ROZHODNUTÍ RADY 2013/768/SZBP
ze dne 16. prosince 2013
o činnostech Unie v rámci Evropské bezpečnostní strategie na podporu provádění Smlouvy o obchodu se zbraněmi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 6. prosince 2006 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci č. 61/89 s názvem „Směrem ke smlouvě o obchodu se zbraněmi: stanovení společných mezinárodních norem pro dovoz, vývoz a převody konvenčních zbraní“, čímž byl zahájen proces OSN zaměřený na jednání o smlouvě o obchodu se zbraněmi; Valné shromáždění OSN přijalo dne 2. prosince 2009 rezoluci č. 64/48 s názvem „Smlouva o obchodu se zbraněmi“, v níž bylo uvedeno rozhodnutí svolat v roce 2012 konferenci OSN o smlouvě o obchodu se zbraněmi s cílem vypracovat právně závazný nástroj s co nejpřísnějšími společnými mezinárodními normami pro převody konvenčních zbraní.
(2)
Jelikož na konferenci OSN o smlouvě o obchodu se zbraněmi, která se konala v červenci roku 2012, se ve stanoveném časovém rámci nepodařilo dosáhnout dohody o závěrečném dokumentu, a na základě rezoluce č. 67/234 A přijaté dne 24. prosince 2012 Valným shromážděním OSN byla v březnu roku 2013 svolána závěrečná konference OSN o obchodu se zbraněmi. Na ní bylo vypracováno vyvážené a široce založené znění smlouvy, o němž však nebylo dosaženo shody v důsledku nesouhlasu tří členských států OSN. Záležitost byla poté předána Valnému shromáždění OSN, které dne 2. dubna 2013 Smlouvu o obchodu se zbraněmi přijalo naprostou většinou na základě hlasování o rezoluci A/RES/67/234 B. Smlouva byla poté dne 3. června 2013 otevřena k podpisu a vstoupí v platnost padesátou ratifikací. Všechny členské státy Unie smlouvu podepsaly.
(3)
Rada v závěrech ze dne 11. prosince 2006, 10. prosince 2007, 12. července 2010 a 25. června 2012 vyjádřila pevné odhodlání dosáhnout nového právně závazného mezinárodního nástroje, který by měl stanovit co nejpřísnější společné mezinárodní normy pro úpravu dovoleného obchodu s konvenčními zbraněmi a který by se měl týkat všech států, a mohl by proto být všeobecně platným.
(4)
S cílem podpořit otevřenost a význam procesu jednání o smlouvě o obchodu se zbraněmi přijala Rada rozhodnutí 2009/42/SZBP (1) a rozhodnutí 2010/336/SZBP (2), jež podpořila mimo jiné řadu regionálních seminářů po celém světě. V návaznosti na konferenci OSN v červenci roku 2012, na níž nebylo dosaženo konečného výsledku, byly činnosti Unie na podporu Smlouvy o obchodu se zbraněmi doplněny rozhodnutím Rady 2013/43/SZBP (3).
(5)
Prioritou je nyní podpořit brzký vstup v platnost a plné provádění této smlouvy. Unie může v souladu s podporou, kterou od počátku poskytovala procesu jednání o smlouvě, k dosažení tohoto cíle významně přispět, zejména na základě svých dlouhodobých zkušeností s financováním pomoci a informační činnosti v souvislosti s kontrolou vývozu. Jelikož vydávání licencí v oblasti zbraní a zboží dvojího užití zůstává v Unii v působnosti jednotlivých států, odborné znalosti v oblasti kontroly vývozu využívané na podporu programů pomoci a informační činnosti financovaných Unií závisejí z velké části na členských státech. Pro úspěch činností Unie souvisejících s poskytováním pomoci a informací v oblasti kontroly vývozu je proto zásadní, aby členské státy určily odborníky, kteří podpoří programy Unie.
(6)
Činnosti Unie související s poskytováním pomoci a informací v oblasti kontroly vývozu zbraní se provádějí na základě společné akce Rady 2008/230/SZBP (4) a rozhodnutí Rady 2009/1012/SZBP (5) a 2012/711/SZBP (6). Podniknuté činnosti byly zaměřeny na posílení systémů kontroly vývozu zbraní v řadě třetích zemí v blízkém sousedství Unie a dosažení větší odpovědnosti a transparentnosti.
