite été utilisé pour calculer la subvention appliquée aux exportations du produit concerné vers l’Union au cours de la période d’enquête.
(198)
Le montant de la subvention par m2 de produit concerné exporté vers l’Union au cours de la période d’enquête a ensuite été calculé, et les marges indiquées ci-dessous correspondent au pourcentage de la valeur CAF des mêmes exportations par m2.
(199)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont fait observer que la Commission n’avait pas tenu compte des marges de dumping calculées dans le cadre de la procédure antidumping parallèle lorsqu’elle a publié les marges de subvention dans son document d’information et qu’elle s’était seulement préoccupée du «double comptage» au moment de calculer le droit à instituer.
(200)
Les pouvoirs publics chinois ont demandé que, lorsqu’il était constaté que le subventionnement causait un dumping, le calcul des marges comme le calcul des droits en tiennent compte.
(201)
Vu que dans le cas présent, les mesures sont limitées par la marge de préjudice, ces considérations ne modifieraient pas les droits effectivement imposés. La Commission n’a donc pas jugé nécessaire de traiter cette demande sur le fond.
Nom de la société
Marge de subvention
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. PRÉJUDICE
1. Définition de l’industrie de l’Union et de la production de l’Union
(202)
Huit producteurs ayant fabriqué le produit similaire dans l’Union au cours de la période d’enquête se sont fait connaître après l’ouverture de la procédure. La Commission n’a pas connaissance d’autres producteurs du produit similaire dans l’Union. Elle considère donc que ces huit producteurs constituent l’industrie de l’Union au sens de l’article 9, paragraphe 1, du règlement de base: ils sont dénommés ci-après l’«industrie de l’Union».
(203)
L’ensemble des informations disponibles concernant l’industrie de l’Union, notamment les informations figurant dans la plainte, les données macroéconomiques fournies par l’association de l’industrie de l’Union (Glass for Europe) et les réponses au questionnaire des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon, ont été utilisées pour déterminer la production totale de l’Union au cours de la période d’enquête. Pour les producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon, les données ont été croisées avec les réponses au questionnaire. Sur cette base, la production totale de l’Union a été estimée à environ 21 734 000 mètres carrés pendant la période d’enquête.
(204)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont constaté des différences entre le chiffre cité dans ce document et celui qui figure dans la plainte en ce qui concerne l’industrie de l’Union. Ils ont en outre souligné que cette situation était révélatrice de l’absence de preuves objectives et crédibles et jetait un doute sur les conclusions auxquelles la Commission était parvenue.
(205)
Les différences constatées par les pouvoirs publics chinois entre les données fournies dans la plainte et celles qui figurent dans le document d’information sont dues au fait que toutes les données relatives aux producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon ont été vérifiées sur place, ce qui a conduit, lorsque c’était nécessaire, à une actualisation. Comme l’échantillon représente 79 % du total des ventes de l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union, la Commission ne peut accepter l’argument selon lequel les éléments de preuve utilisés ne constituent pas une base objective et crédible pour les conclusions de la Commission.
2. Détermination du marché de l’Union concerné
(206)
Aucun élément de la production des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon n’était destiné à un usage captif. Par conséquent, il n’a pas été nécessaire de procéder à une analyse séparée des ventes captives.
3. Consommation de l’Union
(207)
La consommation de l’Union a été déterminée sur la base du volume des ventes totales de tous les producteurs de l’Union sur le marché de l’Union, dont ont été soustraites les exportations de ces derniers et qui a été majoré des importations en provenance de la RPC et d’autres pays tiers. La consommation de l’Union a été déterminée sur la base des données fournies par le plaignant et Glass for Europe, croisées, dans la mesure du possible, avec les réponses au questionnaire des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon.
(208)
La consommation de l’Union a évolué comme suit:
Tableau 1
Consommation de l’Union (1 000 m2)
2009
2010
2011
PE
Consommation totale de l’Union
16 596
28 239
33 993
27 412
Indice
100
170
205
165
Sources: Glass for Europe, le plaignant et les réponses au questionnaire des producteurs de l’Union.
(209)
Au cours de la période considérée, la consommation totale de l’Union a augmenté de 65 % entre 2009 et 2011, mais a reculé au cours de la période d’enquête par rapport à 2011. La consommation en 2012 est cependant restée sensiblement supérieure au niveau de 2009. Cela s’explique principalement par la progression de la consommation de produits finis, en particulier les modules solaires (voir la section E.2.3 ci-après).
4. Importations en provenance du pays concerné
4.1. Volume et part de marché des importations faisant l’objet de subventions en provenance du pays concerné
(210)
Le vitrage solaire étant importé dans l’Union sous le code NC 7007 19 80 - Autres - Verres de sécurité formés de feuilles contrecollées, lequel couvre d’autres produits qui ne sont pas concernés par la présente enquête, les données d’Eurostat n’ont pas pu être utilisées pour déterminer les volumes et les valeurs des importations. Ceux-ci ont été établis à partir des données fournies par le plaignant et par Glass for Europe. Les importations faisant l’objet de subventions en provenance du pays concerné et à destination de l’Union ont évolué comme suit:
Tableau 2
Volume des importations (1 000 m2) et part de marché
2009
2010
2011
PE
Volume des importations en provenance de la RPC (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Indice
100
171
513
696
Part de marché
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Indice
100
100
250
421
Sources: Glass for Europe et le plaignant.
(211)
Au cours de la période considérée, les importations dans l’Union du produit concerné faisant l’objet de subventions ont sensiblement augmenté en volume (+ 596 %). Cela a entraîné un net accroissement de la part de marché des importations du produit concerné en provenance de la RPC sur le marché de l’Union, qui est passée de 7,2 % à 30,5 %.
(212)
La consommation de l’Union a également progressé jusqu’en 2012. En 2012, lorsque le marché de l’Union s’est contracté, les producteurs-exportateurs chinois ont néanmoins réussi à accroître leur volume total d’exportations vers l’Union.
(213)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont fait valoir que la Commission avait utilisé des données largement exagérées, alors que les statistiques d’exportation chinoises faisaient visiblement état de chiffres nettement inférieurs, au cours de la période d’enquête, à ceux du volume d’importations indiqués dans le document d’information; ils ont demandé des explications sur la manière dont ces volumes avaient été calculés.
(214)
À cela, la Commission répond tout d’abord que les statistiques d’exportation soumises par les pouvoirs publics chinois - qui incluent tous les types de verre trempé - sont plus de 2,5 fois inférieures aux statistiques d’Eurostat relatives à l’ensemble du code NC ex 7007 19 80 pour 2012. Par conséquent, elle ne peut pas raisonnablement les considérer comme fiables.
(215)
La Commission a fondé ses calculs sur les informations fournies par le plaignant et l’association Glass for Europe. Ces données figurent dans le dossier non confidentiel. La Commission a croisé ces informations avec les données, vérifiées, communiquées par les producteurs-exportateurs de l’échantillon et par les autres producteurs-exportateurs ayant coopéré. Comme il a été indiqué à la section A 3.3 ci-dessus, les producteurs-exportateurs ayant coopéré représentaient près de 100 % des exportations déclarées de vitrage solaire vers l’Union au cours de l’année 2012. Par conséquent, la Commission n’a aucune raison de croire que les informations sur lesquelles elle a fondé ses conclusions sont inexactes. En outre, les pouvoirs publics chinois n’ont pas fourni d’éléments de preuve à l’appui de leurs affirmations.
4.2. Prix des importations faisant l’objet de subventions en provenance du pays concerné et sous-cotation des prix
(216)
Le prix moyen des importations de l’Union faisant l’objet de subventions en provenance du pays concerné a évolué comme suit:
Tableau 3
Prix des importations (EUR/m2)
2009
2010
2011
PE
RPC
6,02
6,10
4,96
4,38
Indice
100
101
82
73
Sources: le plaignant et les réponses des producteurs-exportateurs chinois au questionnaire.
(217)
Le prix moyen à l’importation du produit concerné a chuté au cours de la période considérée, passant de 6,02 EUR/m2 en 2009 à 4,38 EUR/m2 pendant la période d’enquête, ce qui représente une baisse de 27,2 %.
(218)
Pour déterminer le niveau de sous-cotation des prix pendant la période d’enquête, les prix de vente moyens pondérés facturés pour chaque type de produit à des clients indépendants sur le marché de l’Union par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon, ajustés au niveau départ usine, ont été comparés aux prix moyens pondérés correspondants par type de produit à l’importation facturés au premier client indépendant sur le marché de l’Union par les producteurs chinois retenus dans l’échantillon, lesdits prix ayant été établis sur une base CAF et ayant été ajustés à la hausse (de 0,40 EUR/m2), pour tenir compte des frais de dédouanement, de manutention et de chargement ainsi que d’un droit à l’importation de 3 %. Ces ajustements ont pour effet d’augmenter le prix, en fonction du numéro de contrôle de produit, dans une fourchette comprise entre 7 % et 15 %, ce qui correspond à une augmentation de 11 % en moyenne pondérée.
(219)
La comparaison des prix, réalisée par type de produit, a porté sur des transactions effectuées au même stade commercial, après réalisation des ajustements nécessaires, comme indiqué au considérant précédent, et après déduction des rabais et remises. Le résultat de cette comparaison, exprimé en pourcentage du chiffre d’affaires des producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon au cours de la période d’enquête, a révélé une marge de sous-cotation moyenne pondérée variant, selon les sociétés, entre 10,6 % et 26,7 % pour les producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon du fait des prix des importations du produit concerné faisant l’objet de subventions.
5. Situation économique de l’industrie de l’Union
(220)
Conformément à l’article 8, paragraphe 5, du règlement de base, l’examen de l’incidence des importations faisant l’objet de subventions sur l’industrie de l’Union a comporté une évaluation de tous les facteurs et indices économiques ayant eu une influence sur la situation de cette industrie pendant la période considérée.
(221)
Ainsi qu’il est expliqué à la section A.3.2 ci-dessus, l’échantillonnage a été utilisé pour déterminer le préjudice éventuel subi par l’industrie de l’Union.
