NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1143/2013
ze dne 13. listopadu 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 1031/2010 o harmonogramu, správě a jiných aspektech dražeb povolenek na emise skleníkových plynů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, zejména s cílem uvést na seznam dražební platformu, kterou jmenuje Německo
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 3d odst. 3 a čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Členské státy, které se neúčastní společného postupu podle čl. 26 odst. 1 a 2 nařízení Komise (EU) č. 1031/2010 ze dne 12. listopadu 2010 o harmonogramu, správě a jiných aspektech dražeb povolenek na emise skleníkových plynů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (2), mohou jmenovat své vlastní dražební platformy pro dražbu svého podílu objemu povolenek, na které se vztahuje kapitola II a III směrnice 2003/87/ES. Podle čl. 30 odst. 5 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1031/2010 je jmenování těchto dražebních platforem podmíněno uvedením příslušné dražební platformy na seznamu v příloze III uvedeného nařízení.
(2)
V souladu s čl. 30 odst. 4 nařízení (EU) č. 1031/2010 oznámilo Německo Komisi rozhodnutí neúčastnit se společného postupu podle čl. 26 odst. 1 a 2 uvedeného nařízení a jmenovat svou vlastní dražební platformu.
(3)
Dne 15. března 2013 oznámilo Německo Komisi úmysl jmenovat European Energy Exchange AG (dále jen „EEX“) dražební platformou podle čl. 30 odst. 1 nařízení (EU) č. 1031/2010.
(4)
Dne 20. března 2013 předložilo Německo oznámení Výboru pro změnu klimatu zřízenému podle článku 9 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (3).
(5)
S cílem zajistit, aby navrhované jmenování EEX dražební platformou podle čl. 30 odst. 1 nařízení (EU) č. 1031/2010 bylo slučitelné s požadavky uvedeného nařízení a bylo v souladu s cíli stanovenými v čl. 10 odst. 4 směrnice 2003/87/ES, je třeba stanovit pro EEX řadu podmínek a povinností.
(6)
V souladu s čl. 35 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1031/2010 se vyžaduje, aby jmenovaná dražební platforma zajistila plný, náležitý a spravedlivý přístup malých a středních podniků k podávání nabídek v dražbách a přístup malých producentů emisí k podávání nabídek v dražbách. Za uvedeným účelem by EEX měla poskytnout těmto malým a středním podnikům a malým producentům emisí transparentní, úplné a aktuální informace o možnostech přístupu na dražby konané EEX pro Německo, včetně všech nezbytných praktických pokynů, jak nejlépe těchto možností využít. Tyto informace by měly být veřejně přístupné na internetových stránkách EEX. Kromě toho by EEX měla podat subjektu sledujícímu dražby, který má být jmenován podle čl. 24 odst. 2 nařízení (EU) č. 1031/2010, zprávu o tom, do jaké míry splnila dané požadavky, včetně hlediska geografického pokrytí, a v nejvyšší míře při tom zohlednit doporučení subjektu sledujícího dražby, aby se zajistilo splnění jejích povinností podle čl. 35 odst. 3 písm. a) a b) uvedeného nařízení.
(7)
V souladu s čl. 35 odst. 3 písm. e) nařízení (EU) č. 1031/2010 musí členské státy při jmenování dražební platformy zohlednit míru, do jaké jsou uchazeči schopni zabránit narušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu včetně trhu s uhlíkem. Zejména by dražební platforma neměla mít možnost využívat smlouvy o jmenování ke zvýšení konkurenceschopnosti, pokud jde o jiné její činnosti, především pak o sekundární trh, jejž organizuje. Dražební platforma by měla uchazečům o pozici nabízejících poskytnout možnost získat povolení k podávání nabídek v dražbách, aniž by se museli stát členem burzy nebo účastníkem sekundárního trhu, jejž platforma organizuje, nebo jakýmkoli jiným obchodním místem provozovaným jí samotnou nebo jakoukoli třetí stranou.
(8)
V souladu s čl. 35 odst. 3 písm. h) nařízení (EU) č. 1031/2010 musí členské státy při jmenování dražební platformy zohlednit míru, do jaké jsou zajištěna vhodná opatření, na jejichž základě musí dražební platforma předat všechen hmotný a nehmotný majetek nezbytný ke konání dražeb jejím nástupcem. Tato opatření by měla být jasně a včas stanovena ve výstupní strategii, kterou by měl přezkoumat subjekt sledující dražby. Tuto výstupní strategii by měla vypracovat nejen EEX jmenovaná Německem, ale i všechny ostatní dražební platformy, přičemž by měly v co nejvyšší míře zohlednit stanovisko subjektu sledujícího dražby.
(9)
Vzhledem k získaným zkušenostem by měla být pozměněna ustanovení nařízení (EU) č. 1031/2010 týkající se zadávacích řízení pro jmenování dražebních platforem a subjektu sledujícího dražby, jakož i konání dražeb.
(10)
Vzhledem k tomu, že povolenky musí být dodány do pěti dnů po dražbě a vzhledem k tomu, že samotné povolenky jsou obchodovatelné, není třeba, aby byl obchodovatelný dražený produkt.
(11)
V některých případech má dražební platforma povinnost konzultovat subjekt sledující dražby. Tyto konzultace zakládají pro subjekt sledující dražby odpovědnost. S cílem zmírnit tuto odpovědnost, zejména v urgentních případech, by konzultující dražební platformě mělo být umožněno přijmout plánované opatření ještě před získáním stanoviska subjektu sledujícího dražby. Povinnost dražební platformy přihlédnout v co nejvyšší míře ke stanovisku subjektu sledujícího dražby by měla zůstat zachována.
(12)
Mělo by se rovněž přezkoumat vytváření kalendářů dražeb. Zaprvé není v praxi proveditelné ani nutné vytvářet kalendáře dražeb již v únoru nebo březnu roku předcházejícího dražbě. Zadruhé by objem dražený v dražbách pořádaných v srpnu měl být poloviční ve srovnání s objemem draženým v jiných měsících roku, čehož lze dosáhnout pořádáním menšího počtu dražeb a rovněž dražením menšího objemu povolenek. Zatřetí by článek 3d směrnice 2003/87/ES, který stanoví objemy a podíl povolenek členských států v oblasti letectví, které mají být draženy, a ustanovení nařízení (EU) č. 1031/2010 týkající se ročního objemu povolenek v oblasti letectví, které mají být draženy, měly brát v úvahu nejistoty, pokud jde o některé vlivné faktory určující tyto objemy a podíly. Kromě toho je vzhledem k nejistému výsledku mezinárodních jednání opodstatněná větší flexibilita, pokud jde o rozložení objemu povolenek v oblasti letectví, které mají být draženy, v průběhu daného kalendářního roku. Začtvrté by v případě několika po sobě následujících zrušení měly být povolenky rozloženy do většího počtu dražeb, než jsou následující čtyři plánované. A konečně by měla být doplněna ustanovení týkající se kalendáře dražeb pro dražby prostřednictvím společné dražební platformy pro členský stát, který se rozhodl nepřipojit se ke společnému postupu, který však musí využívat společnou dražební platformu, dokud nejmenuje svou vlastní. Tato ustanovení by měla odrážet možnost vytvoření kalendářů dražeb dražebními platformami jmenovanými takovými členskými státy.
