NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 139/2014
ze dne 12. února 2014,
kterým se stanoví požadavky a správní postupy týkající se letišť podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670 EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (1), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1108/2009 (2), a zejména na čl. 8a odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (ES) č. 216/2008 je stanovit a udržovat vysokou a jednotnou úroveň bezpečnosti civilního letectví v Evropě.
(2)
Provádění nařízení (ES) č. 216/2008 vyžaduje zavedení podrobných prováděcích pravidel, zejména pokud jde o regulaci bezpečnosti letišť, s cílem udržovat vysokou jednotnou úroveň bezpečnosti civilního letectví v Unii při splnění cíle celkově zlepšit bezpečnost letišť.
(3)
Vyžaduje, aby Komise do 31. prosince 2013 přijala nezbytná prováděcí pravidla, kterými se stanoví podmínky pro infrastrukturu a bezpečný provoz letišť uvedené v čl. 8a odst. 5.
(4)
Prováděcí pravidla by s ohledem na zajištění hladkého přechodu a vysokého stupně bezpečnosti civilního letectví v Evropské unii měla odrážet současný stav techniky a osvědčené postupy v oblasti letišť, brát v úvahu použitelné standardy a doporučené postupy Mezinárodní organizace pro civilní letectví (dále jen „ICAO“), čímž se zohlední příslušné klasifikace ICAO v rámci celého systému pravidel, celosvětové zkušenosti s provozem letišť a vědecko-technický pokrok v oblasti letišť, být přiměřená velikosti, kategorii a složitosti letiště a povaze a objemu provozu na něm, zajišťovat nutnou flexibilitu pro přizpůsobené plnění požadavků a zohledňovat případy infrastruktury letišť, která byla vytvořena před datem vstupu v platnost tohoto nařízení v souladu s různými požadavky vnitrostátních právních předpisů členských států.
(5)
Je nezbytné poskytnout odvětví letišť a správním úřadům členských států dostatek času, aby se mohly přizpůsobit novému regulačnímu rámci, a ověřit, že nadále platí osvědčení vydaná před datem vstupu tohoto nařízení v platnost.
(6)
S cílem zajistit jednotné uplatňování společných požadavků je nezbytné, aby příslušné úřady, popřípadě agentura, při posuzování dodržování těchto požadavků uplatňovaly jednotné standardy; agentura by na podporu nezbytné jednotnosti předpisů měla vypracovat přijatelné způsoby průkazu a poradenský materiál. Společné požadavky by se měly vztahovat na shodné postupy příslušných úřadů v různých oblastech letecké dopravy. Neměly by však bránit použití mírně odlišných postupů, je-li to nezbytné nebo přínosné, například v případě samostatných subjektů dozoru nad letišti a leteckým provozem. Bezpečnostní cíl těchto požadavků by měl být i nadále nedotčen různými způsoby plnění technických požadavků.
(7)
Pokud jde o správu překážek v okolí letiště a další činnosti mimo hranice letiště, každý členský stát může jmenovat různé úřady a jiné subjekty odpovědné za sledování, posuzování a zmírňování rizik. Cílem tohoto nařízení není změnit stávající rozdělení úkolů v rámci členského státu. Avšak v každém členském státu by měla být zaručena plynulá návaznost kompetencí při zabezpečení okolí letišť a při sledování a zmírňování rizik vyplývajících z lidské činnosti. Proto by se mělo zajistit, aby úřady odpovědné za zabezpečení okolí letišť měly pro plnění svých povinností odpovídající pravomoci.
(8)
Na letištích by měly být poskytovány zvláštní služby uvedené v hlavě B přílohy IV (část ADR.OPS). V některých případech tyto služby neposkytuje přímo provozovatel letiště, ale jiná organizace nebo státní subjekt, nebo kombinace obou. V těchto případech by měl mít provozovatel letiště, jako subjekt odpovědný za provoz letiště, uzavřeny dohody a definovány způsoby kontaktu s těmito organizacemi nebo subjekty, aby bylo zajištěno poskytování služeb v souladu s požadavky uvedenými v příloze IV. Jsou-li takové dohody uzavřeny a způsoby kontaktu definovány, má se za to, že provozovatel letiště splnil svou povinnost a neměl by být považován za zodpovědného či právně odpovědného za nesplnění povinností ze strany jiného subjektu, který je součástí dohody, za předpokladu, že splnil veškeré použitelné požadavky a povinnosti stanovené v tomto nařízení týkající se jeho odpovědnosti podle dané dohody.
