NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 404/2014
ze dne 17. února 2014,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011, pokud jde o sledování emisí CO2 z nových lehkých užitkových vozidel, jejichž typ byl schválen v rámci vícestupňového schvalování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (1), a zejména na čl. 8 odst. 9 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V příloze XII nařízení Komise (ES) č. 692/2008 (2) jsou stanoveny nové metody stanovení emisí CO2 a spotřeby paliva pro vozidla N1, která prošla postupem vícestupňového schválení typu (dále jen „vozidla vyráběná ve více fázích“). Tato nová metoda se bude používat od 1. ledna 2014, ale dobrovolně se může používat již od 1. ledna 2013.
(2)
Bod 7 části B přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 stanoví, že specifické emise CO2 dokončených vozidel jsou připsány výrobci základního vozidla. Proto je třeba, aby se dokončená vozidla vyráběná ve více fázích v rámci sledování rozlišovala a aby bylo možné identifikovat výrobce základního vozidla. Rovněž je zapotřebí podle metodiky uvedené v příloze XII nařízení (ES) č. 692/2008 vymezit určité údaje, které se vztahují k základnímu vozidlu.
(3)
Výrobci základních vozidel mají v souladu s čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 510/2011 právo ověřovat údaje o vozidlech vyráběných ve více fázích, na jejichž základě jim byl vypočítán cíl pro specifické emise CO2. Proto je vhodné stanovit příslušné údaje parametrů a zajistit, aby takové ověření mohlo být účinně provedeno.
(4)
Metodika stanovená v příloze XII nařízení (ES) č. 692/2008 se uplatní na nedokončená nebo dokončená vozidla. Pokud se však dokončené vozidlo před první registrací dále upravuje, mělo by být upřesněno, že při výpočtu cíle pro specifické emise jsou sledovány a vzaty v úvahu hmotnost vozidla v provozním stavu a emise CO2 pro úplné vozidlo, které se používá jako vozidlo základní.
(5)
Je nezbytné dále upřesnit údaje, které by měly být poskytovány, s cílem zajistit, aby emise CO2 vozidel vyráběných ve více fázích mohly být adekvátně a účinně sledovány a ověřovány.
(6)
Vozidlo je identifikováno identifikačním číslem vozidla (dále jen „VIN“), tedy alfanumerickým kódem přiděleným vozidlu výrobcem v souladu s nařízením Komise (EU) č. 19/2011 (3). Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (4) v oddíle 4 přílohy XVII stanoví jako základní pravidlo, že identifikační číslo základního vozidla musí být zachováno ve všech dalších stupních procesu schvalování typu, aby se zajistila sledovatelnost procesu. Prostřednictvím VIN by proto mělo být možné propojit dokončené vozidlo s vozidlem základním s cílem určit výrobce základního vozidla, který je odpovědný za emise CO2. Kromě toho by VIN mělo umožnit výrobci základního vozidla ověřit příslušné údaje týkající se základního vozidla. Poněvadž neexistují žádné jiné parametry, které mohou poskytnout tento druh propojení, je vhodné požadovat, aby členské státy sledovaly čísla VIN nově registrovaných vozidel N1 a podávaly o nich zprávu Komisi prostřednictvím systému shromažďování údajů Evropské agentury pro životní prostředí (EEA).
(7)
Za účelem výpočtu cílů pro specifické emise, pokud jde o vozidla vyráběná ve více fázích, je třeba v souladu s bodem 7 části B přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 posoudit standardní přidanou hmotnost stanovenou podle bodu 5.3 přílohy XII nařízení (ES) č. 692/2008. To bude vyžadovat sledování a hlášení hmotnosti v provozním stavu základního vozidla a technicky přípustné maximální hmotnosti naloženého vozidla, prostřednictvím čehož může být stanovena standardní přidaná hmotnost, nebo případně sledování a hlášení vlastní standardní přidané hmotnosti. Kromě toho, aby bylo možné určit, zda vozidlo vyrobené ve více fázích spadá do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 510/2011, je nezbytné ověřit, že referenční hmotnost dokončeného vozidla nepřekročí limity uvedené v čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení.
(8)
Jestliže členské státy nejsou schopny poskytnout všechny parametry požadované podle přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 kvůli koncepci svého systému pro registraci údajů týkajících se nových lehkých užitkových vozidel, mohou být tyto parametry poskytnuty dotyčnými výrobci v oznámení uvedeném v čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 510/2011.
(9)
Ze stejného důvodu mohou výrobci podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 293/2012 (5) poskytnout Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí čísla VIN, která přidělili vozidlům prodaným v předchozím kalendářním roce nebo vozidlům, kterým byla v uvedeném roce poskytnuta záruka.