(13)
Povolení k dražbám nesmí záviset na členství nebo účastnictví na sekundárním trhu organizovaném dražební platformou nebo jakémkoli jiném obchodním místě provozovaném dražební platformou nebo jakoukoli třetí stranou. Tento požadavek by měl platit pro všechny dražební platformy, nikoli jen pro dražební platformy jmenované členskými státy, které se neúčastní společného postupu zadání společných dražebních platforem.
(14)
Pokud je z nějakého důvodu hlavní přístupový prostředek k dražební platformě nepřístupný, může dražební platforma nabídnout jeden nebo více alternativních prostředků pro přístup ke svým dražbám za předpokladu, že tyto alternativní přístupové prostředky jsou bezpečné a spolehlivé a že jejich používání nevede k diskriminaci nabízejících. Aby se vyloučily veškeré nejasnosti, je třeba upřesnit, že členské státy mohou pro dražební platformu stanovit povinnost nabízet takové alternativní prostředky.
(15)
Uplatňování zákazu, jenž se vztahuje na členské státy a týká se sdělování důvěrných informací osobám vykonávajícím práci pro dražitele, by mohlo být neproveditelné nebo by mohlo mít nepříznivý dopad na účinnost práce jmenovaného dražitele nebo osob vykonávajících práci pro dražitele. Dražitelé hrají při konání dražeb pouze omezenou úlohu a existuje řada opatření ke zmírnění rizika obchodování zasvěcených osob, včetně opatření vztahujících se na případy, v nichž by dražitel nebo osoby vykonávající práci pro dražitele mohli mít přístup k důvěrným informacím. V této souvislosti je úplný zákaz nepřiměřený. Členské státy by však přesto měly mít povinnost zajistit, aby jmenovaný dražitel měl k dispozici vhodná opatření k zamezení obchodování zasvěcených osob předtím, než tyto důvěrné informace poskytnou.
(16)
Oznámení členským státem, který se neúčastní společného postupu zadání společných dražebních platforem, týkající se platformy, kterou zamýšlí jmenovat, nemůže obsahovat úplný kalendář dražeb, mělo by však obsahovat informace potřebné pro koordinaci kalendářů dražeb později.
(17)
Pro účely přezkumu nařízení (EU) č. 1031/2010 by měla být využita zpráva subjektu sledujícího dražby týkající se dražby plánované na rok 2014, jejíž vydání se očekává na začátku následujícího roku.
(18)
Nařízení (EU) č. 1031/2010 stanoví, že dražební platforma musí být regulovaným trhem. S cílem využít relevantních zkušeností a odborných znalostí a zmírnit rizika související s prováděním dražeb je vhodné upřesnit, že by se mělo jednat o regulovaný trh, jehož organizátor organizuje trh s povolenkami nebo deriváty povolenek.
(19)
Vzhledem k tomu, že náklady na subjekt sledující dražby mohou být hrazeny z výnosů z dražeb, může být pro dražební platformu žádoucí jednat jako platební agent hradící náklady na tento subjekt.
(20)
Omezené zadávací řízení pro jmenování subjektu sledujícího dražby nevyústilo v zadání zakázky, neboť v rámci tohoto společného zadávacího řízení nepodali žádost o účast žádní uchazeči. V souvislosti s novým řízením bude třeba zabývat se složitými otázkami, jako je například volba nabídkového řízení, forma zakázky a přesný popis úkolů, jejichž řešení vyžaduje čas. Nepřítomnost subjektu sledujícího dražbu nicméně nepředstavuje riziko pro konání dražeb v takovém rozsahu, že by měly být pozastaveny do doby, kdy bude tento subjekt jmenován.
(21)
Dražební platforma může povolit předkládání elektronické žádosti o povolení k podávání nabídek, ale měla by rovněž mít možnost stanovit povinnost předkládání takové žádosti v tištěné podobě.
(22)
V případě, že dražební platforma jmenovaná členským státem, který se neúčastní společného postupu pro zadání společných dražebních platforem, není schopna zajistit konání dražeb, dotčený členský stát by se měl ohledně dražby svého podílu na objemu povolenek určených k dražbě obrátit na společnou dražební platformu. Je třeba uvést, že ujednání mezi společnou dražební platformou a dražiteli jmenovanými těmito členskými státy je třeba přijmout bezprostředně před zahájením dražby na společné dražební platformě, ne však dříve.
(23)
Všechny dražební platformy by měly určit výstupní strategii a konzultovat ji se subjektem sledujícím dražby. Tato povinnost by se neměla vztahovat výhradně na dražební platformy jmenované členskými státy, které se neúčastní společného postupu ke jmenování společných dražebních platforem.
(24)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu.
(25)
Smlouva uzavřená mezi Německem a EEX jakožto prozatímní alternativní dražební platformou vyprší v prosinci 2013. S ohledem na zajištění předvídatelných a včasných dražeb EEX by toto nařízení mělo vstoupit v platnost co nejdříve.
(26)
Nařízení (EU) č. 1031/2010 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 1031/2010 se mění takto:
1)
V článku 4 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolenky jsou nabízeny k prodeji na dražební platformě prostřednictvím standardizovaných elektronických smluv („dražený produkt“).“
2)
V článku 7 se odstavce 7 a 8 nahrazují tímto:
„7. Před zahájením dražby určí dražební platforma metodiku pro použití odstavce 6 po konzultaci se subjektem sledujícím dražby, byl-li jmenován, a poté, co uvědomí příslušné vnitrostátní orgány uvedené v článku 56.
Mezi dvěma nabídkovými okny na téže dražební platformě může příslušná dražební platforma metodiku změnit. O této změně neprodleně uvědomí subjekt sledující dražby, byl-li jmenován, a příslušné vnitrostátní orgány uvedené v článku 56.
Příslušná dražební platforma v co nejvyšší míře přihlédne ke stanovisku subjektu sledujícího dražby, je-li poskytnuto.
8. Pokud jsou jedna nebo více dražeb následně zrušeny podle odstavců 5 nebo 6, kombinovaný objem povolenek z těchto dražeb se rovnoměrně rozdělí mezi následující dražby plánované na stejné dražební platformě.
Pokud se na povolenky vztahuje kapitola III směrnice 2003/87/ES, počet dražeb, mezi něž musí být kombinovaný dražený objem rozdělen, čtyřnásobně převyšuje počet dražeb, které byly zrušeny.