(222)
Aux fins de l’analyse du préjudice, la Commission a fait une distinction entre les indicateurs de préjudice macroéconomiques et microéconomiques. Elle a analysé les indicateurs macroéconomiques pour la période considérée sur la base des données communiquées par Glass for Europe et par le plaignant en ce qui concerne tous les producteurs de l’Union. Les indicateurs microéconomiques ont, quant à eux, été analysés sur la base des réponses au questionnaire fournies par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon.
(223)
Aux fins de la présente enquête, les indicateurs macroéconomiques suivants ont été analysés: production, capacités de production, utilisation des capacités, volume des ventes, part de marché, croissance, emploi, productivité, ampleur de la marge de subvention et rétablissement à la suite de pratiques de subvention antérieures.
(224)
Les indicateurs microéconomiques qui ont été analysés sont les suivants: prix unitaires moyens, coûts unitaires, coût de la main-d’œuvre, stocks, rentabilité, flux de liquidités, investissements, rendement des investissements et aptitude à mobiliser des capitaux.
(225)
Un producteur-exportateur a fait remarquer que la Commission n’avait pas effectué l’analyse du préjudice de la manière prescrite par l’article 8, paragraphes 1 et 4, du règlement de base, étant donné qu’elle avait réalisé cette analyse sur la base de deux ensembles de données distincts et prétendument incompatibles, à savoir les indicateurs de préjudice macroéconomiques et microéconomiques. Ce producteur-exportateur soutient en outre que l’incohérence de l’analyse fondée sur ces deux ensembles de données soulève de sérieux doutes quant à la pertinence, à l’impartialité et à l’objectivité du constat d’ensemble du préjudice.
(226)
La même partie a cité un certain nombre d’enquêtes antérieures dans lesquelles les institutions de l’Union auraient rattaché différents ensembles de données de manière incohérente au domaine microéconomique ou macroéconomique.
(227)
La Commission ne saurait accepter ce reproche. La méthodologie suivie est applicable en cas d’échantillonnage pour analyser la situation de l’industrie de l’Union et prendre en considération non seulement les tendances affichées par l’échantillon mais aussi celles qui caractérisent l’industrie de l’Union dans son ensemble. Tous les facteurs prévus par l’article 8, paragraphe 4, du règlement de base ont été pris en compte dans l’analyse et ont formé la base sur laquelle a été établie la conclusion relative au préjudice. En conséquence, l’analyse du préjudice a été effectuée conformément aux dispositions de l’article 8, paragraphes 1 et 4, du règlement de base.
6. Indicateurs macroéconomiques
6.1. Production, capacités de production et utilisation des capacités
(228)
La production totale de l’Union, les capacités de production et l’utilisation des capacités ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 4
Production, capacités de production et utilisation des capacités
2009
2010
2011
PE
Capacités de production (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Indice 2009
100
114
124
140
Volume de production (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Indice
100
167
178
124
Utilisation des capacités
45 %
66 %
64 %
40 %
Indice
100
146
143
88
Sources: le plaignant et les réponses des producteurs de l’Union au questionnaire.
(229)
La production de l’industrie de l’Union a augmenté au cours de la période considérée, parallèlement à la consommation. Les capacités de production de l’Union étaient excédentaires dès le début de la période considérée. En raison de la croissance rapide de la consommation de l’Union, ces capacités excédentaires se sont réduites jusqu’en 2011 car, malgré leur progression, les capacités de production de l’Union ont augmenté moins vite que la consommation de l’Union. Elles ont poursuivi leur progression en 2012, tandis que la consommation de l’Union reculait. La production a augmenté entre 2009 et 2011, pour chuter ensuite de 30 % durant la période d’enquête. En raison des capacités existantes, l’industrie de l’Union a pu rapidement accroître sa production pour répondre à la forte croissance de la demande de l’Union jusqu’en 2011. Dans le même temps, en réaction à la croissance observée de 2009 à 2011, l’industrie de l’Union a encore augmenté ses capacités qui, pour partie, ne sont pas devenues opérationnelles avant la période d’enquête. Il en est résulté un net recul du taux d’utilisation des capacités au cours de la période d’enquête par rapport aux années précédentes.
(230)
Même si au cours de la période considérée, l’industrie de l’Union a augmenté ses capacités pour répondre à l’augmentation de la consommation, sa production a connu une hausse plus lente que la consommation, tandis que l’utilisation des capacités, après une augmentation notable pendant les trois premières années de la période considérée, a baissé au cours de la période d’enquête, qui a coïncidé avec une hausse de la part de marché des importations faisant l’objet de subventions en provenance du pays concerné et avec la concurrence déloyale à laquelle ont dû faire face les principaux clients de l’industrie de l’Union que sont les utilisateurs du secteur des panneaux solaires, confrontés eux aussi au dumping et au subventionnement pratiqués par la Chine.
6.2. Volume des ventes et part de marché
(231)
Sur la période considérée, le volume des ventes et la part de marché de l’industrie de l’Union ont évolué comme suit:
Tableau 5
Volume des ventes et part de marché
2009
2010
2011
PE
Volume des ventes (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Indice
100
172
181
123
Part de marché
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Indice
100
101
88
74
Sources: Glass for Europe, le plaignant et les réponses au questionnaire des producteurs de l’Union.
(232)
Au cours de la période considérée, le volume des ventes de l’industrie de l’Union a progressé de 22,7 %. Cependant, dans le contexte d’une hausse de la consommation de l’Union de 65 %, cela s’est traduit par une baisse de la part de marché de l’industrie de l’Union, qui est passée de 88,6 % en 2009 à 65,8 % durant la période d’enquête, soit une baisse de 25,7 % au cours de la période considérée. Les ventes de l’industrie de l’Union ont enregistré une croissance bien plus lente que les importations faisant l’objet de subventions en provenance du pays concerné. Par conséquent, les producteurs de l’Union n’ont pas pu pleinement tirer parti de cette croissance de la consommation, et leur part de marché a reculé au cours de la période considérée.
6.3. Croissance
(233)
La croissance de l’industrie de l’Union se reflète dans les indicateurs de volume relatifs, entre autres, à la production et aux ventes, et dans sa part de marché, lorsqu’on les compare à l’évolution de la consommation. Malgré une augmentation de la consommation au cours de la période considérée, la part de marché des producteurs de l’Union n’a pas progressé au même rythme que la consommation; sur cette même période, la part de marché de l’industrie de l’Union s’est réduite, tandis que celle des importations en provenance de la RPC a augmenté de 321 %. Le fait que l’industrie de l’Union n’ait pas pu se développer au même rythme que le marché a eu une incidence globalement négative sur sa situation économique.
6.4. Emploi et productivité
(234)
Au cours de la période considérée, l’emploi et la productivité ont évolué comme suit:
Tableau 6
Emploi et productivité
2009
2010
2011
PE
Emploi - en équivalents temps plein (ETP)
565
792
932
857
Indice
100
140
165
152
Productivité (1 000 m2/ETP)
31
37
34
25
Indice
100
119
108
82
Sources: le plaignant et les réponses des producteurs de l’Union au questionnaire.
(235)
Globalement, l’emploi a augmenté de 52 % entre 2009 et la période d’enquête. Toutefois, cette hausse a été constatée jusqu’en 2011, année où l’emploi a atteint un pic de 932 ETP, avant de reculer à 857 ETP pendant la période d’enquête. La productivité n’a augmenté que légèrement en 2010 et 2011 par rapport à 2009. Cela est en partie imputable au fait que la production du produit similaire est fortement automatisée et ne nécessite que peu de personnel. Or, pendant la période d’enquête, la productivité a baissé de 24,4 % par rapport à 2011, en raison du recul de la production d’environ 30 %, qui a eu une incidence négative sur l’utilisation des capacités au cours de la même période.
(236)
En conséquence, l’emploi a diminué pendant la période d’enquête, suite logique de l’évolution de la production du produit similaire dans l’Union au cours de cette période.
6.5. Ampleur de la marge de subvention et rétablissement à la suite de pratiques de subvention antérieures
(237)
Toutes les marges de subvention établies sont nettement supérieures au niveau de minimis. Compte tenu du volume et des prix des importations en provenance du pays concerné, l’incidence de l’ampleur des marges de subvention réelles sur l’industrie de l’Union peut être considérée comme substantielle.
(238)
Comme il s’agit en l’occurrence de la première enquête antisubventions portant sur le produit concerné, la question du rétablissement à la suite de pratiques de subvention antérieures ne se pose pas pour la présente évaluation.
7. Indicateurs microéconomiques
(239)
Comme indiqué ci-dessus, les indicateurs microéconomiques sont analysés sur la base des réponses au questionnaire fournies par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon. La majorité d’entre eux ont procédé à leurs investissements initiaux et ont lancé la production du produit similaire en 2009. Bien que la plupart des producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon aient opéré dans le secteur du verre précédemment, toutes les entreprises ont dû investir dans des installations spécialisées pour la fabrication de vitrage solaire, totalement distinctes de celles qui servent à la production de verre normal, car le degré de pureté et la teneur en fer du verre sont très différents, de même que la qualité globale. En outre, le verre doit être trempé, contrairement au verre ordinaire. Enfin, il lui est ajouté un revêtement. C’est pourquoi tous les indicateurs analysés ci-dessous subissent l’influence considérable de cette phase de démarrage en 2009. Afin de montrer les tendances, abstraction faite des effets de distorsion imputables à la phase de démarrage des sociétés retenues dans l’échantillon, les indices sont également indiqués pour l’année 2010.
7.1. Prix et facteurs ayant une incidence sur les prix
(240)
Sur la période considérée, les prix de vente moyens facturés par les producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon à des clients indépendants dans l’Union ont évolué comme suit:
Tableau 7
Prix de vente moyens dans l’Union
2009
2010
2011
PE
Prix de vente unitaire moyen sur le marché de l’Union (en EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Indice 2009
100
85
84
77
Indice 2010
117
100
98
90
Coût unitaire de production (en EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Indice 2009
100
64
64
71
Indice 2010
157
100
101
112
Source: réponses des producteurs de l’Union au questionnaire.