(9)
Nařízení (ES) č. 216/2008 se týká pouze osvědčení pro letiště, která mají vydat příslušné úřady s ohledem na bezpečnost. Proto aspekty stávajících vnitrostátních osvědčení pro letiště, které se netýkají bezpečnosti, zůstávají nedotčeny.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou založena na stanovisku Evropské agentury pro bezpečnost letectví v souladu s čl. 17 odst. 2 písm. b) a čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 216/2008.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 65 nařízení (ES) č. 216/2008,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví podrobná pravidla, která se týkají:
a)
podmínek pro stanovení certifikační předpisové základny použitelné na letiště a pro její oznámení žadateli, jak je stanoveno v příloze II a v příloze III;
b)
podmínek pro vydávání, zachování, změnu, omezení, pozastavení nebo zrušení osvědčení pro letiště a osvědčení pro organizace odpovědné za provoz letišť, včetně provozních omezení týkajících se určitých rysů návrhu letiště, jak je stanoveno v příloze II a v příloze III;
c)
podmínek pro provoz letiště v souladu s hlavními požadavky stanovenými v příloze Va a případně v příloze Vb nařízení (ES) č. 216/2008, jak je stanoveno v příloze IV;
d)
povinností držitelů osvědčení, jak je stanoveno v příloze III;
e)
podmínek pro schválení a změnu stávajících osvědčení pro letiště vydaných členskými státy;
f)
podmínek pro rozhodnutí o nepovolení výjimek podle čl. 4 odst. 3b nařízení (ES) č. 216/2008, včetně kritérií pro nákladní letiště, oznamování vyňatých letišť a přezkum udělených výjimek;
g)
podmínky, za nichž je provoz zakázán, omezen nebo podřízen určitým podmínkám v zájmu bezpečnosti, jak je stanoveno v příloze III;
h)
určitých podmínek a postupů pro prohlášení poskytovatelů služeb řízení provozu na odbavovací ploše uvedená v čl. 8a odst. 2 písm. e) nařízení (ES) č. 216/2008 a pro dozor nad těmito poskytovateli, jak je stanoveno v příloze II a v příloze III.
2. Příslušné úřady zapojené do certifikace a dozoru nad letišti, provozovatelé letišť a poskytovatelé služeb řízení provozu na odbavovací ploše musí být v souladu s požadavky stanovenými v příloze II.
3. Provozovatelé letišť a poskytovatelé služeb řízení provozu na odbavovací ploše musí být v souladu s požadavky stanovenými v příloze III.
4. Provozovatelé letišť musí splňovat požadavky stanovené v příloze IV.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„letištěm“ se rozumí jakákoli vymezená plocha (včetně všech budov, instalací a vybavení) na zemi nebo na vodě nebo na pevné konstrukci, pevné konstrukci na moři nebo na plovoucí konstrukci, která je zcela nebo zčásti určena pro přílety, odlety a pozemní pohyby letadel;
2)
„letounem“ se rozumí letadlo těžší než vzduch s pohonem, vyvozující vztlak za letu hlavně z aerodynamických sil na plochách, které za daných podmínek letu zůstávají vůči letadlu nepohyblivé;
3)
„letadlem“ se rozumí zařízení schopné vyvozovat síly nesoucí jej v atmosféře z reakcí vzduchu, které nejsou reakcemi vůči zemskému povrchu;
4)
„odbavovací plochou“ se rozumí vymezená plocha určená k umístění letadel pro účely nástupu a výstupu cestujících, nakládky nebo vykládky pošty nebo nákladu, doplňování paliva, parkování nebo údržby;
5)
„službami řízení provozu na odbavovací ploše“ služby poskytované k řízení činností a pohybu letadel a vozidel po odbavovací ploše;
6)
„auditem“ se rozumí systematický, nezávislý a zdokumentovaný postup získávání důkazních informací a jejich objektivního hodnocení s cílem určit rozsah, v jakém jsou splněny požadavky;
7)
„certifikačními specifikacemi“ se rozumějí technické normy přijaté agenturou, které uvádějí způsoby průkazu souladu s nařízením (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcími pravidly a které může organizace použít pro účely certifikace;
8)
„příslušným úřadem“ se rozumí úřad určený v každém členském státě, kterému jsou uděleny nezbytné pravomoci a přidělena odpovědnost v oblasti certifikace letišť, jakož i personálu a organizací, které se na provozu letiště podílejí, a v oblasti dozoru nad nimi;
9)
„průběžným dozorem“ se rozumějí úkoly, které příslušný úřad vykonává kdykoli při provádění programu dozoru k ověření, že podmínky, za kterých bylo osvědčení uděleno, jsou nadále plněny v celém průběhu jeho období platnosti;
10)
„dokumentem o schválení odchylky a opatřeních (Deviation Acceptance and Action Document, DAAD)“ se rozumí dokument vyhotovený příslušným úřadem za účelem sestavení důkazů, které odůvodňují schválení odchylky od certifikačních specifikací vydaných agenturou;
11)
„prohlídkou“ se rozumí nezávislé hodnocení pomocí pozorování a posuzování, které je spojeno, je-li to vhodné, s měřením, zkoušením nebo porovnáváním za účelem ověření souladu s platnými požadavky;
12)
„pohybem“ se rozumí vzlet nebo přistání;
13)
„překážkou“ se rozumí všechny pevné (trvalé nebo dočasné) a mobilní objekty nebo jejich části, které:
-
se nacházejí na ploše určené pro pozemní pohyby letadel, nebo
-
zasahují nad stanovenou plochu určenou k ochraně letadel za letu, nebo
-
se nacházejí vně těchto stanovených ploch a byly vyhodnoceny jako nebezpečné pro letecký provoz;
14)
„překážkovou plochou“ se rozumí plocha, která vymezuje horní hranici, k níž mohou dosáhnout předměty zasahující do vzdušného prostoru;
15)
„ochranou plochou“ se rozumí plocha stanovená pro světelnou sestupovou soustavu pro vizuální přiblížení, nad kterou nesmí zasahovat objekty nebo rozšíření stávajících objektů, s výjimkou případů, kdy by podle názoru příslušného úřadu nový objekt nebo rozšíření byly zastíněny stávajícím neodstranitelným objektem.