Pokud se na povolenky vztahuje kapitola II směrnice 2003/87/ES, počet dražeb, mezi něž musí být kombinovaný dražený objem rozdělen, dvojnásobně převyšuje počet dražeb, které byly zrušeny.“
3)
Článek 8 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Za výjimečných okolností může dražební platforma po konzultaci se subjektem sledujícím dražby, byl-li jmenován, změnit časy nabídkového okna tak, že uvědomí všechny osoby, jež by touto změnou mohly být dotčeny. Příslušná dražební platforma ke stanovisku subjektu sledujícího dražby, je-li poskytnuto, v co nejvyšší míře přihlédne.“
b)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Objem povolenek, na které se vztahuje kapitola III směrnice 2003/87/ES, určený k dražbě na dražební platformě jmenované podle čl. 26 odst. 1 nebo 2 se rovnoměrně rozdělí mezi dražby konané v daném roce s tou výjimkou, že objem dražený v dražbách pořádaných v srpnu každého roku je poloviční ve srovnání s objemem draženým v dražbách pořádaných v ostatních měsících roku.
Objem povolenek, na které se vztahuje kapitola II směrnice 2003/87/ES, určený k dražbě na dražební platformě jmenované podle čl. 26 odst. 1 nebo 2 se v zásadě rovnoměrně rozdělí mezi dražby konané v daném roce s tou výjimkou, že objem dražený v srpnu každého roku je poloviční ve srovnání s objemem draženým v dražbách pořádaných v ostatních měsících roku.“
4)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Okolnosti bránící konání dražeb
Aniž je dotčeno případné uplatnění pravidel uvedených v článku 58, může dražební platforma dražbu zrušit, pokud je řádné konání dané dražby narušeno nebo je její narušení pravděpodobné. Pokud jsou jedna nebo více dražeb následně zrušeny, kombinovaný objem povolenek z těchto dražeb se rovnoměrně rozdělí mezi následující dražby plánované na stejné dražební platformě.
Pokud se na povolenky vztahuje kapitola III směrnice 2003/87/ES, počet dražeb, mezi něž musí být rozdělen kombinovaný dražený objem, čtyřnásobně převyšuje počet dražeb, které byly následně zrušeny.
Pokud se na povolenky vztahuje kapitola II směrnice 2003/87/ES, počet dražeb, mezi něž musí být rozdělen kombinovaný dražený objem, dvojnásobně převyšuje počet dražeb, které byly následně zrušeny.“
5)
Článek 11 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Dražební platformy jmenované podle čl. 26 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení určují a zveřejňují nabídková okna, jednotlivé objemy, data dražeb, jakož i dražený produkt, data platby a dodání povolenek, na které se vztahuje kapitola III směrnice 2003/87/ES a které mají být draženy v jednotlivých dražbách plánovaných na každý kalendářní rok, do 30. září předchozího roku nebo co nejdříve po tomto datu, a to po předchozí poradě s Komisí a získání jejího stanoviska. Příslušné dražební platformy ke stanovisku Komise v co nejvyšší míře přihlédnou.“
b)
Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Kalendář jednotlivých dražeb povolenek, na které se vztahuje kapitola III směrnice 2003/87/ES, jež jsou pořádány jinou dražební platformou než dražebními platformami jmenovanými podle čl. 26 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení, je určen a zveřejněn v souladu s článkem 32 tohoto nařízení.
Článek 32 se rovněž použije na dražby pořádané podle čl. 30 odst. 7 druhého pododstavce dražební platformou jmenovanou podle čl. 26 odst. 1 nebo 2.“
6)
Článek 12 se nahrazuje tímto:
„Článek 12
Roční objemy dražených povolenek, na které se vztahuje kapitola II směrnice 2003/87/ES
1. Objem povolenek, na které se vztahuje kapitola II směrnice 2003/87/ES a které mají být draženy každý rok, činí 15 % předpokládaného objemu povolenek, které budou daný rok v oběhu. V případě, že je objem povolenek dražený v daném roce vyšší nebo nižší než 15 % objemu skutečně uvedeného do oběhu, objem určený k dražbě pro následující rok se upraví s ohledem na tento rozdíl. Všechny povolenky, které se nevydražily v posledním roce obchodovacího období, se draží v prvních čtyřech měsících následujícího roku.
Při určování objemu povolenek, které mají být draženy v posledním roce každého obchodovacího období, se zohlední povolenky ve zvláštní rezervě podle článku 3f směrnice 2003/87/ES.
2. Podíl povolenek každého členského státu, které mají být draženy a na které se vztahuje kapitola II směrnice 2003/87/ES, na každý kalendářní rok v daném obchodovacím období se určí v souladu s čl. 3d odst. 3 uvedené směrnice.“
7)
Článek 13 se mění takto:
a)
V odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Počínaje rokem 2013 dražební platformy jmenované podle čl. 26 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení v zásadě určují a zveřejňují nabídková okna, jednotlivé objemy, data dražeb, jakož i dražený produkt, data platby a dodání povolenek, na které se vztahuje kapitola II směrnice 2003/87/ES a které mají být draženy v jednotlivých dražbách plánovaných na každý kalendářní rok, do 30. září předchozího roku nebo co nejdříve po tomto datu, a to po předchozí poradě s Komisí a získání jejího stanoviska v dané věci. Příslušné dražební platformy ke stanovisku Komise v co nejvyšší míře přihlédnou.“
b)
V odstavci 4 se doplňuje nový druhý pododstavec, který zní:
„Článek 32 se rovněž použije na dražby pořádané podle čl. 30 odst. 7 druhého pododstavce dražební platformou jmenovanou podle čl. 26 odst. 1 nebo 2.“
8)
Článek 16 se mění takto:
a)
Vkládá se odstavec 1a, který zní:
„1a. Povolení k dražbám nesmí záviset na členství nebo účastnictví na sekundárním trhu organizovaném dražební platformou nebo jakémkoli jiném obchodním místě provozovaném dražební platformou nebo jakoukoli třetí stranou.“
b)
Odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Dražební platforma může nabídnout a členské státy pro ni mohou stanovit povinnost nabízet jeden nebo více alternativních prostředků pro přístup ke svým dražbám, pokud je z nějakého důvodu hlavní přístupový prostředek nepřístupný, za předpokladu, že tyto alternativní přístupové prostředky jsou bezpečné a spolehlivé a že jejich používání nevede k diskriminaci nabízejících.“
9)
V čl. 18 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
provozovatel nebo provozovatel letadel s vkladním účtem provozovatele nebo vkladním účtem provozovatele letadel, který podává nabídky na vlastní účet, včetně mateřského podniku, dceřiného podniku nebo přidruženého podniku, jež jsou součástí stejné skupiny podniků jako provozovatel nebo provozovatel letadel;“.