(241)
Les prix de vente unitaires n’ont cessé de baisser tout au long de la période considérée, mais cette baisse a été particulièrement marquée durant la période d’enquête, où les prix ont chuté de 7,9 % par rapport à 2011, de 9,5 % par rapport à 2010 et de 23 % par rapport à 2009. La baisse des prix de vente des producteurs de l’Union a été plus lente que celle qui a été observée pour les prix de vente des produits importés du pays concerné. Par exemple, la baisse des prix chinois a été de 11 % entre 2011 et 2012, tandis que les prix de l’Union ont reculé de 8 % au cours de la même période.
(242)
Malgré la grande différence entre le prix de vente unitaire moyen de l’industrie de l’Union et les prix des importations en provenance de Chine, la sous-cotation réelle, fondée sur une comparaison par type de produit, était bien plus faible, se situant entre 10,6 % et 26,7 % au cours de la période d’enquête, comme indiqué à la section D.4.2 ci-dessus. Cela s’explique par le fait que les exportations des producteurs-exportateurs chinois inclus dans l’échantillon n’englobaient pas tous les types de produits qui étaient fabriqués par l’industrie de l’Union.
(243)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont fait valoir que, dans son examen des prix moyens chinois, la Commission n’avait pas pris en compte la différence entre les types de produit exportés par les producteurs-exportateurs chinois et ceux vendus par les producteurs de l’Union. Selon eux, le fait de mentionner qu’il existait une grande différence entre le prix de vente moyen de l’industrie de l’Union et le prix de vente moyen des producteurs-exportateurs chinois donnait une image faussée de la réalité, en raison de l’écart entre les prix de vente de l’Union et les prix des importations en provenance de Chine.
(244)
Comme indiqué ci-dessus, la Commission a procédé à une comparaison détaillée par type de produit afin de déterminer le niveau de sous-cotation, qui fait incontestablement partie de l’analyse du préjudice. En outre, elle a clairement indiqué la cause des différences, à savoir le fait que les producteurs-exportateurs chinois ne produisaient pas tous les types de produits fabriqués par l’industrie de l’Union. En conséquence, il ne peut être affirmé que la présentation des faits par la Commission ait été faussée et de nature à induire en erreur.
(245)
Le coût de production unitaire a augmenté de plus de 10 % entre 2011 et la période d’enquête, alors qu’il est resté relativement stable entre 2010 et 2011. Le coût de production a généralement suivi l’évolution du prix de vente entre 2009 et 2011. La hausse du coût de production unitaire en 2012 était liée à la diminution du volume de production.
(246)
Les pouvoirs publics chinois ont également fait valoir que la baisse du prix de vente unitaire moyen au cours de la période considérée était imputable, entre autres, à des gains de productivité. Par ailleurs, l’augmentation du coût de production unitaire en 2012 n’aurait manifestement pas été causée par la diminution du volume de production mais par l’augmentation des capacités de production.
(247)
Il est vrai que les gains de productivité réalisés au cours de la période 2009-2011 ont réduit le coût de production unitaire et contribué ainsi à la diminution du prix de vente unitaire. La Commission a néanmoins établi que, pendant la période d’enquête, le prix de vente moyen était tombé nettement en deçà du coût de production unitaire moyen, de sorte qu’il ne couvrait que 88 % de ce dernier. En même temps, l’augmentation des capacités de production des sociétés incluses dans l’échantillon ne pouvait pas avoir causé la hausse de leur coût de production unitaire. De fait, leurs capacités de production n’ont augmenté que de 2,6 % entre 2011 et 2012, alors que leur coût de production unitaire moyen a augmenté de 10,6 % au cours de la même période. En conséquence, ces affirmations sont rejetées.
7.2. Coût de la main-d’œuvre
(248)
Sur la période considérée, le coût moyen de la main-d’œuvre des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon a évolué comme suit:
Tableau 8
Coût moyen de la main-d’œuvre par salarié
2009
2010
2011
PE
Coût moyen par salarié (en EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Indice 2009
100
98
107
112
Indice 2010
102
100
109
114
Source: réponses des producteurs de l’Union au questionnaire.
(249)
Entre 2009 et la période d’enquête, le coût moyen de la main-d’œuvre par salarié n’a cessé d’augmenter, enregistrant une hausse globale de 12 %. Cependant, une importante augmentation (+ 4,8 %) a été enregistrée entre 2011 et la période d’enquête. La hausse globale du coût de la main-d’œuvre est en partie imputable aux frais supportés par certains producteurs de l’Union en raison de la mise à l’arrêt d’usines entre 2011 et la période d’enquête ou, en d’autres termes, par la nécessité de payer les salariés alors qu’en réalité ils ne travaillaient pas.
7.3. Stocks
(250)
Sur la période considérée, les stocks des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon ont évolué comme suit:
Tableau 9
Stocks
2009
2010
2011
PE
Stocks de clôture (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Indice 2009
100
122
108
115
Indice 2010
82
100
88
95
Source: réponses des producteurs de l’Union au questionnaire.
(251)
Les stocks ont augmenté de 7,3 % entre 2011 et la période d’enquête et de 15 % entre 2009 et la période d’enquête, tandis qu’ils ont baissé de 11,6 % entre 2010 et 2011.
(252)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont affirmé que l’évolution des stocks était dépourvue de pertinence, puisque leur augmentation, en termes absolus comme en termes relatifs, était très faible.
(253)
Vu l’évolution des prix, il n’est pas raisonnable pour un producteur de maintenir des stocks importants, car leur valeur diminue rapidement. Les producteurs de l’Union devraient donc, selon toute attente, détenir des stocks limités du produit similaire. Par conséquent, la hausse des stocks du produit similaire entre 2011 et la période d’enquête, même si elle est plutôt limitée, constitue néanmoins un indicateur pertinent pour déterminer si l’industrie de l’Union a subi un préjudice important. Le volume élevé des stocks en valeur absolue en 2010 doit être considéré au regard du fait que cette année-là, les ventes étaient beaucoup plus élevées que pendant la période d’enquête.
7.4. Rentabilité, flux de liquidités, investissements, rendement des investissements et aptitude à mobiliser des capitaux
(254)
Sur la période considérée, la rentabilité, les flux de liquidités, les investissements et le rendement des investissements des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon ont évolué comme suit:
Tableau 10
Rentabilité, flux de liquidités, investissements et rendement des investissements
2009
2010
2011
PE
Rentabilité
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Indice 2009
100
241
240
129
Indice 2010
- 244
100
99
- 174
Flux de liquidités (en milliers d’euros)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Indice 2009
100
337
355
229
Indice 2010
-73
100
113
21
Investissements (en milliers d’euros)
46 087
18 230
7 633
10 712
Indice 2009
100
40
17
23
Indice 2010
253
100
42
59
Rendement des investissements
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Indice 2009
100
339
393
66
Indice 2010
-72
100
139
- 120
Source: réponses des producteurs de l’Union au questionnaire.
(255)
La rentabilité des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon a été déterminée en exprimant le bénéfice net avant impôt tiré des ventes du produit similaire à des clients indépendants dans l’Union en pourcentage du chiffre d’affaires généré par ces ventes.
(256)
En 2009, la plupart des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon ont enregistré des pertes qui, comme il a été expliqué à la section D.7, étaient essentiellement dues au fait qu’ils avaient lancé la production du produit similaire cette année-là. En 2010, le bénéfice moyen s’élevait déjà à 8,31 %. Par la suite, la rentabilité a légèrement diminué en 2011, lorsque les importations faisant l’objet de subventions ont commencé à augmenter. Enfin, l’industrie a enregistré des pertes considérables au cours de la période d’enquête, notamment une chute de 276,6 % par rapport à 2011.
(257)
Les flux nets de liquidités, qui représentent la capacité des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon à autofinancer leurs activités, ont enregistré une chute marquée de 81 % entre 2011 et la période d’enquête. Ils ont connu une hausse progressive depuis 2010 et ont globalement augmenté au cours de la période considérée.
(258)
Le rendement des investissements correspond au bénéfice exprimé en pourcentage de la valeur comptable nette des investissements.
(259)
Le tableau 10 montre qu’après la phase de démarrage en 2009, année où l’industrie a procédé à d’importants investissements dans le produit similaire, les investissements n’ont pas cessé de reculer entre 2009 et 2011, avant d’augmenter à nouveau durant la période d’enquête. Ils sont toutefois restés à un faible niveau au cours de la période d’enquête en comparaison des niveaux de 2009. Les investissements réalisés pendant la période d’enquête concernaient principalement le domaine de la R&D ainsi que l’amélioration et la préservation des technologies et procédés de production pour plus d’efficacité. En particulier, l’industrie a investi dans de nouveaux types de produit qui n’étaient pas importés de la RPC pendant la même période et qui nécessitent un degré élevé de recherche et d’innovation.
(260)
En revanche, le rendement des investissements a baissé de 34 % entre 2009 et 2012. Il n’avait pourtant pas cessé de croître avant la période d’enquête, affichant une hausse de 293 % entre 2009 et 2011, mais il a chuté de 186 % au cours de la période d’enquête par rapport à 2011. La baisse de 2012 est une conséquence logique de la perte subie par l’industrie de l’Union pendant la période d’enquête.
(261)
En ce qui concerne l’aptitude à mobiliser des capitaux, l’examen a révélé une détérioration constante de l’aptitude de l’industrie de l’Union à générer des liquidités pour le produit similaire, ce qui a entraîné un affaiblissement de sa situation financière.
8. Conclusion relative au préjudice
(262)
L’analyse de la situation de l’industrie de l’Union montre une nette évolution à la baisse de la plupart des indicateurs de préjudice. Dans le contexte d’une consommation généralement en hausse, la production globale a augmenté au cours de la période considérée. Malgré une augmentation du volume des ventes, la part de marché de l’industrie de l’Union s’est contractée durant cette période en raison de la progression plus forte de la consommation. Le prix de vente moyen a fortement reculé pendant la période considérée, avec des répercussions négatives sur l’ensemble des indicateurs de performance financière tels que la rentabilité, le flux de liquidités, le rendement des investissements et l’aptitude à mobiliser des capitaux.
(263)
Sur la période considérée, le volume global des ventes de l’industrie de l’Union a augmenté. Toutefois, cette augmentation s’est accompagnée d’une forte baisse du prix de vente moyen ainsi que de la part de marché de l’industrie de l’Union.