Článek 3
Dozor nad letišti
1. Členské státy určí jeden nebo více subjektů jakožto příslušné úřady, jimž jsou v členském státě uděleny nezbytné pravomoci a přidělena odpovědnost v oblasti certifikace letišť, jakož i personálu a organizací, které se na provozu letiště podílejí, a v oblasti dozoru nad nimi.
2. Příslušný úřad musí být nezávislý na provozovatelích letišť a na poskytovatelích služeb řízení provozu na odbavovací ploše. Této nezávislosti se dosáhne oddělením, alespoň na funkční úrovni, příslušného úřadu od těchto provozovatelů letišť a poskytovatelů služeb řízení provozu na odbavovací ploše. Členské státy zajistí, aby příslušné úřady vykonávaly své pravomoci nestranně a transparentně.
3. Pokud členský stát určí jako příslušný úřad více než jeden subjekt, musí být splněny tyto podmínky:
a)
každý příslušný úřad odpovídá za zvlášť vymezené úkoly a zeměpisné oblasti a
b)
mezi těmito subjekty musí být stanovena koordinace pro zajištění účinného dozoru nad všemi letišti a provozovateli letišť, jakož i nad poskytovateli služeb řízení provozu na odbavovací ploše.
4. Členské státy zajistí, aby příslušné úřady měly způsobilost a zdroje nezbytné pro plnění požadavků stanovených v tomto nařízení.
5. Členské státy zajistí, aby personál příslušného úřadu nevykonával činnosti spojené s dozorem, pokud existují důkazy o tom, že by tak mohlo přímo nebo nepřímo dojít ke střetu zájmů, zejména pokud jde o zájmy rodinné nebo finanční.
6. Personál, jejž příslušný úřad pověří plněním úkolů spojených s certifikací a/nebo dozorem, je zmocněn k provádění alespoň těchto úkolů:
a)
zkoumání záznamů, údajů, postupů a jakéhokoli jiného materiálu, který je pro plnění úkolů spojených s certifikací a/nebo dozorem relevantní;
b)
pořizování kopií těchto záznamů, údajů, postupů a jiných materiálů nebo výpisů z nich;
c)
požadování ústního vysvětlení na místě;
d)
vstup na letiště, do příslušných prostor, provozních míst nebo jiných příslušných prostor a dopravních prostředků;
e)
provádění auditů, šetření, zkoušek, cvičení, hodnocení, prohlídek;
f)
případně přijímání nebo iniciování vynucovacích opatření.
7. Úkoly uvedené v odstavci 6 se plní v souladu s vnitrostátními právními předpisy příslušného členského státu.
Článek 4
Informace poskytované Evropské agentuře pro bezpečnost letectví
Do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost sdělí členské státy Evropské agentuře pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“) názvy, polohy a letištní kódy ICAO letišť a názvy provozovatelů letišť, jakož i údaje o počtu cestujících a přepravách nákladu na těchto letištích, na něž se vztahují ustanovení nařízení (ES) č. 216/2008 a tohoto nařízení.
Článek 5
Výjimky
1. Členský stát informuje agenturu o svém rozhodnutí udělit výjimku v souladu s čl. 4 odst. 3b nařízení (ES) č. 216/2008 do jednoho měsíce od přijetí tohoto rozhodnutí. Informace předané agentuře dále zahrnují seznam příslušných letišť, název provozovatele letiště a údaje o počtu cestujících a přepravě nákladu na daném letišti za příslušný rok.
2. Členský stát každoročně přezkoumá provozní údaje letiště, jemuž byla udělena výjimka. Pokud příslušné provozní údaje tohoto letiště za poslední tři po sobě následující roky překročily údaje uvedené v čl. 4 odst. 3b nařízení (ES) č. 216/2008, informuje o tom agenturu a výjimku zruší.
3. Komise může kdykoli rozhodnout, že výjimku nepovolí, pokud:
a)
nejsou splněny obecné bezpečnostní cíle nařízení (ES) č. 216/2008;
b)
za poslední tři po sobě následující roky byly překročeny příslušné provozní údaje o cestujících a nákladu;
c)
výjimka není v souladu s jinými příslušnými právními předpisy EU.
4. Pokud Komise rozhodla, že výjimka není povolena, dotčený členský stát výjimku zruší.
Článek 6
Převod osvědčení
1. Osvědčení vydaná příslušným úřadem před 31. prosincem 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů zůstávají v platnosti, dokud nebudou vydána v souladu s tímto článkem, nebo pokud taková osvědčení vydána nebudou, tak do 31. prosince 2017.
2. Před uplynutím doby stanovené v odstavci 1 vydá příslušný úřad osvědčení pro dotčená letiště a provozovatele letišť, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
certifikační předpisová základna uvedená v příloze II byla stanovena s použitím certifikačních specifikací vydaných agenturou, včetně všech případů rovnocenné úrovně bezpečnosti a zvláštních podmínek, jež byly zjištěny a zdokumentovány;
b)
držitel osvědčení prokázal soulad s certifikačními specifikacemi, které se liší od vnitrostátních požadavků, na jejichž základě bylo vydáno stávající osvědčení;
c)
držitel osvědčení prokázal splnění těch požadavků nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel, které jsou použitelné pro jeho organizaci a které se liší od vnitrostátních požadavků, na jejichž základě bylo vydáno stávající osvědčení.
3. Odchylně od odst. 2 písm. b) může příslušný úřad rozhodnout, že upustí od prokázání souladu, pokud se domnívá, že tento důkaz představuje nadměrné nebo nepřiměřené úsilí.