(7)
Unie rovněž dlouhodobě poskytuje pomoc týkající se kontroly vývozu v oblasti zboží dvojího užití podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1717/2006 (7), které zřídilo nástroj stability, který zajišťuje pomoc při vytváření právního rámce a institucionálních kapacit pro zavedení a prosazování účinných kontrol vývozu zboží dvojího užití, včetně opatření regionální spolupráce. Dne 28. dubna 2004 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1540 (2004) (dále jen „rezoluce č. 1540 (2004)“), kterou se stanoví účinné kontroly převodů zboží souvisejícího se zbraněmi hromadného ničení. Unie podpořila provádění rezoluce č. 1540 (2004) zejména prostřednictvím společné akce Rady 2006/419/SZBP (8), společné akce Rady 2008/368/SZBP (9) a rozhodnutí Rady 2013/391/SZBP (10), a pokud jde o rozměr kontroly vývozu v uvedené rezoluci, prostřednictvím programů poskytování pomoci při kontrole vývozu zboží dvojího užití.
(8)
Kromě konkrétní pomoci v oblasti kontroly vývozu zbraní tyto kontroly vytvořené za účelem provádění rezoluce č. 1540 (2004) a v rámci programů Unie pro poskytování pomoci při kontrole vývozu zboží dvojího užití přispívají k celkové schopnosti účinně provádět Smlouvu o obchodu se zbraněmi, jelikož právní předpisy, správní postupy a subjekty odpovědné za kontrolu vývozu zboží dvojího užití se v mnoha případech shodují s těmi, jimiž je spravována kontrola vývozu konvenčních zbraní. Pomoc poskytovaná v oblasti zboží dvojího užití tedy podporuje kapacity kontroly vývozu zbraní. Proto je velmi důležité zajistit důkladnou koordinaci činností prováděných v rámci kontrol vývozu zboží dvojího užití a činností podporujících provádění Smlouvy o obchodu se zbraněmi.
(9)
Z důvodu žádoucí koordinace pomoci týkající se kontroly vývozu poskytované v jiných příslušných oblastech je cílem činností podporovaných tímto rozhodnutím posílení kapacit kontroly převodů zbraní v řadě přijímajících zemí, a to za účelem podpory účinného a způsobilého provádění Smlouvy o obchodu se zbraněmi. Poněvadž dopad smlouvy bude záviset na míře její všeobecné platnosti a jejího dodržování, měly by být podporovány rovněž informační a osvětové činnosti s cílem posílit podporu Smlouvy o obchodu se zbraněmi příslušnými zúčastněnými stran a dalšími třetími zeměmi, jakož i podněcovat zájem na jejím skutečném provádění.
(10)
Rada pověřila technickým prováděním rozhodnutí 2009/1012/SZBP a 2012/711/SZBP německý Spolkový úřad pro hospodářství a kontrolu vývozu (dále jen „BAFA“). Úřad úspěšně završil organizaci veškerých činností stanovených v rozhodnutí Rady 2009/1012/SZBP. BAFA je rovněž agenturou, jenž má provádět projekty v oblasti kontrol vývozu zboží dvojího užití financované z nástroje stability. V této souvislosti je volba BAFA jako agentury, jenž má provádět činnosti Unie podporující provádění Smlouvy o obchodu se zbraněmi ve třetích zemích, odůvodněna jeho prokázanými zkušenostmi, kvalifikacemi a nezbytnými odbornými znalostmi ohledně celé řady příslušných činností Unie týkajících se kontroly vývozu, a to jak v oblasti zboží dvojího užití, tak v oblasti zbraní. Volba BAFA usnadní zjišťování součinnosti činností v oblasti kontroly vývozu zboží dvojího užití a zbraní, čímž se zajistí, aby pomoc v souvislosti se Smlouvou o obchodu se zbraněmi vhodně doplňovala pomoc, která je již poskytována v rámci stávajících programů pro poskytování pomoci při kontrole vývozu zboží dvojího užití a zbraní,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Unie za účelem podpory brzkého vstupu v platnost a provádění Smlouvy o obchodu se zbraněmi provádí činnosti sledující tyto cíle:
-
podporovat některé státy, na jejich žádost, s cílem posílit jejich systémy kontroly převodů zbraní tak, aby byly schopny provádět Smlouvu o obchodu se zbraněmi;
-
zvyšovat na státní a regionální úrovni povědomí příslušných státních a regionálních orgánů a zúčastněných subjektů z občanské společnosti o Smlouvě o obchodu se zbraněmi a jejich odpovědnost za ní, aby tak byly více zapojeny do provádění této smlouvy.