(264)
Compte tenu de ce qui précède, l’enquête a notamment confirmé que les prix de vente de l’industrie de l’Union étaient inférieurs à ses coûts de production durant la période d’enquête, nuisant à la rentabilité de l’industrie de l’Union, qui a atteint des valeurs largement négatives au cours de cette période.
(265)
Les capacités ont, quant à elles, connu une évolution positive entre 2009 et la période d’enquête. Du reste, même si les investissements ont de fait diminué entre 2009 et la période d’enquête, ils ont augmenté entre 2011 et la période d’enquête. Comme il est expliqué à la section D.7.4, cela est dû au fait que les sociétés retenues dans l’échantillon ont continué d’investir dans le produit similaire, notamment en se concentrant sur des types de produits de niches à forte intensité de recherche et d’innovation, pour lesquels les importations en provenance du pays concerné étaient encore inexistantes. D’un autre côté, il est évident que l’industrie de l’Union doit également être capable de produire et de vendre des volumes importants de types de produits plus basiques (actuellement en concurrence avec les importations faisant l’objet de subventions en provenance de la RPC) afin d’amortir les frais fixes et de réaliser des économies d’échelle.
(266)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les pouvoirs publics chinois ont prétendu qu’il y avait de l’incohérence dans l’analyse de la Commission, celle-ci ayant déclaré que les investissements avaient principalement été réalisés dans la R&D alors que, manifestement, les capacités avaient aussi été augmentées au cours de la période d’enquête dans la perspective d’une demande accrue. Ces éléments ne sont pas incohérents mais complémentaires: les investissements dans de nouveaux types de produits entraînent inévitablement une augmentation des capacités pendant la même période. En outre, même si ces investissements s’accompagnent effectivement d’une augmentation des coûts pour l’industrie de l’Union, ils sont aussi un indicateur important des efforts que fait cette industrie pour demeurer compétitive.
(267)
Par conséquent, il peut être conclu que non seulement l’industrie de l’Union a subi un préjudice important au cours de la période d’enquête, mais elle s’est efforcée de réduire sa vulnérabilité face aux importations subventionnées du produit concerné, en développant des produits innovants qui ne sont pas encore importés du pays concerné.
(268)
À la lumière de ce qui précède, il est conclu que l’industrie de l’Union a subi un préjudice important au sens de l’article 8, paragraphe 5, du règlement de base.
E. LIEN DE CAUSALITÉ
(269)
Conformément à l’article 8, paragraphes 6 et 7, du règlement de base, il a été examiné si les importations faisant l’objet de subventions en provenance du pays concerné avaient causé à l’industrie de l’Union un préjudice pouvant être considéré comme important. Les facteurs connus autres que les importations faisant l’objet de subventions qui auraient pu causer au même moment un préjudice à l’industrie de l’Union ont également été examinés afin que le préjudice éventuellement imputable à ces autres facteurs ne soit pas attribué aux importations en question.
1. Effet des importations faisant l’objet de subventions
(270)
Sur la période considérée, l’enquête a révélé une augmentation de 596 % en volume et de 366 % en part de marché des importations faisant l’objet de subventions. Il est dès lors confirmé que tant le volume que la part de marché des importations du produit concerné ont considérablement augmenté durant la période considérée. Il existe de toute évidence une simultanéité entre la hausse des importations faisant l’objet de subventions et le recul de la part de marché de l’industrie de l’Union. Autrement dit, les importations ont progressé beaucoup plus vite que le marché de l’Union, et les producteurs de l’Union ont perdu des parts de marché au profit des importations faisant l’objet de subventions en provenance de Chine. Comme indiqué à la section D.4.2, l’enquête a également établi que les prix des importations faisant l’objet de subventions étaient sous-cotés par rapport à ceux de l’industrie de l’Union au cours de la période d’enquête.
(271)
L’enquête a montré que les prix des importations faisant l’objet de subventions ont diminué de 27,2 % au cours de la période considérée, ce qui a encore accentué les différences de prix entre les producteurs de l’Union et les producteurs-exportateurs chinois. Face à cette pression significative sur les prix, l’industrie de l’Union a déployé des efforts considérables pour diminuer ses coûts de production. Malgré ces efforts, en raison du niveau exceptionnellement bas des prix des importations en provenance de la RPC, l’industrie de l’Union a été une nouvelle fois contrainte de revoir ses prix de vente à la baisse, et ce jusqu’à des niveaux non rentables. Après la phase de démarrage en 2009, les producteurs de l’Union ont atteint des niveaux de bénéfice stables en 2010 et 2011. Ils ont toutefois enregistré de fortes pertes au cours de la période d’enquête.
(272)
Après avoir pris connaissance du document d’information, plusieurs parties intéressées ont contesté la conclusion de la Commission selon laquelle il existait un lien de causalité entre le préjudice important subi par l’industrie de l’Union et les importations faisant l’objet de subventions en provenance de la RPC. Elles ont fait valoir qu’il n’y avait pas de coïncidence dans le temps entre le préjudice et l’augmentation des importations en provenance du pays concerné, vu que les importations en provenance de Chine avaient augmenté de manière notable entre 2009 et 2011. En outre, le prix moyen des importations en provenance de la RPC en 2011 était de 4,96 EUR/m2, soit un montant proche de celui de 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Aux dires de ces parties, la conclusion selon laquelle le préjudice subi par l’industrie de l’Union doit être attribué aux importations en provenance de la RPC en 2012 serait en contradiction avec la constatation que ces importations n’ont pas eu d’impact négatif l’année précédente, alors que le prix moyen à l’importation était très similaire.
(274)
Les parties ont également affirmé que la coïncidence dans le temps entre le préjudice important subi et les importations faisant l’objet de subventions en provenance de la RPC ne pouvait pas être évaluée sur l’ensemble de la période considérée, c’est-à-dire de 2009 à la fin de la PE, sans qu’il soit tenu compte des tendances observées au cours de cette période.
(275)
Du début de la période considérée à la fin de la période d’enquête, les importations ont augmenté de 596 % et leur part de marché a progressé de 321 %. Les prix à l’importation ont reculé de 27,2 % au cours de la période considérée.
(276)
Il est exact que la marge bénéficiaire de l’industrie de l’Union en 2011 n’a été que légèrement inférieure à celle de 2010, en dépit de la forte augmentation des importations en provenance de la RPC dès 2011. En 2011, la consommation de vitrage solaire de l’Union a augmenté de manière significative, à savoir de 20,4 % par rapport à 2010, tandis que les importations en provenance de la RPC ont augmenté de 150 %. Pendant la période d’enquête, alors que la consommation a effectivement diminué d’un peu plus de 19 %, le volume des importations en provenance de Chine a encore augmenté, de plus de 35 %. Cela montre clairement la coïncidence dans le temps entre le préjudice important subi par l’industrie de l’Union au cours de la période d’enquête et la forte augmentation des importations faisant l’objet de subventions en provenance de Chine. Par ailleurs, il s’écoule forcément un certain temps avant que les effets négatifs de l’augmentation des importations faisant l’objet de subventions soient ressentis par les producteurs de l’Union (pertes - de clients notamment -, rendement des investissements et flux de liquidités en baisse, etc.). Cet argument est donc rejeté.
(277)
La Commission a également analysé les tendances qui se sont manifestées au cours de la période considérée. Le fait qu’en 2011 l’industrie de l’Union ait en effet encore été rentable, même si les importations de Chine avaient déjà augmenté cette année-là, ne change rien à la conclusion selon laquelle, pendant la période d’enquête, il y a eu une coïncidence dans le temps entre le préjudice subi par l’industrie de l’Union et l’augmentation continue des importations faisant l’objet de subventions en provenance de Chine.
(278)
Au cours de la période d’enquête, tandis que la consommation baissait d’un peu plus de 19 %, les producteurs-exportateurs chinois:
a)
ont accru leur part de marché de 12,4 points de pourcentage par rapport à 2011, alors que la part de marché de l’industrie de l’Union a reculé de 12,3 points de pourcentage;
b)
ont accru leurs volumes d’exportation vers l’Union de plus de 35 %, tandis que l’industrie de l’Union enregistrait une baisse de 32 % de ses ventes; et
c)
ont encore réduit leurs prix à l’exportation, déjà très bas, de plus de 10 %, de sorte que ceux-ci étaient sous-cotés par rapport aux prix de l’industrie de l’Union de près de 26,7 %, contribuant ainsi aux pertes subies par l’industrie de l’Union au cours de la période d’enquête.
(279)
Compte tenu de l’analyse ci-dessus, la Commission conclut que les importations faisant l’objet de subventions et l’augmentation considérable de leur part de marché à des prix constamment inférieurs à ceux de l’industrie de l’Union sont à l’origine du préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
2. Effets d’autres facteurs
2.1. Importations en provenance de pays tiers
(280)
Sur la période considérée, le volume des importations en provenance d’autres pays tiers a évolué comme suit:
Tableau 11
Importations en provenance de pays tiers (1 000 m2)
Pays tiers
2009
2010
2011
PE
Volume (en m2)
700
886
1 287
1 023
Indice
100
127
184
146
Part de marché
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Indice
100
74
90
88
Prix moyen (en EUR/m2)
10,50
10,09
9,60
8,40
Indice
100
96
91
80
Sources: Glass for Europe et le plaignant.
(281)
Le volume des importations en provenance d’autres pays tiers au cours de la période considérée a augmenté de 46 %, de pair avec la consommation dans l’Union. Leur part de marché a légèrement reculé (de 3,7 %) pendant la période d’enquête par rapport à 2011, mais dans l’ensemble elle s’est stabilisée au cours de la période considérée. La Turquie est le deuxième exportateur après la RPC, suivie de l’Inde.
(282)
Les informations disponibles relatives aux importations en provenance de l’ensemble des pays tiers montrent que leur prix moyen à l’importation était plus élevé que le prix moyen des importations de Chine. C’est également vrai pour le prix unitaire par type du produit concerné. Par ailleurs, le prix moyen des importations en provenance des pays tiers était soit semblable soit supérieur au prix moyen de l’industrie de l’Union.