(10)
Po registraci vozidla s cílem jeho uvedení do provozu na pozemních komunikacích, může být číslo VIN propojeno se soubory údajů, které umožňují identifikaci vlastníka vozidla. VIN však samo o sobě není nositelem osobních údajů a zpracování údajů pro účely nařízení (EU) č. 510/2011 nevyžaduje přístup k jakýmkoli propojeným osobním údajům nebo jejich zpracování. Sledování a hlášení čísel VIN není proto považováno za zpracování osobních údajů spadající do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) ani nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7). Uznává se však, že čísla VIN mohou být považována za citlivé údaje, mimo jiné s ohledem na prevenci krádeží vozidel, a proto je vhodné zajistit, aby čísla VIN oznámená Komisi a EHP nebyla zveřejňována.
(11)
Porovnáním čísel VIN ohlášených členskými státy s údaji poskytnutými výrobci by Komise, za podpory EHP, měla určit dotyčné výrobce a vozidla a připravit předběžný datový soubor v souladu s článkem 10b prováděcího nařízení (EU) č. 293/2012.
(12)
S cílem zajistit úplný soulad požadavků na sledování podle nařízení (EU) č. 510/2011 s požadavky uplatňovanými na osobní automobily podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (8) je vhodné přizpůsobit požadavky uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 510/2011 týkající se poskytování souhrnných údajů a metodiky pro stanovení údajů o sledování emisí CO2 pro lehká užitková vozidla.
(13)
Příloha II nařízení (EU) č. 510/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (EU) č. 510/2011 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. února 2014.
RÈGLEMENT DÉLÉGUÉ (UE) No 404/2014 DE LA COMMISSION
du 17 février 2014
modifiant l'annexe II du règlement (UE) no 510/2011 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne la surveillance des émissions de CO2 des véhicules utilitaires légers neufs ayant fait l'objet d'une réception par type multiétape
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (UE) no 510/2011 du Parlement européen et du Conseil du 11 mai 2011 établissant des normes de performance en matière d'émissions pour les véhicules utilitaires légers neufs dans le cadre de l'approche intégrée de l'Union visant à réduire les émissions de CO2 des véhicules légers (1), et notamment son article 8, paragraphe 9, deuxième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
L'annexe XII du règlement (CE) no 692/2008 de la Commission (2) établit une nouvelle méthode pour déterminer les émissions de CO2 et la consommation de carburant des véhicules de catégorie N1 ayant fait l'objet d'une réception par type multiétape (ci-après, les «véhicules multiétapes»). Cette nouvelle méthode doit s'appliquer à compter du 1er janvier 2014, mais pouvait déjà être appliquée sur une base volontaire dès le 1er janvier 2013.
(2)
L'annexe II, partie B, section 7, du règlement (UE) no 510/2011 prévoit que les émissions spécifiques de CO2 des véhicules complétés doivent être allouées au constructeur du véhicule de base. Pour ce faire, il faut que les véhicules multiétapes complétés puissent être reconnus dans le processus de surveillance et que le constructeur du véhicule de base puisse être identifié. Cela suppose également que certaines données concernant le véhicule de base soient déterminées conformément à la méthodologie figurant à l'annexe XII du règlement (CE) no 692/2008.
(3)
Conformément à l'article 8, paragraphe 5, du règlement (UE) no 510/2011, les constructeurs des véhicules de base ont le droit de vérifier les données concernant un véhicule multiétape sur la base desquelles leurs objectifs d'émissions spécifiques de CO2 sont calculés. Il est donc opportun de fournir les paramètres de données pertinents garantissant que cette vérification puisse être réalisée efficacement.
(4)
La méthodologie figurant à l'annexe XII du règlement (CE) no 692/2008 s'applique en ce qui concerne les véhicules incomplets et complétés. Toutefois, lorsqu'un véhicule complet est encore transformé avant la première immatriculation, il convient de préciser que ce sont la masse en ordre de marche et les émissions de CO2 du véhicule complet utilisé en tant que véhicule de base qui doivent être surveillées et prises en compte pour le calcul des objectifs d'émissions spécifiques.
(5)
Il est nécessaire de préciser davantage les données qui doivent être fournies afin de garantir que la performance en matière d'émissions de CO2 des véhicules multiétapes puisse être surveillée et vérifiée de manière adéquate et efficace.