10)
V článku 20 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Žádost o povolení k podávání nabídek podle odstavce 1 se podává předložením vyplněného formuláře žádosti dražební platformě. Formulář žádosti a jeho zpřístupnění na internetu zajistí a spravuje příslušná dražební platforma.“
11)
Článek 22 se mění takto:
a)
Odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. V případě členských států, které se neúčastní společných postupů podle čl. 26 odst. 1 a 2, dražitele jmenuje jmenující členský stát tak, aby s dražebními platformami jmenovanými podle čl. 26 odst. 1 a 2, včetně k nim připojeného systému zúčtování a systému vypořádání, uzavřel a provedl potřebná ujednání, která dražiteli umožní na těchto dražebních platformách dražit povolenky jménem jmenujícího členského státu na základě vzájemně dohodnutých podmínek v souladu s čl. 30 odst. 7 druhým pododstavcem a čl. 30 odst. 8 prvním pododstavcem.“
b)
Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Členské státy se vyvarují sdělování důvěrných informací osobám, které pro dražitele vykonávají práci, pokud toto sdělení neprovede osoba vykonávající práci nebo jednající ve prospěch členského státu v souladu se zásadou potřeby vědět při běžném výkonu jejího zaměstnání, povolání nebo jejích povinností a pokud se dotčený členský neujistil, že dražitel má kromě opatření stanovených v čl. 42 odst. 1 a 2 k dispozici vhodná opatření, aby zamezil obchodování zasvěcených osob ze strany osob vykonávajících práci pro dražitele ve smyslu čl. 3 odst. 28 nebo činností zakázaných podle článku 38.“
12)
V čl. 24 odst. 1 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Zabrání-li vyšší moc subjektu sledujícímu dražby zcela nebo částečně ve výkonu úkolů týkajících se dané dražby, může se příslušná dražební platforma rozhodnout tuto dražbu pořádat za předpokladu, že přijme vhodná opatření k zajištění adekvátního sledování dražby ze své strany. Předcházející ustanovení platí také do okamžiku, kdy první subjekt sledující dražby jmenovaný podle odstavce 2 zahájí sledování příslušných dražeb, jak je konkrétněji specifikováno ve smlouvě o jmenování subjektu sledujícího dražby.“
13)
V článku 25 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. Subjekt sledující dražby poskytne stanoviska podle čl. 7 odst. 7, čl. 8 odst. 3, čl. 27 odst. 3 a čl. 31 odst. 1, v souladu s přílohou III. Stanoviska musí být poskytnuta v přiměřené lhůtě.“
14)
V článku 27 se doplňuje nový odstavec 3, který zní:
„3. Do tří měsíců od data svého jmenování předloží dražební platforma svou podrobnou výstupní strategii Komisi, která ohledně této strategie konzultuje subjekt sledující dražby. Do dvou měsíců od obdržení stanoviska subjektu sledujícího dražby podle čl. 25 odst. 6 dražební platforma přezkoumá, a v případě potřeby pozmění svou výstupní strategii, přičemž k uvedenému stanovisku v nejvyšší možné míře přihlédne.“
15)
V čl. 30 odst. 6 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
dražený produkt a jakékoliv další informace, které Komise potřebuje k posouzení toho, zda je navrhovaný kalendář dražeb slučitelný s aktuálním či navrhovaným kalendářem dražeb dražebních platforem jmenovaných podle čl. 26 odst. 1 nebo 2, jakož i s jinými kalendáři dražeb, jež navrhují jiné členské státy, které se neúčastní společného postupu stanoveného v článku 26, avšak rozhodly se jmenovat své vlastní dražební platformy;“.
16)
V článku 31 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Dražební platforma jmenovaná podle čl. 30 odst. 1 vykonává stejné funkce jako dražební platforma jmenovaná podle čl. 26 odst. 1, které stanoví článek 27.
Nicméně dražební platforma jmenovaná podle čl. 30 odst. 1 je vyňata z ustanovení čl. 27 odst. 1 písm. c) a předkládá výstupní strategii uvedenou v čl. 27 odst. 3 jmenujícímu členskému státu, který ji musí konzultovat se subjektem sledujícím dražby.“
17)
V čl. 32 odst. 4 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„4. Dražební platformy jmenované podle čl. 30 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení určují a zveřejňují nabídková okna, jednotlivé objemy, data dražeb, jakož i dražený produkt, data platby a dodání povolenek, na které se vztahují kapitoly II a III směrnice 2003/87/ES a které mají být draženy v jednotlivých dražbách v každém roce, do 31. října předchozího roku nebo co nejdříve po tomto datu. Dotyčné dražební platformy určují a zveřejňují informace až poté, co určení a zveřejnění podle čl. 11 odst. 1 a čl. 13 odst. 1 tohoto nařízení provedou dražební platformy jmenované podle čl. 26 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení, byly-li takové dražební platformy již jmenovány. Dotyčné dražební platformy určují a zveřejňují informace až poté, co konzultovaly Komisi a získaly její stanovisko. Ke stanovisku Komise v co nejvyšší míře přihlédnou.“
18)
V článku 33 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Poté, co subjekt sledující dražby dodá výroční souhrnné zprávy o dražbách, které se konaly v roce 2014, Komise přezkoumá ujednání stanovená tímto nařízením včetně fungování všech dražebních procesů.“
19)
V článku 35 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Dražby se konají pouze na dražební platformě, která má povolení jakožto regulovaný trh, jehož organizátor organizuje trh s povolenkami nebo deriváty povolenek.“
20)
V článku 44 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Dražební platforma včetně k ní připojeného systému/připojených systémů zúčtování nebo vypořádání převede platby uskutečněné nabízejícími nebo jejich právními nástupci a pocházející z dražby povolenek, na které se vztahuje kapitola II a III směrnice 2003/87/ES, dražitelům, kteří příslušné povolenky vydražili, s výjimkou částek, jejichž úhradou ve prospěch subjektu sledujícího dražby je pověřena ze svého titulu platebního agenta.“
21)
Příloha III se mění v souladu se zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. listopadu 2013.
RÈGLEMENT (UE) No 1143/2013 DE LA COMMISSION
du 13 novembre 2013
modifiant le règlement (UE) no 1031/2010 relatif au calendrier, à la gestion et aux autres aspects de la mise aux enchères des quotas d’émission de gaz à effet de serre conformément à la directive 2003/87/CE du Parlement européen et du Conseil établissant un système d’échange de quotas d’émission de gaz à effet de serre dans la Communauté, notamment aux fins d’enregistrer une plate-forme d’enchères devant être désignée par l’Allemagne
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2003/87/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 octobre 2003 établissant un système d’échange de quotas d’émission de gaz à effet de serre dans la Communauté et modifiant la directive 96/61/CE du Conseil (1), et notamment son article 3 quinquies, paragraphe 3, et son article 10, paragraphe 4,
considérant ce qui suit:
(1)
Les États membres ne participant pas à l’action commune prévue à l’article 26, paragraphes 1 et 2, du règlement (UE) no 1031/2010 de la Commission du 12 novembre 2010 relatif au calendrier, à la gestion et aux autres aspects de la mise aux enchères des quotas d’émission de gaz à effet de serre conformément à la directive 2003/87/CE du Parlement européen et du Conseil établissant un système d’échange de quotas d’émission de gaz à effet de serre dans la Communauté (2) peuvent désigner leurs propres plates-formes pour la mise aux enchères de leur part du volume de quotas relevant des chapitres II et III de la directive 2003/87/CE. Conformément à l’article 30, paragraphe 5, troisième alinéa, du règlement (UE) no 1031/2010, la désignation de ces plates-formes d’enchères est subordonnée à leur inscription sur la liste figurant à l’annexe III dudit règlement.