(283)
Au vu du niveau globalement faible des volumes et parts de marché des importations en provenance des autres pays tiers ainsi que de leurs niveaux de prix, la Commission conclut que les importations en provenance de ces pays ne pouvaient pas briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de subventions et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
2.2. Résultats à l’exportation de l’industrie de l’Union
(284)
Sur la période considérée, le volume des exportations des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon a évolué comme suit:
Tableau 12
Résultats à l’exportation des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon
2009
2010
2011
PE
Valeur des ventes à l’exportation (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Indice
100
103
142
36
Volume des ventes à l’exportation (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Indice
100
117
185
52
Prix moyen (en EUR/m2)
13,22
11,56
10,12
9,21
Indice
100
87
77
70
Source: réponses des producteurs de l’Union au questionnaire.
(285)
Les ventes à l’exportation des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon ont augmenté entre 2009 et 2011, avant de chuter soudainement au cours de la période d’enquête (- 74 % en valeur et - 71,9 % en volume). Sur la base des réponses des exportateurs chinois retenus dans l’échantillon, cette chute semble être imputable aux prix très bas des exportations chinoises vers les principales destinations d’exportation de l’industrie de l’Union (notamment les États-Unis et le Canada).
(286)
Les ventes à l’exportation des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon ont représenté 20 % du volume de leurs ventes totales en 2009 (dans la phase de démarrage), 11 % en 2010 et seulement 14 % dans l’année record 2011. En 2012, elles ont enregistré une nouvelle baisse à 5 %.
(287)
C’est le marché de l’Union, l’un des plus importants au monde, qui est le principal marché de l’industrie de l’Union, et non les marchés de pays tiers. Le fait est que le vitrage solaire est relativement lourd et fragile, ce qui se traduit par des coûts supplémentaires en cas de transport sur une longue distance (risque de casse et de corrosion). L’enquête a aussi confirmé que la baisse des résultats à l’exportation est essentiellement due aux exportations chinoises à bas prix, qui concurrencent l’industrie de l’Union également sur les marchés des pays tiers. Par conséquent, la Commission ne peut pas en conclure que les mauvais résultats à l’exportation des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon brisent le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de subventions et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(288)
Après avoir pris connaissance du document d’information, plusieurs parties ont contesté les conclusions de la Commission selon lesquelles la baisse des ventes à l’exportation des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon au cours de la période d’enquête était vraisemblablement due au très faible niveau de prix des exportations chinoises vers les principales destinations d’exportation de l’industrie de l’Union (à savoir les États-Unis et le Canada). Elles ont estimé que cette conclusion n’était pas justifiée, puisque les exportations chinoises étaient déjà présentes en 2011; il n’y aurait donc aucune raison que les effets se soient fait sentir en 2012 seulement. Ces parties sont également d’avis que la véritable raison des faibles ventes à l’exportation de l’industrie de l’Union est son manque de compétitivité; ainsi, lorsque les prix du marché mondial ont baissé, l’industrie de l’Union n’a pas pu rester compétitive. En conséquence, lesdites parties ont affirmé que la baisse des ventes à l’exportation de l’industrie de l’Union au cours de la période d’enquête avait ajouté au préjudice subi.
(289)
La Commission rejette ces arguments pour les raisons suivantes. Le marché de l’Union - et non les marchés de pays tiers - reste le principal marché de l’industrie de l’Union. Par ailleurs, les coûts supplémentaires liés au transport sur une longue distance (en raison du risque de casse et de corrosion) ne peuvent être compensés que si le niveau des prix dans les pays tiers est suffisamment élevé. Cela ne semble pas être le cas. En effet, sur la base des informations dont dispose la Commission grâce aux réponses au questionnaire des producteurs-exportateurs de l’échantillon, les prix des exportations chinoises vers les principales destinations d’exportation de l’industrie de l’Union étaient très bas et ont encore reculé au cours de la période d’enquête, si on les compare à ceux de 2011. Cela montre que la baisse des résultats à l’exportation de l’industrie de l’Union est principalement due aux prix de plus en plus bas des exportations chinoises, qui ont cours aussi sur les marchés de pays tiers, comme cela a été confirmé lors de l’enquête.
(290)
Les mêmes parties ont en outre fait valoir que l’enquête portait sur le marché de l’Union et ne comportait pas d’évaluation de pratiques tarifaires déloyales supposées sur les marchés de pays tiers.
(291)
En outre, les conclusions tirées par les institutions de l’Union, en supposant qu’elles soient exactes, auraient imputé le préjudice causé par d’autres facteurs aux importations subventionnées entrant sur le territoire de l’Union. En résumé, les exportations chinoises prétendument subventionnées ou à bas prix vers des pays tiers n’étaient pas les importations faisant l’objet de subventions à destination de l’Union européenne et devaient donc être considérées comme un autre facteur, dont les effets préjudiciables ne pouvaient être attribués aux importations faisant l’objet de subventions.
(292)
La Commission rejette cet argument. Elle n’a pas cherché à savoir si les prix des exportations de la RPC à destination de pays tiers faisaient l’objet de pratiques de dumping et/ou de subventions. Elle a simplement établi, sur la base des prix à l’exportation vers des pays tiers qui ont été fournis par les producteurs-exportateurs inclus dans l’échantillon, que ces prix avaient constamment baissé au cours des dernières années.
(293)
Dans le même ordre d’idées, la Commission a analysé la baisse des prix des importations des pays tiers en provenance de la RPC comme un facteur distinct et ne l’a pas imputée aux importations subventionnées dans l’Union. Elle a seulement utilisé ce fait comme une explication possible de la diminution des exportations de l’industrie de l’Union vers ses principales destinations parmi les pays tiers, en ayant à l’esprit que ces marchés n’étaient pas, et n’avaient jamais été les principaux débouchés de l’industrie de l’Union. Même dans les meilleures années (2010 et 2011), plus de 85 % des ventes de l’industrie de l’Union ont été réalisées sur le marché de l’Union.
(294)
La Commission en conclut donc que la détérioration des résultats à l’exportation des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon ne peut pas briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de subventions et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
2.3. Évolution de la consommation et des capacités
(295)
Comme il a été indiqué à la section D.3 ci-dessus, la consommation de l’Union a augmenté de 65 % entre 2009 et la période d’enquête. Elle a atteint son niveau maximal en 2011, année où elle a augmenté de 105 % par rapport à 2009. Cependant, l’industrie de l’Union n’a pas pu tirer pleinement profit de cette hausse de la consommation. Ses ventes totales ont sensiblement progressé jusqu’en 2011, mais moins vite que le marché. Elles ont ensuite globalement diminué au cours de la période d’enquête. La part de marché de l’industrie de l’Union n’a cessé de se réduire durant la période considérée, enregistrant au cours de la période d’enquête un recul de 25,7 % par rapport à 2009 et de 15,8 % par rapport à 2011. À l’inverse, la part de marché comme le volume des ventes chinoises se sont considérablement accrus, même quand la consommation a baissé entre 2011 et la période d’enquête, leur hausse ayant été de 68,4 % entre 2011 et la période d’enquête et de 321 % sur l’ensemble de la période. Les importations en provenance de Chine ont enregistré une hausse de 596 % au cours de la période considérée.
(296)
Alors que la consommation de l’Union a augmenté pendant la période considérée, son évolution est telle qu’elle renforce le lien de causalité entre la hausse des importations faisant l’objet de subventions et le préjudice subi par l’industrie de l’Union; elle n’est pas elle-même à l’origine de ce préjudice. En outre, même au cours de la période d’enquête, quand la consommation a baissé, les importations faisant l’objet de subventions en provenance de la Chine ont réussi à accroître davantage leur part de marché au détriment de l’industrie de l’Union.
(297)
Après avoir pris connaissance du document d’information, plusieurs parties ont affirmé que le préjudice subi par l’industrie de l’Union était dû à la baisse de la consommation dans l’Union. Ce serait, selon elles, le seul facteur ayant accusé une baisse pour la première fois en 2012 et auquel le préjudice pourrait raisonnablement être lié, alors que les importations en provenance de Chine ont débuté dès 2011 à des prix comparables à ceux de 2012.
(298)
La consommation a en effet baissé en 2012 par rapport aux années précédentes. Toutefois, l’analyse de la Commission couvre la période comprise entre 2009, début de la période considérée, et la fin de la période d’enquête; or durant cette période, la consommation de l’Union a globalement augmenté de 65 %. Pendant la période considérée, la part de marché de l’industrie de l’Union a constamment et considérablement reculé, de 25,7 % globalement, alors que la part de marché des importations en provenance de Chine a augmenté de 321 %. La hausse des importations en provenance de Chine a été de 596 % au cours de la période considérée.
(299)
En outre, durant la période d’enquête, la consommation de l’Union était à un niveau comparable à celui de 2010, alors que, comme le montre le tableau 10 ci-dessus, 2010 a été l’année où l’industrie de l’Union a réussi à dégager un bénéfice raisonnable. Par conséquent, la baisse de la consommation de l’Union au cours de la période d’enquête ne saurait, en soi, avoir causé les pertes subies par l’industrie de l’Union au cours de cette période. Qui plus est, la part de marché de l’industrie de l’Union a chuté de 26,6 % entre 2010 et 2012, tandis que la part de marché des importations chinoises a augmenté de 318 % au cours de la même période. Enfin, en supposant que la baisse de la consommation pendant la période d’enquête ait causé le préjudice subi par l’industrie de l’Union, cette baisse aurait également dû avoir des répercussions sur les importations en provenance de Chine. Or, cela n’a manifestement pas été le cas. Au contraire, pendant la période d’enquête, les importations en provenance de Chine ont sensiblement augmenté, aussi bien en volume qu’en part de marché.