2. K dosažení cílů uvedených v odstavci 1 uskuteční Unie tyto projekty:
a)
poskytování pomoci přijímajícím zemím při případném vypracovávání, aktualizaci a provádění příslušných legislativních a správních opatření zaměřených na zavedení a vytvoření účinného systému kontroly převodů zbraní v souladu s požadavky Smlouvy o obchodu se zbraněmi;
b)
zlepšování odborných znalostí a kapacit úředníků přijímajících zemí vydávajících licence a pověřených vymáháním práva, zejména na základě sdílení osvědčených postupů, odborné přípravy a přístupu ke zdrojům důležitých informací, s cílem zajistit náležité provádění a prosazování kontrol převodů zbraní;
c)
prosazování transparentnosti mezinárodního obchodu se zbraněmi na základě požadavků na transparentnost podle Smlouvy o obchodu se zbraněmi;
d)
prosazování trvalého dodržování Smlouvy o obchodu se zbraněmi přijímajícími zeměmi při zapojování příslušných celostátních a regionálních zúčastněných stran, jako jsou vnitrostátní parlamenty, příslušné regionální organizace a zástupci občanské společnosti, jež mají dlouhodobý zájem na sledování účinného provádění smlouvy;
e)
podpora širšího zájmu o Smlouvu o obchodu se zbraněmi zapojením zemí, které nepodnikly žádné kroky o připojení se k této smlouvě, s cílem podpořit její všeobecnou platnost.
Podrobný popis projektů uvedených v tomto odstavci je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 se pověřuje německý Spolkový úřad pro hospodářství a kontrolu vývozu (dále jen „BAFA“).
3. BAFA plní své úkoly pod vedením vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s BATA nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 se stanoví na 5 200 000 EUR. Celkový odhadovaný rozpočet na celý projekt činí 6 445 000 EUR. Část odhadovaného rozpočtu nezahrnutá v referenční částce se poskytuje na základě spolufinancování ze strany vlády Spolkové republiky Německo.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Na řádnou správu výdajů uvedených v odstavci 1 dohlíží Komise. Za tímto účelem uzavře s BAFA dohodu o grantu. Tato dohoda stanoví, že úřad zajistí zviditelnění příspěvku Unie úměrné jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření dohody o grantu uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých potížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody o grantu.
Článek 4
1. Vysoký představitel informuje Radu o provádění tohoto rozhodnutí prostřednictvím pravidelných zpráv vypracovávaných BAFA. Rada na základě těchto zpráv provádí hodnocení.
2. Komise informuje o finančních aspektech provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Pozbývá platnosti 36 měsíců ode dne uzavření dohody o grantu podle čl. 3 odst. 3. Pozbude však platnosti dne 17. června 2014, pokud nebude dohoda o grantu uzavřena před tímto dnem.
V Bruselu dne 16. prosince 2013.
DÉCISION 2013/768/PESC DU CONSEIL
du 16 décembre 2013
concernant les activités de l'Union européenne en faveur de la mise en œuvre du traité sur le commerce des armes, dans le cadre de la stratégie européenne de sécurité
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE
vu le traité sur l'Union européenne, et notamment son article 26, paragraphe 2, et son article 31, paragraphe 1,
vu la proposition du haut représentant de l'Union pour les affaires étrangères et la politique de sécurité,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 6 décembre 2006, l'Assemblée générale des Nations unies a adopté la résolution 61/89 intitulée «Vers un traité sur le commerce des armes: établissement de normes internationales communes pour l'importation, l'exportation et le transfert d'armes classiques», marquant ainsi le début du processus de négociation des Nations unies d'un traité sur le commerce des armes (ci-après dénommé «processus TCA»). Le 2 décembre 2009, l'Assemblée générale des Nations unies a adopté la résolution 64/48 intitulée «Traité sur le commerce des armes», par laquelle elle a décidé d'organiser en 2012 une conférence des Nations unies pour un traité sur le commerce des armes en vue d'élaborer un instrument juridiquement contraignant établissant les normes internationales communes les plus strictes possible pour les transferts d'armes conventionnelles.