4. Příslušný úřad uchovává nejméně po dobu pěti let záznamy o dokumentech týkajících se postupů převodu osvědčení.
Článek 7
Odchylky od certifikačních specifikací
1. Příslušný úřad může do 31. prosince 2024 přijímat žádosti o osvědčení zahrnující odchylky od certifikačních specifikací vydaných agenturou, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
tyto odchylky nepředstavují případ rovnocenné úrovně bezpečnosti podle bodu ADR.AR.C.020 a nepředstavují ani případ zvláštních podmínek podle bodu ADR.AR.C.025 přílohy II tohoto nařízení;
b)
tyto odchylky existovaly před vstupem tohoto nařízení v platnost;
c)
těmito odchylkami, které, je-li to vhodné, jsou doprovázeny zmírňovacími a nápravnými opatřeními, nejsou porušeny hlavní požadavky přílohy Va nařízení (ES) č. 216/2008;
d)
je dokončeno průvodní posouzení bezpečnosti každé takové odchylky.
2. Příslušný úřad sestaví důkazy o splnění podmínek uvedených v odstavci 1 v dokumentu o schválení odchylky a opatřeních (DAAD). Dokument DAAD se připojí k osvědčení. Příslušný úřad uvede dobu platnosti dokumentu DAAD.
3. Provozovatel letiště a příslušný úřad ověří, že podmínky uvedené v odstavci 1 jsou i nadále splněny. V opačném případě musí být dokument DAAD změněn, pozastaven nebo zrušen.
Článek 8
Zabezpečení okolí letišť
1. Členské státy zajistí pořádání konzultací s ohledem na bezpečnostní dopady staveb, které by měly být vybudovány v mezích překážkových ploch, ochranných ploch a dalších ploch souvisejících s letištěm.
2. Členské státy zajistí pořádání konzultací s ohledem na bezpečnostní dopady staveb, které by měly být vybudovány mimo meze překážkových ploch, ochranných ploch a dalších ploch souvisejících s letištěm, jež přesahují výšku stanovenou daným členským státem.
3. Členské státy zajistí koordinaci zabezpečení letišť nacházejících se v blízkosti státních hranic s jinými členskými státy.
Článek 9
Sledování okolí letišť
Členské státy zajistí pořádání konzultací v souvislosti s lidskými činnostmi a využitím pozemků, jako jsou tyto:
a)
jakákoli výstavba nebo změna ve využívání půdy v oblasti letiště;
b)
jakákoli výstavba, která může vyvolat překážkami způsobené turbulence, jež by mohly představovat nebezpečí pro provoz letadel;
c)
používání nebezpečných, matoucích či zavádějících světel;
d)
používání vysoce reflexních povrchů, jež mohou způsobit oslňování;
e)
vytvoření ploch, které by mohly podporovat pohyb divoce žijících zvířat, jenž by mohl ohrozit provoz letadel;
f)
zdroje neviditelného záření nebo přítomnost pohyblivých nebo pevných objektů, které by mohly narušovat nebo nepříznivě ovlivňovat výkonnost leteckých komunikačních, navigačních a přehledových systémů.
Článek 10
Řízení nebezpečí střetu s divoce žijícími zvířaty
1. Členské státy zajistí, aby nebezpečí střetu s divoce žijícími zvířaty byla posuzována prostřednictvím:
a)
stanovení vnitrostátního postupu pro zaznamenání a hlášení střetů letadel s divoce žijícími zvířaty;
b)
shromažďování informací od provozovatelů letadel, letištního personálu a z jiných zdrojů o přítomnosti divoce žijících zvířat, jež představují potenciální nebezpečí pro provoz letadel, a
c)
průběžného hodnocení nebezpečí plynoucího z přítomnosti divoce žijících zvířat prováděného způsobilými pracovníky.
2. Členské státy zajistí, aby hlášení střetů s divoce žijícími zvířaty byla shromažďována a zasílána ICAO za účelem zahrnutí do databáze informačního systému ICAO pro střety s ptáky (IBIS).
Článek 11
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Příslušné úřady zapojené do certifikace letišť, provozovatelů letišť a poskytovatelů služeb řízení provozu na odbavovací ploše a dozoru nad nimi musí splňovat požadavky stanovené v příloze II tohoto nařízení před 31. prosincem 2017.
3. Přílohy III a IV se pro letiště, jimž bylo vydáno osvědčení v souladu s článkem 6, použijí ode dne vydání osvědčení.
4. Letištím, u kterých byl postup certifikace zahájen před 31. prosincem 2014, avšak do uvedeného data k vydání osvědčení nedošlo, se osvědčení vydá teprve tehdy, až splní ustanovení tohoto nařízení.
5. Body ADR.AR.C.050 a ADR.OR.B.060 v přílohách II a III tohoto nařízení se použijí ode dne, k němuž vstoupí v platnost prováděcí pravidla pro poskytování služeb řízení provozu na odbavovací ploše. Bod ADR.AR.A.015 v příloze II a bod ADR.OR.A.015 přílohy III se použijí pro poskytovatele služeb řízení provozu na odbavovací ploše ode dne, kdy vstoupí v platnost prováděcí pravidla pro poskytování služeb řízení provozu na odbavovací ploše.
6. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. února 2014.