(2)
Conformément à l’article 30, paragraphe 4, du règlement (UE) no 1031/2010, l’Allemagne a informé la Commission de sa décision de ne pas participer à l’action commune prévue à l’article 26, paragraphes 1 et 2, dudit règlement et de désigner sa propre plate-forme d’enchères.
(3)
Le 15 mars 2013, l’Allemagne a notifié à la Commission son intention de désigner European Energy Exchange AG («EEX») comme sa plate-forme d’enchères au sens de l’article 30, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1031/2010.
(4)
Le 20 mars 2013, l’Allemagne a soumis sa notification au comité des changements climatiques institué par l’article 9 de la décision no 280/2004/CE du Parlement européen et du Conseil du 11 février 2004 relative à un mécanisme pour surveiller les émissions de gaz à effet de serre dans la Communauté et mettre en œuvre le protocole de Kyoto (3).
(5)
Afin de garantir que la proposition de l’Allemagne de désigner EEX comme sa plate-forme d’enchères au sens de l’article 30, paragraphe 1, du règlement (UE) no 1031/2010 est compatible avec les dispositions dudit règlement et conforme aux objectifs définis à l’article 10, paragraphe 4, de la directive 2003/87/CE, il est nécessaire d’imposer à EEX un certain nombre de conditions et d’obligations.
(6)
Conformément à l’article 35, paragraphe 3, point b), du règlement (UE) no 1031/2010, toute plate-forme désignée est tenue d’assurer le plein accès, juste et équitable, aux enchères des petites et moyennes entreprises (PME), ainsi que l’accès aux enchères des petits émetteurs. À cet effet, il convient qu’EEX fournisse aux PME et aux petits émetteurs des informations transparentes, complètes et à jour sur les possibilités d’accès aux enchères conduites par EEX pour l’Allemagne, y compris tous les conseils pratiques nécessaires pour tirer le meilleur parti de ces possibilités. Il importe que ces informations soient publiées sur le site internet d’EEX. En outre, il convient qu’EEX fasse rapport à l’instance de surveillance des enchères qui doit être désignée conformément à l’article 24, paragraphe 2, du règlement (UE) no 1031/2010 sur la couverture atteinte, y compris sur le niveau de couverture géographique atteint, et tienne le plus grand compte des recommandations de cette instance à cet égard afin de s’acquitter de ses obligations au titre de l’article 35, paragraphe 3, points a) et b), dudit règlement.
(7)
Conformément à l’article 35, paragraphe 3, point e), du règlement (UE) no 1031/2010, lors de la désignation d’une plate-forme d’enchères, les États membres sont tenus de vérifier dans quelle mesure les candidats sont à même d’éviter les distorsions de concurrence sur le marché intérieur, et notamment sur le marché du carbone. En particulier, il convient qu’une plate-forme d’enchères ne puisse pas faire usage du contrat qui la désigne pour renforcer la compétitivité de ses autres activités, et notamment celle du marché secondaire qu’elle organise. Il importe qu’une plate-forme d’enchères offre aux soumissionnaires potentiels la possibilité d’être admis aux enchères sans être nécessairement membres ou participants du marché secondaire organisé par elle ou de toute autre plate-forme de négociation exploitée par elle ou par un tiers.
(8)
Conformément à l’article 35, paragraphe 3, point h), du règlement (UE) no 1031/2010, lors de la désignation d’une plate-forme d’enchères, les États membres doivent vérifier dans quelle mesure ont été prévues les dispositions appropriées imposant à la plate-forme d’enchères le transfert de tous les actifs corporels et incorporels nécessaires à son successeur pour conduire les enchères. Il convient que ces dispositions soient énoncées clairement et en temps utile dans une stratégie de sortie à soumettre à l’instance de surveillance des enchères. Il convient que non seulement EEX en tant que plate-forme désignée par l’Allemagne, mais aussi toutes les plates-formes d’enchères élaborent une telle stratégie de sortie et tiennent le plus grand compte de l’avis émis sur celle-ci par l’instance de surveillance des enchères.
(9)
À la lumière de l’expérience acquise, il y a lieu de modifier les dispositions du règlement (UE) no 1031/2010 relatives, d’une part, aux procédures de passation de marchés pour la désignation des plates-formes d’enchères et de l’instance de surveillance des enchères et, d’autre part, à la conduite des enchères.
(10)
Les quotas devant être livrés dans les cinq jours suivant la séance d’enchères et ces quotas étant eux-mêmes négociables, le produit mis aux enchères ne doit pas nécessairement être négociable.
(11)
Dans certains cas, la plate-forme d’enchères a l’obligation de consulter l’instance de surveillance des enchères. Cette dernière est tenue de répondre à ces consultations et, ce faisant, elle engage sa responsabilité. Afin de limiter cette responsabilité, notamment dans les cas d’urgence, il y a lieu d’autoriser la plate-forme d’enchères qui consulte à mettre en œuvre la mesure envisagée avant même l’obtention de l’avis de l’instance de surveillance des enchères. Il convient de maintenir l’obligation faite à la plate-forme d’enchères de tenir le plus grand compte de l’avis émis, le cas échéant, par l’instance de surveillance des enchères.
(12)
Il convient également de revoir la manière dont sont établis les calendriers d’enchères. Premièrement, il n’est ni faisable ni nécessaire de fixer les calendriers d’enchères dès les mois de février et mars de l’année qui précède. Deuxièmement, les volumes à mettre aux enchères en août doivent correspondre à la moitié des volumes mis aux enchères les autres mois, or cette condition peut être remplie en organisant moins d’enchères, tout comme en mettant aux enchères de plus petits volumes. Troisièmement, l’article 3 quinquies de la directive 2003/87/CE détermine les volumes et la part des quotas du secteur de l’aviation à mettre aux enchères qui revient à chaque État membre. Il convient que la disposition du règlement (UE) no 1031/2010 relative au volume annuel des quotas du secteur de l’aviation à mettre aux enchères tienne compte des incertitudes liées à certains facteurs sous-tendant la détermination de ces volumes et parts. En outre, compte tenu de l’incertitude qui entoure l’issue des négociations internationales, il est justifié de prévoir une plus grande souplesse dans la répartition du volume des quotas du secteur de l’aviation à mettre aux enchères au cours d’une année civile donnée. Quatrièmement, en cas d’annulations consécutives, il importe que les quotas soient répartis sur un plus grand nombre de séances d’enchères que les quatre suivantes prévues. Enfin, il convient que des dispositions soient ajoutées en ce qui concerne le calendrier des enchères conduites par la plate-forme d’enchères commune dans le cas des États membres qui ont décidé de ne pas s’associer à l’action commune, mais qui doivent faire usage de la plate-forme d’enchères commune dans l’attente de la désignation de leur propre plate-forme d’enchères. Il convient que ces dispositions reflètent la disposition selon laquelle les calendriers d’enchères doivent être fixés par les plates-formes d’enchères désignées par ces États membres.