(2)
Étant donné que la conférence des Nations unies pour un traité sur le commerce des armes organisée en juillet 2012 n'a pas été en mesure de trouver un accord sur un document de clôture dans les délais impartis, et suite à la résolution 67/234 A adoptée le 24 décembre 2012 par l'Assemblée générale des Nations unies, la conférence finale des Nations unies pour un traité sur le commerce des armes a été convoquée en mars 2013. Cette dernière a élaboré un texte équilibré et général, qui n'a cependant pas permis d'aboutir à un consensus en raison de l'opposition de trois États membres des Nations unies. Ce dossier a donc été renvoyé à l'Assemblée générale des Nations unies qui, le 2 avril 2013, a adopté à une écrasante majorité le traité sur le commerce des armes par le vote de la résolution A/RES/67/234 B. Le traité a ensuite été ouvert à la signature le 3 juin 2013, et entrera en vigueur dès la cinquantième ratification. Tous les États membres de l'Union ont signé le traité.
(3)
Dans ses conclusions des 11 décembre 2006, 10 décembre 2007, 12 juillet 2010 et 25 juin 2012, le Conseil a déclaré qu'il avait la ferme volonté d'aboutir à un nouvel instrument international juridiquement contraignant qui devrait établir des normes internationales communes aussi élevées que possible pour réglementer le commerce licite des armes conventionnelles, qui devrait concerner tous les États et serait donc susceptible d'être universel.
(4)
Afin de promouvoir la participation la plus large et la pertinence du processus TCA, le Conseil a adopté la décision 2009/42/PESC (1) et la décision 2010/336/PESC (2), lesquelles ont soutenu, entre autres, une série de séminaires régionaux couvrant le monde entier. La conférence des Nations unies de juillet 2012 n'ayant pas été concluante, l'Union a poursuivi ses activités en faveur du traité sur le commerce des armes par la décision 2013/43/PESC du Conseil (3).
(5)
La priorité est maintenant d'appuyer une entrée en vigueur rapide et la mise en œuvre pleine et entière du traité. Conformément à l'engagement qu'elle a pris dès le départ en faveur du processus TCA, l'Union peut contribuer de manière significative à cet objectif, en particulier en s'appuyant sur sa solide expérience en matière de financement d'activités d'assistance et de communication en matière de contrôle des exportations. Étant donné que, au sein de l'Union, les autorisations concernant les armes et les biens à double usage continuent de relever de la responsabilité nationale, l'expertise en matière de contrôle des exportations utilisée à l'appui des programmes d'assistance et de communication financés par l'Union dépend largement des États membres. Il est donc essentiel, pour pouvoir mener à bien les activités d'assistance et de communication de l'Union en matière de contrôle des exportations, que des experts détachés par les États membres viennent appuyer les programmes de l'Union.
(6)
Dans le domaine du contrôle des exportations d'armements, les activités d'assistance et de communication de l'Union ont été menées au titre de l'action commune 2008/230/PESC du Conseil (4) et des décisions 2009/1012/PESC (5) et 2012/711/PESC (6) du Conseil. Les activités menées concernent un certain nombre de pays tiers du voisinage immédiat de l'Union et visent à renforcer leurs systèmes de contrôle des exportations d'armements et à parvenir à une responsabilité et une transparence accrues.
(7)
L'Union prête en outre de longue date une assistance en matière de contrôle des exportations de biens à double usage au titre du règlement (CE) no 1717/2006 (7) qui a institué un instrument de stabilité, lequel prévoit une assistance au développement du cadre juridique et des capacités institutionnelles permettant la mise en place et l'application de contrôles effectifs des exportations de biens à double usage, y compris des mesures de coopération régionale. Le 28 avril 2004, le Conseil de sécurité des Nations unies a adopté la résolution 1540 (2004) (ci-après dénommée «RCSNU 1540 (2004)») qui prescrit des contrôles effectifs des transferts pour ce qui concerne les biens liés aux armes de destruction massive. L'Union appuie la mise en œuvre de la RCSNU 1540 (2004), notamment dans le cadre de l'action commune 2006/419/PESC du Conseil (8), de l'action commune 2008/368/PESC du Conseil (9) et de la décision 2013/391/PESC du Conseil (10) et, en ce qui concerne le volet de la RCSNU 1540 (2004) relatif au contrôle des exportations, dans le cadre de ses programmes d'assistance en matière de contrôle des exportations de biens à double usage.