RÈGLEMENT (UE) N o 139/2014 DE LA COMMISSION
du 12 février 2014
établissant des exigences et des procédures administratives relatives aux aérodromes conformément au règlement (CE) no 216/2008 du Parlement européen et du Conseil
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 216/2008 du Parlement européen et du Conseil du 20 février 2008 relatif à des règles communes dans le domaine de l’aviation civile et instituant une Agence européenne de la sécurité aérienne, et abrogeant la directive 91/670/CEE du Conseil, le règlement CE no 1592/2002 et la directive 2004/36/CE du Parlement européen et du Conseil (1), modifiée par le règlement (CE) no 1108/2009 (2), et notamment son article 8 bis, paragraphe 5,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 216/2008 vise à établir et à maintenir un niveau uniforme et élevé de sécurité dans l’aviation civile, en Europe.
(2)
La mise en œuvre du règlement (CE) no 216/2008 implique la mise en place de modalités d’exécution détaillées, notamment en ce qui concerne les règles de sécurité applicables aux aérodromes, en vue de maintenir un niveau élevé et uniforme de sécurité de l’aviation civile dans l’Union tout en visant l’objectif d’amélioration générale de la sécurité des aérodromes.
(3)
Il exige de la Commission qu’elle adopte les modalités d’exécution requises pour établir les conditions de conception et d’exploitation sécurisée des aérodromes évoquées à l’article 8 bis, paragraphe 5, avant le 31 décembre 2013.
(4)
Afin d’assurer une transition progressive et un niveau élevé de sécurité de l’aviation civile au sein de l’Union, les modalités d’exécution rendent compte de l’état actuel de la technique et des bonnes pratiques dans le domaine des aérodromes; tiennent compte des normes et pratiques recommandées de l’Organisation de l’aviation civile internationale (ci-après dénommée «OACI»), et ce faisant respectent la classification pertinente de l’OACI à tous les niveaux du système de règles, ainsi que de l’expérience d’exploitation d’aérodromes partout dans le monde et des progrès scientifiques et techniques accomplis dans le domaine des aérodromes; sont proportionnées à la taille, au trafic, à la catégorie et à la complexité de l’aérodrome ainsi qu’à la nature et au volume des opérations qui y sont réalisées; confèrent la souplesse nécessaire pour une conformité cas par cas; et pourvoient aux besoins des infrastructures d’aérodrome développées avant l’entrée en vigueur du présent règlement, conformément aux différentes exigences contenues dans les législations nationales des États membres.
(5)
Il convient de laisser suffisamment de temps au secteur des aérodromes et aux administrations des États membres pour s’adapter à ce nouveau cadre réglementaire et vérifier la validité des certificats délivrés avant l’entrée en vigueur du présent règlement.
(6)
Aux fins de garantir une application uniforme des exigences communes, il est essentiel que des normes communes soient appliquées par les autorités compétentes des États membres et, le cas échéant, par l’Agence lorsqu’elle évalue la conformité avec lesdites exigences; l’Agence devrait élaborer des moyens acceptables de mise en conformité et des documents d’orientation pour favoriser l’uniformité réglementaire requise. Ces exigences communes doivent permettre l’établissement de processus identiques au sein des autorités qui sont compétentes dans les différents domaines de l’aéronautique. Elles ne doivent toutefois pas entraver l’application de processus quelque peu différents qui s’avéreraient nécessaires ou utiles, par exemple dans le cas d’entités distinctes chargées de la surveillance des aérodromes et des opérations aériennes. L’objectif de sécurité de ces exigences ne doit pas être affecté par les différentes formes de conformité technique.
(7)
En ce qui concerne la gestion des obstacles aux abords de l’aérodrome et des autres activités exécutées hors des limites de l’aérodrome, chaque État membre est libre de désigner des autorités différentes et d’autres entités aux fins de la surveillance, de l’évaluation et de l’atténuation des risques. Le présent règlement n’a pas pour objet de modifier l’affectation actuelle des tâches dans l’État membre. Il convient néanmoins de garantir, au sein de chaque État membre, une organisation homogène des compétences relatives à la protection des abords de l’aérodrome et à la surveillance et à l’atténuation des risques induits par les activités humaines. Il convient donc de veiller à ce que les autorités responsables de la protection des abords des aérodromes possèdent les compétences adéquates pour remplir leurs obligations.
(8)
Les services spécifiques visés à la sous-partie B de l’annexe IV (partie ADR.OPS) du présent règlement doivent être fournis dans un aérodrome. Dans certains cas, ces services ne sont pas fournis directement par l’exploitant d’aérodrome, mais par un autre organisme ou par une entité publique, ou par une combinaison des deux. Dans pareils cas, il convient que l’exploitant d’aérodrome en charge de l’exploitation de l’aérodrome dispose d’accords et d’interfaces avec ces organismes ou entités en place afin que les services soient fournis conformément aux exigences prévues à l’annexe IV. Lorsque de tels accords et interfaces ont été mis en place, il convient que l’exploitant d’aérodrome soit considéré comme ayant rempli son rôle et ne puisse être considéré comme étant directement responsable pour tout non-respect par une autre partie associée à l’accord, pour autant qu’il se soit conformé à l’ensemble des exigences et obligations applicables prévues par le présent règlement et ayant trait aux responsabilités qui lui incombent au titre de l’accord.
(9)
Le règlement (CE) no 216/2008 ne concerne que les certificats d’aérodrome à délivrer par les autorités compétentes en ce qui concerne les aspects de sécurité. Par conséquent, les aspects non relatifs à la sécurité des certificats d’aérodrome existants ne sont pas concernés.