(13)
L’admission aux enchères ne requiert pas d’être membre ou participant du marché secondaire organisé par la plate-forme d’enchères ou de toute autre plate-forme de négociation exploitée par la plate-forme d’enchères ou par un tiers. Il importe que cette disposition s’applique à toute plate-forme d’enchères, et non pas aux seules plates-formes d’enchères désignées par les États membres qui ne participent pas à l’action commune de passation de marché pour la désignation de plates-formes d’enchères communes.
(14)
Toute plate-forme d’enchère peut proposer un ou plusieurs autres moyens d’accéder à ses enchères, lorsque les principaux moyens d’accès sont indisponibles pour quelque raison que ce soit, à condition que ces autres moyens d’accès soient sûrs et fiables et que leur utilisation n’entraîne aucune discrimination entre les soumissionnaires. Pour éviter toute ambiguïté, il convient de préciser que les États membres peuvent exiger d’une plate-forme d’enchères qu’elle propose ces autres moyens.
(15)
La mise en œuvre de la disposition interdisant aux États membres de communiquer des informations privilégiées aux personnes travaillant pour un adjudicateur peut poser des difficultés d’ordre pratique ou influer négativement sur l’efficacité des travaux menés par l’adjudicateur désigné ou les personnes travaillant pour l’adjudicateur. Les adjudicateurs n’ont qu’un rôle limité dans la conduite des enchères et il existe une série de mesures visant à atténuer le risque d’opérations d’initiés, y compris des mesures permettant de faire face aux situations où l’adjudicateur ou les personnes travaillant pour l’adjudicateur auraient accès à des informations privilégiées. Dans ce contexte, une interdiction totale est disproportionnée. Il devrait néanmoins incomber aux États membres de s’assurer que l’adjudicateur désigné a mis en place des mesures appropriées pour empêcher les opérations d’initiés, avant de communiquer des informations privilégiées.
(16)
La notification, par un État membre ne participant pas à l’action commune de passation de marché pour la désignation de plates-formes d’enchères communes, de la plate-forme d’enchères qu’il se propose de désigner ne peut contenir le calendrier d’enchères complet, mais devrait fournir les informations utiles à la coordination ultérieure des calendriers d’enchères.
(17)
Il importe que le réexamen du règlement (UE) no 1031/2010 s’appuie sur les conclusions du rapport sur les enchères conduites en 2014 que l’instance de surveillance des enchères devrait remettre au début de l’année suivante.
(18)
Le règlement (UE) no 1031/2010 dispose qu’une plate-forme d’enchères doit être un marché réglementé. Afin de pouvoir tirer parti de l’expérience et de l’expertise pertinentes et d’atténuer les risques lors de l’exécution des enchères, il est opportun de préciser que la plate-forme doit être un marché réglementé, dont l’opérateur organise un marché de quotas ou de produits dérivés sur les quotas.
(19)
Étant donné que l’instance de surveillance des enchères peut être rémunérée sur le produit des ventes aux enchères, il peut être souhaitable que la plate-forme d’enchères joue le rôle d’agent de paiement en ce qui concerne les coûts exposés par l’instance de surveillance des enchères.
(20)
Une procédure restreinte de passation de marché en vue de la désignation de l’instance de surveillance des enchères n’a pas débouché sur un contrat dans la mesure où aucun candidat n’a introduit de demande de participation à cette procédure conjointe de passation de marché. Une nouvelle procédure devra répondre à des questions complexes relatives, par exemple, au choix de la procédure d’appel d’offres, à la formule de contrat et à la description précise des tâches, questions dont le traitement prend du temps. L’absence d’une instance de surveillance des enchères n’entraîne pas pour autant de risques pour la conduite des enchères, dans la mesure où ces dernières doivent être suspendues dans l’attente de la désignation de l’instance de surveillance.
(21)
Les plates-formes d’enchères peuvent autoriser la présentation des demandes d’admission aux enchères par voie électronique, mais il convient également qu’elles soient autorisées à exiger la présentation de ces demandes au moyen de documents papier.
(22)
Lorsque la plate-forme d’enchères désignée par un État membre ne participant pas à l’action commune de passation de marché pour la désignation de plates-formes d’enchères communes n’est pas en mesure d’organiser les enchères, il convient que l’État membre concerné s’adresse à la plate-forme d’enchères commune pour la mise aux enchères de sa part du volume de quotas à mettre aux enchères. Il y a lieu de préciser que la plate-forme d’enchères commune et les adjudicateurs désignés par les États membres concernés doivent arrêter les dispositions nécessaires avant que ne débute une telle séance d’enchères sur la plate-forme d’enchères commune, mais pas plus tôt.
(23)
Il convient que toutes les plates-formes d’enchères définissent une stratégie de sortie et consultent l’instance de surveillance des enchères à cet égard. Il importe que cette obligation ne s’applique pas exclusivement aux plates-formes d’enchères désignées par les États membres qui ne participent pas à l’action commune de désignation de plates-formes d’enchères communes.
(24)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité des changements climatiques,
(25)
Le contrat entre l’Allemagne et EEX en sa qualité de plateforme d’enchères (indépendante)dérogatoire transitoire arrive à expiration en décembre 2013. Afin de garantir la prévisibilité et la poursuite en temps utile des enchères par EEX, il convient que le présent règlement entre en vigueur dans les plus brefs délais.
(26)
Il y a donc lieu de modifier le règlement (UE) no 1031/2010 en conséquence,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (UE) no 1031/2010 est modifié comme suit:
1)
À l’article 4, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Les quotas sont proposés à la vente sur une plate-forme d’enchères, au moyen de contrats électroniques standardisés («les produits mis aux enchères»).»
2)
À l’article 7, les paragraphes 7 et 8 sont remplacés par le texte suivant:
«7. Avant le début de la séance d’enchères, la plate-forme d’enchères arrête la méthode d’application du paragraphe 6, après avoir consulté l’instance de surveillance des enchères, si elle a été désignée, et après en avoir informé les autorités nationales compétentes visées à l’article 56.
Entre deux fenêtres d’enchères sur la même plate-forme d’enchères, cette dernière peut modifier sa méthode. Elle en informe sans délai l’instance de surveillance des enchères, si elle a été désignée, et les autorités nationales compétentes visées à l’article 56.
La plate-forme d’enchères tient le plus grand compte de l’avis émis, le cas échéant, par l’instance de surveillance des enchères.
8. Lorsqu’une séance d’enchères est annulée ou que plusieurs séances d’enchères sont annulées consécutivement conformément aux paragraphes 5 ou 6, le volume cumulé de quotas à mettre aux enchères est uniformément réparti entre les prochaines séances d’enchères prévues sur la même plate-forme d’enchères.
Dans le cas des quotas relevant du chapitre III de la directive 2003/87/CE, le nombre de séances d’enchères entre lesquelles le volume cumulé de quotas à mettre aux enchères doit être réparti est égal à quatre fois le nombre de séances qui ont été annulées.
Dans le cas des quotas relevant du chapitre II de la directive 2003/87/CE, le nombre de séances d’enchères entre lesquelles le volume cumulé de quotas à mettre aux enchères doit être réparti est égal à deux fois le nombre de séances qui ont été annulées.»