(6)
Un véhicule est identifié par un numéro d'identification du véhicule (ci-après dénommé «NIV»), c'est-à-dire un code alphanumérique attribué au véhicule par le constructeur, conformément au règlement (UE) no 19/2011 de la Commission (3). La directive 2007/46/CE du Parlement européen et du Conseil (4) prévoit, à son annexe XVII, section 4, que le numéro d'identification du véhicule de base est, en règle générale, conservé tout au long des étapes ultérieures du processus de réception pour garantir la traçabilité du processus. Grâce au NIV, il devrait donc être possible d'établir un lien entre le véhicule complété et un véhicule de base et de déterminer ainsi le constructeur du véhicule de base responsable des émissions de CO2. En outre, il convient que le NIV permette au constructeur du véhicule de base de vérifier les données pertinentes relatives au véhicule de base. Étant donné qu'aucun autre paramètre ne peut fournir ce genre de lien, il y a lieu de demander aux États membres de surveiller et de communiquer à la Commission les NIV des véhicules de catégorie N1 nouvellement immatriculés, grâce au système de collecte des données de l'Agence européenne pour l'environnement (AEE).
(7)
Pour calculer les objectifs d'émissions spécifiques en ce qui concerne les véhicules multiétapes, il est nécessaire, conformément à l'annexe II, partie B, section 7, du règlement (UE) no 510/2011, de prendre en considération la masse ajoutée par défaut, déterminée conformément à l'annexe XII, point 5.3, du règlement (CE) no 692/2008. Cela nécessitera la surveillance et la communication de la masse en ordre de marche du véhicule de base et de la masse maximale en charge techniquement admissible dudit véhicule, grâce auxquelles la masse ajoutée par défaut peut être déterminée, ou encore la surveillance et la communication de la masse ajoutée par défaut elle-même. En outre, afin de déterminer si un véhicule multiétape relève du champ d'application du règlement (UE) no 510/2011, il est nécessaire de vérifier que la masse de référence du véhicule complété ne dépasse pas les limites visées à l'article 2, paragraphe 1, dudit règlement.
(8)
Lorsque les États membres ne sont pas en mesure de fournir tous les paramètres requis au titre de l'annexe II du règlement (UE) no 510/2011, en raison de la conception de leur système d'enregistrement des données relatives aux véhicules utilitaires légers neufs, ces paramètres peuvent être fournis par les constructeurs concernés dans la notification visée à l'article 8, paragraphe 5, du règlement (UE) no 510/2011.
(9)
Pour cette même raison, les constructeurs peuvent, conformément au règlement d'exécution (UE) no 293/2012 de la Commission (5), fournir à la Commission et à l'AEE les NIV qu'ils ont attribués aux véhicules vendus au cours de l'année civile précédente ou pour lesquels une garantie a été délivrée au cours de cette même année.
(10)
Les NIV peuvent, à la suite de l'immatriculation d'un véhicule pour sa mise en circulation routière, être liés à des ensembles de données permettant d'identifier le propriétaire du véhicule. Toutefois, le NIV ne comporte pas, en soi, de données à caractère personnel, et le traitement des données aux fins du règlement (UE) no 510/2011 ne nécessite l'accès à aucune donnée à caractère personnel liée ni le traitement d'aucune de ces données. La surveillance et la communication des NIV ne sont donc pas considérées comme s'apparentant au traitement de données à caractère personnel relevant du champ d'application de la directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil (6) ou du règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil (7). Il est toutefois reconnu que les NIV peuvent être considérés comme des données sensibles, notamment en ce qui concerne la prévention du vol de véhicules, et il convient donc de veiller à ce que les NIV communiqués à la Commission et à l'AEE ne soient pas rendus publics.
(11)
En rapprochant les NIV communiqués par les États membres de ceux fournis par les constructeurs, il convient que la Commission, soutenue par l'AEE, identifie les constructeurs et les véhicules concernés et prépare une série de données provisoires conformément à l'article 10 ter du règlement d'exécution (UE) no 293/2012.
(12)
Afin de garantir le parallélisme total entre les exigences de surveillance fixées dans le règlement (UE) no 510/2011 et celles applicables aux voitures particulières fixées dans le règlement (CE) no 443/2009 du Parlement européen et du Conseil (8), il convient d'adapter les exigences prévues à l'annexe II du règlement (UE) no 510/2011 relatives à la fourniture de données agrégées et aux méthodes permettant de déterminer les données de surveillance des émissions de CO2 pour les véhicules utilitaires légers.
(13)
Il convient dès lors de modifier l'annexe II du règlement (UE) no 510/2011 en conséquence,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
L'annexe II du règlement (UE) no 510/2011 est modifiée conformément à l'annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 17 février 2014.