(300)
Compte tenu des considérations qui précèdent, la Commission rejette cette allégation et conclut que la baisse de la consommation lors de la période d’enquête n’a pas pu briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de subventions et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(301)
En ce qui concerne les capacités de production de l’industrie de l’Union, telles que présentées au tableau 4 ci-dessus, leur augmentation a clairement suivi la tendance à la hausse de la consommation de l’Union jusqu’à la fin de 2011. L’enquête a révélé que la principale raison de l’augmentation des capacités de production entre 2011 et la période d’enquête (+ 12,5 %) a été l’arrivée d’une nouvelle société sur le marché du vitrage solaire. Les capacités de production de toutes les autres entreprises sur le marché ont légèrement diminué au cours de la même période. Par conséquent, l’évolution générale des capacités de l’industrie de l’Union a suivi celle de la consommation de l’Union. La Commission considère donc que les importantes capacités de production de l’industrie de l’Union, qui se situaient déjà à un niveau élevé au début de la période considérée et qui sont restées élevées au cours de la période d’enquête, n’étaient pas de nature à briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de subventions et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(302)
Après avoir pris connaissance du document d’information, plusieurs parties ont fait valoir que la Commission n’avait pas pris en considération les capacités excédentaires présumées comme pouvant être une cause importante de préjudice. Au cours de la période considérée, l’augmentation des capacités n’était, selon ces parties, pas justifiée par l’augmentation de la consommation, puisque l’industrie de l’Union a constamment été confrontée à un énorme fossé entre ses capacités de production et la consommation, ce qui, toujours selon ces parties, n’était pas économiquement viable. Celles-ci voient en outre dans l’arrivée d’une nouvelle société sur le marché entre 2011 et la fin de la période d’enquête un facteur ayant contribué au préjudice, dans la mesure où elle a accru la concurrence sur le marché intérieur.
(303)
Les parties ont également fait valoir que la baisse de la consommation dans l’Union et l’augmentation des capacités de production, associées à une baisse des ventes à l’exportation, avaient conduit à un faible taux d’utilisation des capacités. Ce faible taux d’utilisation a entraîné des frais fixes élevés qui, à leur avis, ont eu de sérieuses répercussions sur l’industrie du vitrage solaire de l’Union.
(304)
La Commission fait observer que le niveau des capacités de l’ensemble de l’industrie de l’Union a constamment été supérieur à celui de la consommation totale de l’Union sur toute la période considérée. Cela n’a pas empêché les sociétés de l’industrie de l’Union incluses dans l’échantillon de réaliser des bénéfices au cours des deux années ayant précédé la période d’enquête, tandis qu’elles n’ont subi des pertes substantielles (- 14,5 %) qu’au cours de la période d’enquête.
(305)
Au demeurant, les capacités des producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon n’ont augmenté que de 4 % entre 2010 et 2011 et de 2,6 % entre 2011 et la période d’enquête, ce qui s’est traduit par une modeste augmentation globale de 6,7 % entre 2010 et la période d’enquête.
(306)
Par conséquent, l’écart entre la consommation et les capacités a existé durant toute la période considérée et, même s’il s’est légèrement creusé au cours de la période d’enquête, il ne peut expliquer les énormes pertes subies par les sociétés incluses dans l’échantillon pendant la période d’enquête. La Commission rejette donc l’affirmation selon laquelle le niveau des capacités de l’industrie de l’Union n’est pas économiquement viable.
(307)
S’agissant de l’argument selon lequel la société arrivée sur le marché en 2012 aurait contribué au préjudice subi par l’industrie de l’Union, la Commission fait observer que cette nouvelle société, même si elle a mis en place d’énormes capacités, a eu une production et des volumes de vente très limités, de l’ordre de 2 % des ventes totales de l’Union, au cours de la période d’enquête. Il s’ensuit que son arrivée n’a pratiquement pas eu d’incidence sur les résultats de l’industrie de l’Union dans son ensemble, si ce n’est de gonfler de manière significative les statistiques concernant les capacités et l’utilisation des capacités de cette industrie. En effet, si on exclut les chiffres relatifs à cette nouvelle société, les capacités de l’ensemble des autres producteurs de l’Union ont en fait diminué entre 2011 et 2012.
(308)
L’enquête n’a pas confirmé non plus l’allégation selon laquelle l’industrie du vitrage solaire pâtirait fortement des frais fixes. En fait, les frais fixes moyens des producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon étaient compris dans une fourchette de 25 à 35 % du coût total de production pendant la période d’enquête. Au cours des années 2010 et 2011, le pourcentage de frais fixes était légèrement inférieur, mais se situait toujours dans la même fourchette. Cela montre clairement que les importantes capacités constatées au cours de la période d’enquête ont, de toute évidence, eu une incidence sur le coût de production, mais cette incidence n’était pas significative et ne peut pas expliquer les lourdes pertes subies pendant la période d’enquête, en particulier au regard des bénéfices obtenus les années précédentes. En outre, le taux d’utilisation des capacités des producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon a certes baissé par rapport aux années précédentes, mais il s’est maintenu à un niveau de 65 % au cours de la période d’enquête.
(309)
Enfin, dans son analyse, la Commission a également tenu compte du fait que les capacités installées peuvent être adaptées pour produire d’autres types de verre qui ne relèvent pas du champ de la présente enquête. En conséquence, la Commission voit dans cet élément un argument de plus pour réfuter la thèse de cette partie intéressée selon laquelle les importantes capacités installées ne seraient pas économiquement viables.
(310)
Compte tenu de ce qui précède, la Commission rejette les arguments avancés par les parties et réaffirme que l’évolution de la consommation, des capacités et de l’utilisation des capacités au cours de la période considérée, analysées alternativement et cumulativement, ne sont pas de nature à briser le lien de causalité entre le préjudice important subi par l’industrie de l’Union et les importations faisant l’objet de subventions.
2.4. Évolution des modules solaires
(311)
Selon les informations dont la Commission a connaissance (20), entre 80 et 85 % des ventes de vitrage solaire sont destinées aux producteurs de modules solaires (modules photovoltaïques en silicium cristallin et modules photovoltaïques à couche mince) et entre 15 et 20 % des ventes sont destinées aux producteurs de capteurs thermiques plats produisant de l’eau chaude. Par conséquent, l’évolution observée des modules solaires a d’importantes répercussions sur la consommation de vitrage solaire.
(312)
Après avoir pris connaissance du document d’information, deux parties ont fait valoir qu’à côté de l’évolution de la consommation du produit concerné, le préjudice subi par l’industrie de l’Union était également lié au recul de la consommation de modules solaires et aux pertes enregistrées par ce secteur à la fin de 2011 et au début de 2012. Les effets des difficultés financières des producteurs de panneaux solaires auraient commencé à se faire sentir sur le marché du vitrage solaire à la fin de 2011 et en 2012, en raison du décalage dans le temps entre les deux événements.
(313)
La consommation de modules solaires a augmenté régulièrement sur l’ensemble de la période 2009-2012 et, malgré une baisse en 2012, le niveau de consommation est resté supérieur de 221 % à celui de 2009 et de 44 % à celui de 2010 (21). En outre, s’il est vrai que la demande de modules dans l’Union a été initialement suscitée par des régimes d’aides financières, parmi lesquels figurent principalement les tarifs de rachat garantis (TRG), il n’a pas pu être conclu que les réductions de ces TRG (fin 2011/début 2012) avaient brisé le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de subventions et le préjudice (22). En effet, la demande de modules solaires est restée relativement élevée au cours de la même période 2009-2012.
(314)
Par conséquent, la consommation de modules solaires et, logiquement, la demande de vitrage solaire, se sont maintenues à un niveau élevé au cours de la période considérée. La légère baisse enregistrée en 2012 ne peut être considérée à elle seule comme un facteur de nature à briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de subventions en provenance de la RPC et le préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
(315)
De même, la demande de modules solaires étant restée relativement élevée au cours de la période 2009-2012 et la demande de vitrage solaire ayant augmenté de 65 % sur la même période, l’incidence de la détérioration de la situation financière des producteurs de modules solaires sur la consommation de vitrage solaire à la fin de 2011 et au début de 2012 ne peut pas être considérée à elle seule comme un facteur de nature à briser le lien de causalité entre les importations de vitrage solaire faisant l’objet de subventions en provenance de la RPC et le préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
(316)
Compte tenu des éléments qui précèdent, la Commission confirme que l’évolution de la consommation de modules solaires ne saurait être considérée à elle seule comme un facteur de nature à briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de subventions en provenance de la RPC et le préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
3. Conclusion
(317)
L’enquête a établi qu’il existait un lien de causalité entre le préjudice important subi par l’industrie de l’Union et les importations faisant l’objet de subventions en provenance de la RPC. La Commission a analysé d’autres causes possibles du préjudice, notamment les importations en provenance d’autres pays tiers, les résultats à l’exportation de l’industrie de l’Union, les changements dans les habitudes de consommation et dans les capacités de production ou la position de certains des utilisateurs du produit concerné sur le marché. Aucune d’entre elles, analysée alternativement et cumulativement, n’a été considérée comme un facteur de nature à briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de subventions en provenance de la RPC et le préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
(318)
Sur la base de l’analyse présentée ci-dessus, qui a clairement distingué et séparé les effets de tous les facteurs connus sur la situation de l’industrie de l’Union des effets préjudiciables des importations faisant l’objet de subventions, il est conclu que les importations faisant l’objet de subventions en provenance du pays concerné ont causé à l’industrie de l’Union un préjudice important au sens de l’article 8, paragraphe 6, du règlement de base.
(319)
Après la période d’enquête, plusieurs producteurs de vitrage solaire de l’Union ont annoncé publiquement la cessation de leurs activités de production, ce qui a inévitablement eu pour conséquence de transformer d’importantes capacités opérationnelles en capacités inutilisées. Cela renforce encore le lien de causalité établi ci-dessus et démontre l’effet dévastateur que les importations faisant l’objet de subventions ont eu sur l’industrie de l’Union.
F. INTÉRÊT DE L’UNION
(320)
Conformément à l’article 31 du règlement de base, la Commission a examiné si, malgré les conclusions concernant le subventionnement préjudiciable, l’adoption de mesures dans ce cas particulier irait clairement à l’encontre de l’intérêt de l’Union. L’analyse de l’intérêt de l’Union repose sur une évaluation des divers intérêts en jeu, notamment ceux de l’industrie de l’Union, des importateurs, des fournisseurs de matières premières et des utilisateurs du produit concerné.
1. Intérêt de l’industrie de l’Union
(321)
Durant la période d’enquête, l’industrie de l’Union employait directement quelque 860 personnes dans la production et la vente du produit similaire. L’enquête a permis d’établir que l’industrie de l’Union avait subi un préjudice important, causé par les importations faisant l’objet de subventions en provenance du pays concerné durant la période d’enquête. Certains producteurs de l’Union ont déjà été contraints de fermer leurs sites de production, tandis que d’autres ont déposé leur bilan (23). En l’absence de mesures, il est fort probable que la situation économique de l’industrie de l’Union se dégradera encore.