3)
L’article 8 est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Dans des circonstances exceptionnelles, toute plate-forme d’enchères peut, après avoir consulté l’instance de surveillance des enchères, si elle a été désignée, modifier les horaires d’une fenêtre d’enchères, sous réserve d’en informer toutes les personnes susceptibles d’être concernées. La plate-forme d’enchères tient le plus grand compte de l’avis émis, le cas échéant, par l’instance de surveillance des enchères.»
b)
le paragraphe 5 est remplacé par le texte suivant:
«5. Le volume de quotas relevant du chapitre III de la directive 2003/87/CE à mettre aux enchères sur la plate-forme d’enchères désignée en vertu de l’article 26, paragraphe 1 ou 2, est uniformément réparti sur les séances d’enchères organisées sur une année, à l’exception des séances d’enchères du mois d’août, qui portent sur des volumes inférieurs de moitié aux volumes mis aux enchères lors des séances d’enchères organisées les autres mois de l’année.
Le volume de quotas relevant du chapitre II de la directive 2003/87/CE à mettre aux enchères sur la plate-forme d’enchères désignée en vertu de l’article 26, paragraphe 1 ou 2, est en principe uniformément réparti sur les séances d’enchères organisées sur une année, à l’exception des séances d’enchères du mois d’août, qui portent sur des volumes inférieurs de moitié aux volumes mis aux enchères lors des séances d’enchères organisées les autres mois de l’année.»
4)
L’article 9 est remplacé par le texte suivant:
«Article 9
Circonstances empêchant la conduite des enchères
Sans préjudice de l’application des règles prévues à l’article 58, chaque fois que cela est nécessaire, une plate-forme d’enchères peut annuler la séance d’enchères lorsque le bon déroulement de celle-ci est perturbé ou est susceptible d’être perturbé. Lorsqu’une séance d’enchères est annulée ou que plusieurs séances d’enchères sont annulées consécutivement, le volume cumulé de quotas de ces séances d’enchères est uniformément réparti entre les séances d’enchères suivantes prévues sur la même plate-forme d’enchères.
Dans le cas des quotas relevant du chapitre III de la directive 2003/87/CE, le nombre de séances d’enchères entre lesquelles le volume cumulé de quotas à mettre aux enchères doit être réparti est égal à quatre fois le nombre de séances qui ont été annulées consécutivement.
Dans le cas des quotas relevant du chapitre II de la directive 2003/87/CE, le nombre de séances d’enchères entre lesquelles le volume cumulé de quotas à mettre aux enchères doit être réparti est égal à deux fois le nombre de séances qui ont été annulées consécutivement.»
5)
L’article 11 est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Les plates-formes d’enchères désignées en vertu de l’article 26, paragraphe 1 ou 2, du présent règlement déterminent et publient les fenêtres d’enchères, les volumes et les dates des séances d’enchères, ainsi que le produit mis aux enchères et les dates de paiement et de livraison des quotas relevant du chapitre III de la directive 2003/87/CE à mettre en vente chaque année civile à chaque séance d’enchères, au plus tard le 30 septembre de l’année précédente, ou le plus tôt possible après cette date, après avoir consulté la Commission et obtenu son avis à ce sujet. Les plates-formes concernées tiennent le plus grand compte de l’avis de la Commission.»
b)
le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. Le calendrier des enchères conduites, pour les quotas relevant du chapitre III de la directive 2003/87/CE, par une plate-forme d’enchères autre que les plates-formes d’enchères désignées en vertu de l’article 26, paragraphe 1 ou 2, du présent règlement est arrêté et publié conformément à l’article 32 du présent règlement.
L’article 32 s’applique également en ce qui concerne les enchères conduites au titre de l’article 30, paragraphe 7, deuxième alinéa, par la plate-forme d’enchères désignée en vertu de l’article 26, paragraphe 1 ou 2.»
6)
L’article 12 est remplacé par le texte suivant:
«Article 12
Volumes annuels mis aux enchères pour les quotas relevant du chapitre II de la directive 2003/87/CE
1. Le volume des quotas relevant du chapitre II de la directive 2003/87/CE à mettre aux enchères chaque année est égal à 15 % du volume prévu des quotas de ce type en circulation l’année considérée. Lorsque le volume de quotas mis aux enchères au cours d’une année déterminée est supérieur ou inférieur à 15 % du volume effectivement mis en circulation pour l’année en question, le volume de quotas à mettre aux enchères l’année suivante corrige la différence. Tout volume restant à mettre aux enchères après la dernière année d’une période d’échange est mis aux enchères au cours des quatre premiers mois de l’année suivante.
Le volume des quotas à mettre aux enchères la dernière année de chaque période d’échange tient compte des quotas restant dans la réserve spéciale visée à l’article 3 septies de la directive 2003/87/CE.
2. Pour chaque année civile d’une période d’échange donnée, la part de quotas relevant du chapitre II de la directive 2003/87/CE que chaque État membre doit mettre aux enchères est calculée conformément à l’article 3 quinquies, paragraphe 3, de cette directive.»
7)
L’article 13 est modifié comme suit:
a)
au paragraphe 2, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«2. À compter de 2013, les plates-formes d’enchères désignées en vertu de l’article 26, paragraphe 1 ou 2, du présent règlement déterminent et publient, en principe, les fenêtres d’enchère, les volumes et les dates des séances d’enchères, ainsi que le produit mis aux enchères et les dates de paiement et de livraison des quotas relevant du chapitre II de la directive 2003/87/CE à mettre en vente chaque année civile à chaque séance d’enchères, au plus tard le 30 septembre de l’année précédente, ou le plus tôt possible après cette date, après avoir consulté la Commission et obtenu son avis à ce sujet. Les plates-formes concernées tiennent le plus grand compte de l’avis de la Commission.»
b)
au paragraphe 4, le deuxième alinéa suivant est ajouté:
«L’article 32 s’applique également en ce qui concerne les enchères conduites au titre de l’article 30, paragraphe 7, deuxième alinéa, par la plate-forme d’enchères désignée en vertu de l’article 26, paragraphe 1 ou 2.»
8)
L’article 16 est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 1 bis suivant est inséré:
«1 bis. L’admission aux enchères ne requiert pas d’être membre ou participant du marché secondaire organisé par la plate-forme d’enchères ou de toute autre plate-forme de négociation exploitée par la plate-forme d’enchères ou par un tiers.»
b)
le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Toute plate-forme d’enchères peut proposer, et les États membres peuvent exiger d’une plate-forme d’enchères qu’elle propose, un ou plusieurs autres moyens d’accéder à ses enchères, pour le cas où les principaux moyens d’accès seraient indisponibles pour quelque raison que ce soit, à condition que ces autres moyens d’accès soient sûrs et fiables et que leur utilisation n’entraîne aucune discrimination entre les soumissionnaires.»