(10)
Les mesures prévues par le présent règlement reposent sur l’avis publié par l’Agence européenne de la sécurité aérienne conformément à l’article 17, paragraphe 2, point b), et à l’article 19, paragraphe 1, du règlement (CE) no 216/2008.
(11)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l’avis du comité établi par l’article 65 du règlement (CE) no 216/2008,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Objectif et champ d’application
1. Le présent règlement établit les modalités concernant:
a)
les conditions pour établir et notifier au demandeur la base de certification applicable à un aérodrome, énoncées aux annexes II et III;
b)
les conditions de délivrance, maintien, modification, limitation, suspension ou retrait des certificats des aérodromes, des certificats des organismes responsables de l’exploitation des aérodromes, y compris les contraintes d’exploitation liées à la conception particulière de l’aérodrome, énoncées aux annexes II et III;
c)
les conditions d’exploitation d’un aérodrome conformément aux exigences essentielles exposées à l’annexe V bis et, le cas échéant, à l’annexe V ter du règlement (CE) no 216/2008, énoncées à l’annexe IV;
d)
les responsabilités des titulaires de certificats, énoncées à l’annexe III;
e)
les conditions de reconnaissance et de conversion des certificats des aérodromes existants délivrés par les États membres;
f)
les conditions pour décider de ne pas accorder les dérogations visées à l’article 4, paragraphe 3 ter, du règlement (CE) no 216/2008, y compris les critères applicables aux aérodromes de fret, les conditions de notification des aérodromes bénéficiant d’une dérogation et les conditions d’examen des dérogations accordées;
g)
les conditions dans lesquelles l’exploitation est interdite, limitée ou soumise à certaines conditions dans l’intérêt de la sécurité, énoncées à l’annexe III;
h)
certaines conditions et procédures relatives aux déclarations effectuées par les prestataires de services de gestion des aires de trafic visés à l’article 8 bis, paragraphe 2, point e), du règlement (CE) no 216/2008 et à la surveillance de ceux-ci, énoncées aux annexes II et III.
2. Les autorités compétentes intervenant dans la certification et la surveillance des aérodromes, des exploitants d’aérodrome et des prestataires de services de gestion des aires de trafic respectent les exigences définies à l’annexe II.
3. Les exploitants d’aérodrome et les prestataires de services de gestion des aires de trafic respectent les exigences définies à l’annexe III.
4. Les exploitants d’aérodrome respectent les exigences définies à l’annexe IV.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1.
«aérodrome», une surface définie (comprenant tout bâtiment, installation et matériel), sur terre ou sur l’eau, ou sur une structure fixe, en mer fixe ou flottante, destinée à être utilisée, en totalité ou en partie, pour l’arrivée, le départ et les évolutions en surface des aéronefs;
2.
«avion», un aérodyne entraîné par un organe moteur et dont la sustentation en vol est obtenue principalement par des réactions aérodynamiques sur des surfaces qui restent fixes dans des conditions données de vol;
3.
«aéronef», un appareil qui peut se soutenir dans l’atmosphère grâce à des réactions de l’air autres que les réactions de l’air sur la surface de la Terre;
4.
«aire de trafic», une aire définie destinée aux aéronefs pendant l’embarquement ou le débarquement des voyageurs, le chargement ou le déchargement de la poste ou du fret, l’avitaillement ou la reprise de carburant, le stationnement ou l’entretien;
5.
«service de gestion d’aire de trafic», un service fourni pour gérer les activités et les mouvements des aéronefs et des autres véhicules sur une aire de trafic;
6.
«audit», une procédure systématique, indépendante et documentée de recueil de pièces justificatives et d’évaluation objective de celles-ci en vue de déterminer le degré de conformité aux exigences;
7.
«spécifications de certification», des normes techniques adoptées par l’Agence qui indiquent des moyens de démontrer la conformité au règlement (CE) no 216/2008 et ses modalités d’exécution et qui peuvent être utilisées par tout organisme à des fins de certification;
8.
«autorité compétente», toute autorité désignée au sein de chaque État membre et investie des responsabilités et compétences nécessaires pour la certification et la surveillance des aérodromes, ainsi que du personnel et des organismes y participant;
9.
«surveillance continue», les tâches accomplies à tout moment par l’autorité compétente aux fins de la mise en œuvre du programme de surveillance afin de vérifier que les conditions qui ont donné lieu à la délivrance d’un certificat continuent d’être remplies au cours de la période de validité de celui-ci;
10.
«document d’acceptation de déviation et d’action (DAAD)», un document établi par l’autorité compétente destinée à rassembler les éléments justifiant l’acceptation de déviations par rapport aux spécifications de certification émises par l’Agence;
11.
«inspection», une évaluation indépendante et documentée réalisée par l’intermédiaire d’une observation et d’un jugement assortis, le cas échéant, d’une mesure, d’un essai ou d’une appréciation afin de vérifier le respect des exigences applicables;
12.
«mouvement», un décollage ou un atterrissage;
13.
«obstacle», tout ou partie d’un objet fixe (temporaire ou permanent) ou mobile, qui:
-
est situé sur une aire destinée à la circulation des aéronefs à la surface, ou
-
qui fait saillie au-dessus d’une surface définie destinée à protéger les aéronefs en vol, ou
-
qui se trouve en dehors de ces surfaces définies et qui a été évalué comme présentant un danger pour la navigation aérienne;
14.
«surface de limitation d’obstacle», la surface qui établit la hauteur limite des objets faisant saillie dans l’espace aérien;
15.