(322)
L’institution de droits compensateurs devrait éliminer les effets de distorsion des échanges résultant du subventionnement préjudiciable et restaurer une concurrence effective sur le marché de l’Union afin de permettre à l’industrie de l’Union d’aligner les prix du produit similaire sur les coûts de production et, ce faisant, d’améliorer sa rentabilité. L’institution de mesures devrait également permettre à l’industrie de l’Union de récupérer au moins une partie de la part de marché perdue pendant la période considérée, ce qui aurait une incidence positive sur sa situation financière générale.
(323)
En outre, l’industrie de l’Union devrait être en mesure de bénéficier d’un meilleur accès aux capitaux et d’investir davantage dans la R&D et l’innovation dans le secteur du vitrage solaire.
(324)
Enfin, il est probable que les producteurs de l’Union qui ont été contraints d’arrêter leur production sous l’effet de la pression des importations faisant l’objet de subventions en provenance de Chine pourront redémarrer leur activité. Globalement, ce scénario permettrait non seulement de garantir les emplois existants mais aussi d’envisager raisonnablement un accroissement futur de la production et la création d’emplois.
(325)
En l’absence de mesures, il faut s’attendre à de nouvelles pertes de parts de marché et à une nouvelle détérioration de la rentabilité de l’industrie de l’Union. Cette situation deviendrait intenable à court et moyen terme. En conséquence, outre les nombreux producteurs de l’Union qui ont déjà été contraints de quitter le marché, d’autres producteurs pourraient déposer leur bilan, ce qui entraînerait vraisemblablement la disparition de l’industrie de l’Union à court ou moyen terme, avec d’importantes répercussions sur les emplois existants.
(326)
Il est donc conclu que l’institution de droits compensateurs serait dans l’intérêt de l’industrie de l’Union.
2. Intérêt des importateurs et négociants indépendants
(327)
Les deux importateurs ayant coopéré avaient pour principale activité la vente du produit concerné. Tous deux exploitaient des sources d’approvisionnement diversifiées pour le produit concerné, c’est-à-dire qu’ils ne s’approvisionnaient pas seulement en RPC mais également dans l’Union et dans des pays tiers.
(328)
Il a été avancé que l’institution de mesures sur le produit concerné aurait des répercussions négatives sur l’activité des importateurs. Premièrement, l’institution de droits compensateurs ne devrait pas conduire à la disparition de l’ensemble des importations en provenance de la RPC. Deuxièmement, bien qu’il soit probable que l’institution de mesures ait des effets négatifs sur la situation financière des importateurs qui se fournissent exclusivement ou principalement en RPC, en raison de la possibilité de s’approvisionner dans d’autres pays tiers, les importateurs devraient être flexibles et se tourner vers d’autres sources d’approvisionnement si nécessaire.
(329)
Il y a donc lieu de conclure que l’institution de mesures du niveau proposé peut avoir certaines répercussions négatives sur la situation des importateurs indépendants du produit concerné, mais que ces répercussions sont atténuées par le fait que les importateurs et les négociants peuvent utiliser d’autres sources d’approvisionnement, à la fois dans les pays tiers et auprès de l’industrie de l’Union, cette dernière étant en mesure d’accroître sa production, et que, dans tous les cas, elles ne l’emporteront pas sur les effets bénéfiques pour d’autres parties.
3. Intérêt des fournisseurs de matières premières
(330)
Aucun fournisseur de matières premières n’a coopéré à l’enquête. En l’absence de données fournies par ces parties, il n’y a aucun élément de preuve montrant que l’institution de mesures serait contraire à l’intérêt de celles-ci.
4. Intérêt des utilisateurs
(331)
Tous les utilisateurs qui ont répondu sont des producteurs de modules solaires et/ou de capteurs thermiques. Trois utilisateurs sont favorables à l’institution de droits compensateurs, au motif que l’industrie de l’Union produit du vitrage solaire de meilleure qualité, que les sociétés chinoises ne peuvent pas toujours offrir. À l’inverse, trois autres utilisateurs se sont prononcés contre l’institution de mesures compensatoires, car ils s’attendent à ce que l’institution de droits compensateurs ait des répercussions négatives sur leurs affaires. Ils craignent de ne pas pouvoir répercuter la hausse des prix sur les consommateurs finaux, compte tenu de la situation désastreuse de l’industrie des modules solaires.
(332)
Selon les informations transmises par les utilisateurs, le vitrage solaire représente seulement entre 6 et 8 % du coût total des modules solaires, c’est-à-dire une faible part des coûts et de la valeur finale des modules photovoltaïques. En outre, il peut être estimé que si des droits compensateurs étaient institués sur le vitrage solaire importé de la RPC, l’augmentation du coût total des modules solaires serait inférieure à 1 %. Ce pourcentage s’explique principalement par le fait que les utilisateurs ayant coopéré achètent d’importantes quantités de vitrage solaire auprès des producteurs de l’Union.
(333)
En conséquence, si l’institution éventuelle de droits compensateurs entraînera très probablement une légère hausse des prix des moyens de production pour les modules solaires, par comparaison avec le scénario alternatif sans droits compensateurs, il ne devrait pas y avoir de répercussion négative majeure sur les coûts et les prix finaux de l’industrie des modules solaires de l’Union.
(334)
En outre, certains utilisateurs disposent déjà d’autres sources d’approvisionnement, notamment en Turquie et en Inde, qui ne souffriront pas de l’institution de droits compensateurs. Les autres utilisateurs peuvent également se tourner vers de nouvelles sources d’approvisionnement, soit auprès de l’industrie de l’Union soit dans les pays tiers.
(335)
Considérant ce qui précède, la Commission a rejeté les arguments avancés par certains utilisateurs contre l’institution de mesures.
5. Aspects de concurrence
(336)
Un importateur a fait valoir que, depuis que certains producteurs de l’Union avaient participé à une entente mondiale sur le marché du verre plat (dont fait partie le vitrage solaire) et s’étaient vu infliger une amende par la Commission européenne en 2007, ils utilisaient l’outil antisubventions pour compenser les pertes subies du fait des amendes imposées à l’entente et du recul de leurs parts de marché dans l’Union. Du reste, si l’accès au marché de l’Union devait être restreint par des droits compensateurs, les producteurs de l’Union n’en seraient que plus encouragés à constituer une entente ou à adopter d’autres comportements anticoncurrentiels à l’égard de produits dont l’effet de levier du point de vue du volume est faible dans l’Union, comme les produits d’ameublement.
(337)
Ces arguments doivent être rejetés. En premier lieu, la Commission note que l’entente a cessé de fonctionner en 2007. Dès lors, les effets passés de l’entente n’ont eu aucune répercussion sur l’industrie au cours de la période considérée. Deuxièmement, aucun des producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon et aucun des actuels producteurs de l’Union enregistrant les plus gros volumes de vente n’étaient parties à l’entente. Troisièmement, l’institution éventuelle de droits compensateurs ne devrait pas avoir la moindre répercussion sur le comportement concurrentiel de l’industrie de l’Union puisque, d’une part, la structure du marché de l’Union restera inchangée et, d’autre part, les sociétés ont l’obligation générale de respecter les règles de concurrence européennes et nationales en vigueur, que des droits soient institués ou non.
(338)
Un importateur a également fait valoir que l’institution de droits aurait des répercussions négatives sur le marché de l’Union du revêtement antireflet du vitrage solaire. Ce marché, que l’importateur qualifie de marché lié, serait, selon lui, dominé par les producteurs de l’Union, et l’institution de mesures renforcerait leur position au détriment des fournisseurs concurrents de revêtement antireflet. En outre, il a été affirmé que les importateurs rencontraient des difficultés à obtenir des commandes auprès des producteurs de l’Union ou à faire livrer ces commandes dans un délai raisonnable et à un prix raisonnable.
(339)
Le marché du revêtement antireflet est concerné par l’enquête et n’est pas un marché lié. L’enquête a montré que les producteurs de l’Union étaient effectivement restés compétitifs sur ce marché de niche durant la période d’enquête, en dépit des prix relativement plus élevés qu’ils facturaient, car le marché considérait que leurs produits à couches présentaient un avantage qualitatif. En revanche, aucun élément de preuve n’a été fourni indiquant que l’industrie de l’Union n’aurait pas été capable de répondre à une hausse éventuelle de la demande de vitrage solaire à revêtement antireflet. Par conséquent, l’argument de cet importateur doit être rejeté.
(340)
Concernant les plaintes selon lesquelles les producteurs de l’Union avaient refusé de répondre aux commandes ou de les livrer en temps et en heure à des prix raisonnables, il est du ressort exclusif de chaque producteur de choisir sa stratégie commerciale pour autant que ce ou ces producteurs ne détiennent pas une position dominante, seuls ou conjointement, sur le marché concerné. Il y a une concurrence suffisante sur le marché de l’Union pour changer et/ou diversifier ses fournisseurs. Cet argument doit donc être rejeté, lui aussi.
6. Conclusion concernant l’intérêt de l’Union
(341)
Au vu de ce qui précède et sur la base d’une évaluation des divers intérêts pris dans leur ensemble, il a été conclu qu’il était dans l’intérêt de l’Union d’instituer des mesures définitives à l’encontre des importations de vitrage solaire originaire de la RPC.
G. MESURES COMPENSATOIRES
(342)
Compte tenu des conclusions établies au sujet du subventionnement, du préjudice, du lien de causalité et de l’intérêt de l’Union, il y a lieu d’instituer des mesures compensatoires définitives afin d’empêcher que l’industrie de l’Union continue de subir un préjudice du fait des importations faisant l’objet de subventions.
1. Niveau d’élimination du préjudice
(343)
Aux fins de la détermination du niveau de ces mesures, il a été tenu compte des marges de subvention établies et du montant du droit nécessaire pour éliminer le préjudice subi par les producteurs de l’Union, sans dépasser les marges de subvention constatées.