9)
À l’article 18, paragraphe 1, le point a) est remplacé par le texte suivant:
«a)
un exploitant ou un exploitant d’aéronefs qui détient un compte de dépôt d’exploitant ou un compte de dépôt d’exploitant d’aéronefs et qui soumet une offre pour son propre compte, y compris toute entreprise mère, toute entreprise filiale ou toute entreprise liée faisant partie du même groupe d’entreprises que l’exploitant ou l’exploitant d’aéronefs;»
10)
À l’article 20, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Pour déposer une demande d’admission aux enchères conformément au paragraphe 1, le demandeur soumet un formulaire complété à la plate-forme d’enchères. Le formulaire et l’accès à ce formulaire par l’internet sont fournis par la plate-forme d’enchères concernée, qui en assure la fonctionnalité.»
11)
L’article 22 est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. En ce qui concerne les États membres ne participant pas aux actions communes prévues à l’article 26, paragraphes 1 et 2, chaque État membre désigne son adjudicateur afin que les dispositions nécessaires puissent être arrêtées et mises en œuvre en concertation avec les plates-formes d’enchères désignées en vertu de l’article 26, paragraphes 1 et 2, y compris tout système de compensation et tout système de règlement qui leur sont connectés, et que l’adjudicateur puisse mettre des quotas aux enchères sur ces plates-formes pour le compte de l’État membre «désignateur» selon des modalités et des conditions arrêtées d’un commun accord, en vertu de l’article 30, paragraphe 7, deuxième alinéa, et de l’article 30, paragraphe 8, premier alinéa.»
b)
le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. Les États membres s’abstiennent de communiquer des informations privilégiées aux personnes travaillant pour l’adjudicateur, à moins que la personne travaillant ou agissant pour l’État membre ne communique de telles informations au titre du besoin d’en connaître dans le cadre normal de l’exercice de son travail, de sa profession ou de ses fonctions et pour autant que l’État membre concerné ait la certitude que l’adjudicateur a mis en place des mesures appropriées visant à empêcher les opérations d’initiés au sens de l’article 3, point 28, ou telles qu’interdites par l’article 38, par toute personne travaillant pour un adjudicateur, en sus des mesures prévues à l’article 42, paragraphes 1 et 2.»
12)
À l’article 24, paragraphe 1, le troisième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Lorsque, pour des raisons de force majeure, l’instance de surveillance des enchères ne peut exécuter la totalité ou une partie des tâches qui lui incombent en ce qui concerne une séance d’enchères donnée, la plate-forme d’enchères concernée peut décider de conduire ces enchères pour autant qu’elle prenne les mesures qui s’imposent pour assurer elle-même une surveillance adéquate de la séance. Ces dispositions s’appliquent également jusqu’au moment où la première instance de surveillance des enchères désignée en vertu du paragraphe 2 commence à surveiller les enchères concernées comme indiqué plus précisément dans le contrat qui la désigne.»
13)
À l’article 25, le paragraphe 6 est remplacé par le texte suivant:
«6. L’instance de surveillance des enchères rend des avis au sens de l’article 7, paragraphe 7, de l’article 8, paragraphe 3, de l’article 27, paragraphe 3, et de l’article 31, paragraphe 1, et conformément aux dispositions de l’annexe III. Elle se prononce dans un délai raisonnable.»
14)
À l’article 27, le paragraphe 3 suivant est ajouté:
«3. Dans un délai de trois mois à compter de la date de sa désignation, la plate-forme d’enchères soumet une stratégie de sortie détaillée à la Commission, qui consulte l’instance de surveillance des enchères à cet égard. Dans un délai de deux mois à compter de la date de réception de l’avis de l’instance de surveillance des enchères conformément à l’article 25, paragraphe 6, la plate-forme d’enchères réexamine et, le cas échéant, modifie sa stratégie de sortie en tenant le plus grand compte de cet avis.»
15)
À l’article 30, paragraphe 6, le point c) est remplacé par le texte suivant:
«c)
le produit mis aux enchères ainsi que toute information nécessaire à la Commission pour vérifier si le calendrier d’enchères proposé est compatible avec le calendrier d’enchères appliqué ou envisagé par les plates-formes d’enchères désignées en vertu de l’article 26, paragraphe 1 ou 2, et avec d’autres calendriers d’enchères proposés par d’autres États membres ne participant pas à l’action commune prévue à l’article 26 mais choisissant de désigner leurs propres plates-formes d’enchères;»
16)
À l’article 31, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Toute plate-forme d’enchères désignée en vertu de l’article 30, paragraphe 1, remplit les mêmes fonctions que la plate-forme d’enchères désignée en vertu de l’article 26, paragraphe 1, telles qu’elles sont décrites à l’article 27.
Toutefois, les plates-formes d’enchères désignées en vertu de l’article 30, paragraphe 1, ne sont pas soumises aux dispositions de l’article 27, paragraphe 1, point c), et présentent la stratégie de sortie visée à l’article 27, paragraphe 3, à l’État membre désignateur, qui doit consulter l’instance de surveillance des enchères sur cette stratégie.»
17)
À l’article 32, paragraphe 4, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«4. Les plates-formes d’enchères désignées en vertu de l’article 30, paragraphe 1 ou 2, du présent règlement déterminent et publient les fenêtres d’enchère, les volumes et les dates des séances d’enchères, ainsi que le produit mis aux enchères et les dates de paiement et de livraison des quotas relevant des chapitres II et III de la directive 2003/87/CE à mettre en vente chaque année civile à chaque séance d’enchères, au plus tard le 31 octobre de l’année précédente, ou le plus tôt possible après cette date. Les plates-formes d’enchères concernées procèdent à ces déterminations et publications une fois que les plates-formes d’enchères désignées en vertu de l’article 26, paragraphe 1 ou 2, du présent règlement ont procédé à la détermination et à la publication requises par l’article 11, paragraphe 1, et par l’article 13, paragraphe 1, du présent règlement, à moins qu’aucune de ces plates-formes d’enchères n’ait encore été désignée. Les plates-formes d’enchères concernées ne procèdent à ces déterminations et ces publications qu’après avoir consulté la Commission et obtenu son avis sur la question. Les plates-formes concernées tiennent le plus grand compte de l’avis de la Commission.»
18)
À l’article 33, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Lorsque l’instance de surveillance des enchères a remis le rapport annuel consolidé relatif aux séances d’enchères conduites en 2014, la Commission réexamine les dispositions prises en vertu du présent règlement, et notamment le fonctionnement de tous les processus d’enchères.»
19)
À l’article 35, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Les enchères ne peuvent être conduites que sur des plates-formes d’enchères qui ont été agréées en tant que marchés réglementés dont l’opérateur organise un marché de quotas ou de produits dérivés sur les quotas.»
20)
À l’article 44, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Les plates-formes d’enchères, y compris le ou les systèmes de compensation ou de règlement auxquels elles sont connectées, transfèrent les paiements effectués par les adjudicataires ou leurs ayants cause en règlement de quotas relevant des chapitres II et III de la directive 2003/87/CE aux adjudicateurs qui ont procédé à la vente de ces quotas, à l’exception de tout montant pour lequel elles sont invitées à jouer le rôle d’agent de paiement à l’égard de l’instance de surveillance des enchères.»
21)
L’annexe III est modifiée conformément à l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 13 novembre 2013.