«surface de protection d’obstacle», la surface établie pour l’indicateur visuel de pente d’approche que les objets ou extensions d’objets existants ne peuvent dépasser, sauf si, de l’avis de l’autorité pertinente, le nouvel objet ou la nouvelle extension est protégé(e) par un objet inamovible existant;
Article 3
Surveillance des aérodromes
1. Les États membres désignent une ou plusieurs entités qui constituent la ou les autorités compétentes dans cet État membre et sont investies des responsabilités et compétences nécessaires pour la certification et la surveillance des aérodromes, ainsi que du personnel et des organismes y participant.
2. L’autorité compétente est indépendante des exploitants d’aérodrome et des prestataires de services de gestion des aires de trafic. Cette indépendance est obtenue en séparant, à tout le moins sur le plan fonctionnel, l’autorité compétente et ces exploitants d’aérodrome et prestataires de services de gestion des aires de trafic. Les États membres veillent à ce que les autorités compétentes exercent leurs compétences en toute impartialité et transparence.
3. Si un État membre désigne plus d’une entité comme autorité compétente, il y a lieu de respecter les conditions suivantes:
a)
chaque autorité compétente se voit attribuer des tâches spécifiques dans des limites géographiques bien définies; et
b)
une coordination est instaurée entre ces autorités pour assurer l’efficacité de la surveillance de tous les aérodromes et exploitants d’aérodrome, ainsi que des prestataires de services de gestion des aires de trafic.
4. Les États membres veillent à ce que la ou les autorités compétentes disposent des capacités et des ressources nécessaires pour satisfaire aux exigences du présent règlement.
5. Les États membres veillent à ce que le personnel des autorités compétentes n’effectue pas d’activité de surveillance s’il est avéré que cela pourrait entraîner directement ou indirectement un conflit d’intérêts, notamment lorsqu’il s’agit d’intérêts familiaux ou financiers.
6. Le personnel agréé par l’autorité compétente pour exécuter des tâches de certification et/ou de surveillance est habilité à s’acquitter au moins des tâches suivantes:
a)
examiner les dossiers, les données, les procédures et tout autre document utile pour l’exécution de la tâche de certification et/ou de surveillance;
b)
emporter des copies ou extraits de ces dossiers, données, procédures et autres documents;
c)
demander une explication verbale sur le site;
d)
pénétrer dans tout aérodrome, local, site d’exploitation ou autre zone et moyen de transport concerné;
e)
effectuer des audits, des enquêtes, des essais, des exercices, des évaluations, des inspections;
f)
prendre ou engager des mesures exécutoires si nécessaire.
7. Les tâches visées au paragraphe 6 sont exécutées conformément à la législation nationale des États membres.
Article 4
Informations fournies à l’Agence européenne de la sécurité aérienne
Dans un délai de trois mois après l’entrée en vigueur du présent règlement, les États membres communiquent à l’Agence européenne de la sécurité aérienne (ci-après dénommée l’«Agence») les noms des aérodromes, leur localisation, leur code d’aéroport OACI et les noms des exploitants d’aérodrome, ainsi que le nombre de passagers et de mouvements de fret sur les aérodromes concernés par les dispositions du règlement (CE) no 216/2008 et du présent règlement.
Article 5
Dérogations
1. L’État membre notifie à l’Agence toute décision d’accorder une dérogation au titre de l’article 4, paragraphe 3 ter, du règlement (CE) no 216/2008 dans un délai d’un mois à compter de cette décision. Les informations communiquées à l’Agence incluent la liste des aérodromes concernés, le nom de l’exploitant d’aérodrome et le nombre de passagers et de mouvements de fret sur l’aérodrome pour l’année concernée.
2. L’État membre examine, chaque année, les chiffres du trafic de tout aérodrome exempté. Si les chiffres du trafic pour cet aérodrome ont dépassé les limites fixées à l’article 4, paragraphe 3 ter, du règlement (CE) no 216/2008 au cours des trois dernières années consécutives, il en informe l’Agence et retire la dérogation.
3. La Commission peut, à tout moment, décider de ne pas autoriser une dérogation si:
a)
les objectifs généraux de sécurité du règlement (CE) no 216/2008 ne sont pas atteints;
b)
les chiffres du trafic de passagers et de fret ont été dépassés au cours des trois dernières années consécutives;
c)
la dérogation est contraire à une quelconque autre règle de la législation de l’Union européenne.
4. Si la Commission décide que la dérogation n’est pas autorisée, l’État membre concerné retire cette dernière.
Article 6
Conversion de certificats
1. Les certificats délivrés par l’autorité compétente avant le 31 décembre 2014 sur la base de la législation nationale resteront valables jusqu’à ce qu’ils soient délivrés conformément aux dispositions du présent article ou, si aucun certificat n’a été délivré, jusqu’au 31 décembre 2017.
2. Avant expiration de la période indiquée au paragraphe 1, l’autorité compétente délivre les certificats des aérodromes et exploitants d’aérodrome concernés si les conditions suivantes sont remplies:
a)
la base de certification visée à l’annexe II a été mise en place à l’aide des spécifications de certification émises par l’Agence, y compris en cas de niveau de sécurité équivalent et de conditions spéciales identifiées et documentées;
b)
le titulaire du certificat a démontré qu’il respectait les spécifications de certification qui sont différentes des exigences nationales ayant servi à délivrer le certificat existant;
c)
le titulaire du certificat a démontré qu’il respectait les exigences du règlement (CE) no 216/2008 et de ses modalités d’exécution qui sont applicables à son organisme et à son exploitation et sont différentes des exigences nationales ayant servi à délivrer le certificat existant.