(344)
Pour le calcul du montant du droit nécessaire afin d’éliminer les effets des subventions préjudiciables, il a été estimé que toute mesure devrait permettre à l’industrie de l’Union de couvrir ses coûts de production et de réaliser le bénéfice avant impôt qu’elle pourrait raisonnablement escompter des ventes du produit similaire dans l’Union dans des conditions de concurrence normales, c’est-à-dire en l’absence d’importations faisant l’objet de subventions.
(345)
Une marge bénéficiaire correspondant à 8,3 % du chiffre d’affaires est considérée comme le minimum que l’industrie de l’Union pouvait escompter en l’absence d’importations faisant l’objet de subventions préjudiciables. Cette marge bénéficiaire repose sur le bénéfice moyen réalisé par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon en 2010, quand les importations du produit concerné étaient encore peu nombreuses et n’avaient, de ce fait, pas encore pu fausser les conditions de concurrence normales.
(346)
Sur cette base, un prix non préjudiciable du produit similaire a été calculé pour l’industrie de l’Union. Ce prix non préjudiciable a été obtenu en ajoutant la marge bénéficiaire susmentionnée de 8,3 % au coût de production des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon durant la période d’enquête.
(347)
La majoration de prix nécessaire a ensuite été déterminée en comparant le prix à l’importation moyen pondéré payé aux producteurs-exportateurs de la RPC ayant coopéré à l’enquête et inclus dans l’échantillon, tel qu’il a été établi pour le calcul de la sous-cotation des prix, dûment ajusté pour tenir compte des coûts d’importation et des droits de douane, avec le prix moyen pondéré non préjudiciable du produit similaire vendu par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon sur le marché de l’Union au cours de la période d’enquête. Toute différence résultant de cette comparaison a ensuite été exprimée en pourcentage de la valeur CAF moyenne pondérée à l’importation.
(348)
Après avoir pris connaissance du document d’information, une partie a contesté la marge bénéficiaire utilisée comme bénéfice cible. Elle a soutenu que la Commission devrait prendre en considération tous les autres facteurs qui ont influé sur la rentabilité durant la période d’enquête et a fait valoir qu’un bénéfice cible raisonnable ne pouvait pas être supérieur à 5 %.
(349)
La Commission rejette cette affirmation pour les raisons suivantes. Le bénéfice cible retenu ne repose pas sur une estimation mais sur le bénéfice effectivement réalisé par l’industrie de l’Union avant que les conditions de concurrence ne soient faussées par les importations faisant l’objet de subventions en provenance de Chine. La Commission considère ce bénéfice comme raisonnable; elle a également tenu compte du fait que la situation du marché n’était pas sensiblement différente de celle qui a été observée pendant la période d’enquête, si on fait abstraction de l’impact des importations faisant l’objet de subventions en provenance de Chine. L’affirmation de la partie susmentionnée à cet égard selon laquelle la consommation en 2010 était nettement plus élevée qu’en 2012 est erronée dans les faits. Ainsi qu’il est indiqué plus haut dans la section E.2.3, les niveaux de consommation en 2010 et en 2012 étaient similaires. De plus, en 2010, l’industrie de l’Union développait ses capacités car elle escomptait une forte augmentation de la demande, ce qui a eu un effet négatif sur ses bénéfices de l’année en question. Enfin, le bénéfice cible de 5 % qui est proposé est arbitraire car il ne repose sur aucune donnée ni aucun véritable calcul; il est donc rejeté.
2. Mesures
(350)
À la lumière de ce qui précède et conformément à l’article 15 du règlement de base, un droit compensateur définitif devrait être institué sur les importations de vitrage solaire originaire de la RPC, au niveau de la marge la plus faible constatée (subvention ou préjudice), conformément à la règle du droit moindre. En l’espèce, le taux de droit devrait donc être fixé au niveau des marges de subvention constatées.
(351)
Compte tenu du degré élevé de coopération des producteurs-exportateurs chinois, le droit applicable à «toutes les autres sociétés» a été établi au niveau du droit le plus élevé institué pour les sociétés incluses dans l’échantillon ou ayant coopéré à l’enquête. Le droit applicable à «toutes les autres sociétés» sera imposé aux sociétés qui n’ont pas coopéré à l’enquête.
(352)
En ce qui concerne les sociétés chinoises non retenues dans l’échantillon qui ont coopéré et qui sont énumérées sur la liste figurant à l’annexe, le taux de droit définitif équivaut à la moyenne pondérée des taux applicables aux sociétés retenues dans l’échantillon.
(353)
Sur la base de ce qui précède, les taux auxquels ces droits sont institués sont fixés comme suit:
Nom de la société
Marge de subvention
Marge de préjudice
Droit compensateur
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Autres sociétés ayant coopéré énumérées à l’annexe I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Toutes les autres sociétés
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Les mesures compensatoires ci-dessus sont établies sous la forme de droits ad valorem, c’est-à-dire proportionnels à la valeur de l’importation.
(355)
Les taux de droit compensateur individuels précisés dans le présent règlement ont été établis sur la base des conclusions de la présente enquête. Ils reflètent donc la situation au moment de l’enquête en ce qui concerne les sociétés retenues dans l’échantillon, la moyenne des taux de droit qui leur sont imposés étant appliquée aux sociétés ayant coopéré et non retenues dans l’échantillon.
(356)
Ces taux de droit (par opposition au droit applicable à «toutes les autres sociétés» à l’échelle nationale) s’appliquent par conséquent exclusivement aux importations des produits originaires du pays concerné et fabriqués par les sociétés et donc par les entités juridiques spécifiques mentionnées. Les produits importés fabriqués par toute société qui n’est pas spécifiquement mentionnée à l’article 1er, y compris par des entités liées aux sociétés spécifiquement mentionnées, ne peuvent pas bénéficier de ces taux et sont soumis au taux de droit applicable à «toutes les autres sociétés».
(357)
Toute demande d’application d’un taux de droit compensateur individuel (par exemple, à la suite d’un changement de dénomination de l’entité ou de la création de nouvelles entités de production ou de vente) doit être immédiatement adressée à la Commission et contenir toutes les informations utiles concernant, notamment, toute modification des activités de la société liées à la production ainsi qu’aux ventes intérieures et à l’exportation résultant de ce changement de dénomination ou de la création de ces nouvelles entités de production ou de vente. Si nécessaire, le règlement sera modifié en conséquence par une mise à jour de la liste des sociétés bénéficiant de taux de droits individuels.
(358)
Afin de garantir la bonne application du droit compensateur, le niveau de droit résiduel doit s’appliquer non seulement aux producteurs-exportateurs n’ayant pas coopéré, mais également aux producteurs qui n’ont effectué aucune exportation vers l’Union pendant la période d’enquête, sauf s’ils ont coopéré à l’enquête.
(359)
Après avoir pris connaissance du document d’information, le plaignant a affirmé que les droits antidumping et compensateurs ad valorem n’étaient pas efficaces et a demandé à la Commission d’instituer des mesures prenant la forme d’un prix minimal à l’importation. Plusieurs utilisateurs ont d’ailleurs également proposé un prix minimal à l’importation. Les raisons invoquées par les parties et les raisons pour lesquelles la Commission a rejeté ces demandes sont développées aux considérants 144 à 168 du règlement d’exécution (UE) no 470/2014 de la Commission (24) (ci-après le «règlement antidumping définitif»).
(360)
Après avoir pris connaissance du document d’information, les trois producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon, ainsi que Henan Yuhua, ont proposé des engagements de prix sous la forme de prix minimaux à l’importation. La Commission a rejeté les engagements proposés pour les motifs énoncés aux considérants 172 à 179 du règlement antidumping définitif.
(361)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 25, paragraphe 1, du règlement de base,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Il est institué un droit compensateur définitif sur les importations de vitrage solaire constitué de verre plat sodocalcique trempé caractérisé par une teneur en fer inférieure à 300 ppm, un facteur de transmission solaire supérieur à 88 % (mesuré dans les conditions suivantes: AM1,5 300-2 500 nm), une résistance maximale à la chaleur de 250 °C et une résistance aux chocs thermiques de Δ 150 K (mesurées selon la norme EN 12150), ainsi qu’une résistance mécanique égale ou supérieure à 90 N/mm2 (mesurée selon la norme EN 1288-3), relevant actuellement du code NC ex 7007 19 80 et originaire de la République populaire de Chine. Le vitrage solaire à couches (sur une face ou les deux) relève du code TARIC 7007198019 et le vitrage solaire sans couche du code TARIC 7007198011.
2. Les taux de droit compensateur applicables au prix net franco frontière de l’Union, avant dédouanement, du produit décrit au paragraphe 1 et fabriqué par les sociétés énumérées dans le tableau ci-dessous s’établissent comme suit:
Société
Droit compensateur
Code additionnel TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Autres sociétés ayant coopéré énumérées à l’annexe I
12,4 %
Toutes les autres sociétés
17,1 %
B999
3. L’application des taux de droit compensateur individuels fixés pour les sociétés mentionnées au paragraphe 2 est subordonnée à la présentation aux autorités douanières des États membres d’une facture commerciale en bonne et due forme, conforme aux exigences fixées à l’annexe II. Faute de présentation d’une telle facture, c’est le taux de droit applicable à «toutes les autres sociétés» qui s’appliquera.
4. Sauf indication contraire, les dispositions en vigueur en matière de droits de douane sont applicables.
Article 2
Lorsqu’un nouveau producteur-exportateur de la République populaire de Chine fournit à la Commission des éléments de preuve suffisants pour établir
-
qu’il n’a pas exporté vers l’Union le produit décrit à l’article 1er, paragraphe 1, au cours de la période d’enquête (comprise entre le 1er janvier 2012 et le 31 décembre 2012),
-
qu’il n’est lié à aucun des exportateurs ou des producteurs de la République populaire de Chine soumis aux mesures instituées par le présent règlement,
-
qu’il a effectivement exporté vers l’Union le produit concerné après la période d’enquête sur laquelle les mesures sont fondées ou qu’il s’est engagé d’une manière irrévocable par contrat à exporter une quantité importante du produit vers l’Union,
l’article 1er, paragraphe 2, peut être modifié de sorte que le nouveau producteur-exportateur est ajouté aux sociétés ayant coopéré qui n’ont pas été retenues dans l’échantillon et qui sont donc soumises au taux de droit moyen pondéré de 12,4 %.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 13 mai 2014.