3. Par dérogation au paragraphe 2, point b), l’autorité compétente peut décider de renoncer à la démonstration de conformité si elle considère que cette dernière demande un effort excessif ou disproportionné.
4. L’autorité compétente conserve une trace des documents relatifs à la procédure de conversion des certificats pendant une période minimale de cinq ans.
Article 7
Déviations par rapport aux spécifications de certification
1. L’autorité compétente peut, jusqu’au 31 décembre 2024, accepter les demandes de certificat incluant des déviations par rapport aux spécifications de certification émises par l’Agence, si:
a)
ces déviations ne correspondent pas à un motif de niveau équivalent de sécurité en vertu de la clause ADR.AR.C.020, ni à un motif de condition spéciale en vertu de la clause ADR.AR.C.025 de l’annexe II du présent règlement;
b)
ces déviations existaient avant l’entrée en vigueur du présent règlement;
c)
ces déviations respectent les exigences essentielles énoncées à l’annexe V bis du règlement (CE) no 216/2008 et sont complétées par des mesures d’atténuation et des actions correctives, selon les besoins;
d)
chaque déviation a fait l’objet d’une évaluation de la sécurité appuyant la demande de certificat.
2. L’autorité compétente rassemble les éléments justifiant le respect des conditions visées au paragraphe 1 dans un document d’acceptation de déviation et d’action (DAAD). Le DAAD est joint au certificat et l’autorité compétente en précise la période de validité.
3. L’exploitant d’aérodrome et l’autorité compétente vérifient que les conditions mentionnées au paragraphe 1 restent satisfaites. Si ce n’est pas le cas, le DAAD est modifié, suspendu ou retiré.
Article 8
Protection des abords de l’aérodrome
1. Les États membres veillent à ce que des consultations soient menées concernant les incidences, sur la sécurité, des futures constructions proposées à l’intérieur des surfaces de limitation et de protection des obstacles, ainsi que des autres surfaces associées à l’aérodrome.
2. Les États membres veillent à ce que des consultations soient menées concernant les incidences, sur la sécurité, des futures constructions proposées en dehors des surfaces de limitation et de protection des obstacles, ainsi que des autres surfaces associées à l’aérodrome et qui s’étendent au-delà de la hauteur établie par les États membres.
3. Les États membres veillent à la coordination de la protection des aérodromes situés à proximité des frontières nationales d’autres États membres.
Article 9
Surveillance des abords de l’aérodrome
Les États membres veillent à ce que des consultations soient menées concernant les activités humaines et d’aménagement du territoire, telles que:
a)
les développements ou les changements d’aménagement de la zone de l’aérodrome;
b)
les développements susceptibles de créer des turbulences induites par des obstacles pouvant constituer un risque pour les opérations de navigation aérienne;
c)
l’utilisation d’éclairages dangereux, déroutants et trompeurs;
d)
l’utilisation de surfaces hautement réfléchissantes susceptibles de provoquer des éblouissements;
e)
la création d’espaces favorisant l’activité animale néfaste pour les opérations d’aéronefs;
f)
les sources de rayonnement invisible ou la présence d’objets mobiles ou fixes susceptibles de perturber ou d’altérer le fonctionnement des systèmes de communication, de navigation et de surveillance aéronautique;
Article 10
Gestion des risques associés aux animaux
1. Les États membres veillent à ce que les risques d’impacts d’animaux soient évalués par:
a)
la mise en place d’une procédure nationale d’enregistrement et de signalement des impacts d’animaux sur les aéronefs;
b)
le recueil d’informations auprès des exploitants d’aéronef, du personnel des aérodromes et d’autres sources concernant la présence d’animaux constituant un danger potentiel pour les exploitations d’aéronefs;
c)
une évaluation continue des risques associés aux animaux réalisée par le personnel compétent.
2. Les États membres veillent à ce que les rapports d’impact d’animaux soient récupérés et transmis à l’OACI pour inclusion dans la base de données du système d’information sur les collisions aviaires (IBIS) de l’OACI.
Article 11
Entrée en vigueur et application
1. Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
2. Les autorités compétentes impliquées dans la certification et la surveillance des aérodromes, des exploitants d’aérodrome et des prestataires de services de gestion des aires de trafic se conforment aux exigences exposées à l’annexe II du présent règlement pour le 31 décembre 2017.
3. Les annexes III et IV s’appliquent aux aérodromes certifiés au titre de l’article 6 à compter de la date de délivrance du certificat.
4. Les aérodromes dont la procédure de certification a été lancée avant le 31 décembre 2014, mais auxquels un certificat n’a pas été délivré à cette date, ne se voient délivrer un certificat que s’ils se conforment aux dispositions du présent règlement.
5. Les clauses ADR.AR.C.050 et ADR.OR.B.060 des annexes II et III du présent règlement s’appliquent à compter de l’entrée en vigueur des modalités d’exécution relatives à la fourniture de services de gestion des aires de trafic. Les clauses ADR.AR.A.015 de l’annexe II et ADR.OR.A.015 de l’annexe III s’appliquent aux prestataires de services de gestion des aires de trafic à compter de l’entrée en vigueur des modalités d’exécution relatives à la fourniture de services de gestion des aires de trafic.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 12 février 2014.