(8)
S'ajoutant à l'assistance spécifique en matière de contrôle des exportations d'armements, les contrôles établis pour la mise en œuvre de la RCSNU 1540 (2004) et au titre des programmes d'assistance de l’Union en matière de contrôle des exportations de biens à double usage contribuent à la capacité globale de mise en œuvre effective du traité sur le commerce des armes; en effet, dans bien des cas, la législation, les procédures administratives et les organismes chargés du contrôle des exportations de biens à double usage coïncident largement avec celles qui concernent le contrôle des exportations d'armes conventionnelles. L'assistance fournie dans le domaine des biens à double usage constitue vient donc à l'appui des capacités de contrôle des exportations d'armements. Il est par conséquent indispensable d'assurer une coordination étroite entre les activités relatives au contrôle des exportations de biens à double usage et celles en faveur de la mise en œuvre du traité sur le commerce des armes.
(9)
Dans ce contexte d'une coordination souhaitable de l'assistance en matière de contrôle des exportations fournie dans d'autres domaines pertinents, les activités menées en vertu de la présente décision visent à renforcer les capacités en matière de contrôle des transferts d'armements dans un certain nombre de pays bénéficiaires afin de favoriser une mise en œuvre effective et compétente du traité sur le commerce des armes. Étant donné que l'impact du traité dépendra de son degré d'universalisation et de son niveau d’adhésion, des actions de communication et de sensibilisation devraient également être encouragées dans le but de susciter un plus grand soutien au traité de la part des parties prenantes et d'autres pays tiers ainsi qu'à susciter un intérêt accru pour sa mise en œuvre.
(10)
L'Office fédéral allemand de l'économie et du contrôle des exportations (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle - BAFA) a été chargé par le Conseil de la mise en œuvre technique des décisions 2009/1012/PESC et 2012/711/PESC. Il a mené à bien l'organisation de l'ensemble des activités qui étaient prévues dans la décision 2009/1012/PESC du Conseil. Le BAFA est également l'entité chargée de la mise en œuvre des projets concernant le contrôle des exportations de biens à double usage financés au titre de l'instrument de stabilité. Au vu de ce qui précède, le choix du BAFA en tant qu'entité chargée de la mise en œuvre des activités de l'Union destinées à appuyer la mise en œuvre du traité sur le commerce des armes dans des pays tiers se justifie par l'expérience, les qualifications et les compétences dont il a fait la preuve dans tout l'éventail des activités pertinentes de l'Union en matière de contrôle des exportations dans le domaine des biens à double usage comme dans celui des armements. Le choix du BAFA permettra de faciliter le recensement des synergies entre les activités de contrôle des exportations portant sur les biens à double usage et celles concernant les armes, afin que l'assistance concernant le traité sur le commerce des armes complète adéquatement l'assistance au titre des programmes existants en matière de contrôle des exportations de biens à double usage et d'armements,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Dans le but de favoriser l'entrée en vigueur et la mise en œuvre rapides du traité sur le commerce des armes (ci-après dénommé «TCA»), l'Union mène des activités visant à atteindre les objectifs suivants:
-
aider un certain nombre de pays, à leur demande, à renforcer leurs systèmes de contrôle des transferts d'armements, pour leur permettre de mettre en œuvre le TCA,
-
sensibiliser davantage les autorités nationales et régionales et les acteurs de la société civile concernés et favoriser une adhésion plus forte au TCA au niveau national et régional, afin que tous soient parties prenantes de sa mise en œuvre.
2. Afin d'atteindre les objectifs visés au paragraphe 1, l'Union mène, dans le cadre de projets, les activités suivantes:
a)
aider les pays bénéficiaires à élaborer, mettre à jour et mettre en œuvre, le cas échéant, les mesures législatives et administratives appropriées visant à établir et développer un système efficace de contrôle des transferts d'armements conforme aux exigences du TCA;
b)
renforcer l'expertise et les moyens d'action des responsables chargés des autorisations et de l'application dans les pays bénéficiaires, notamment par le partage de bonnes pratiques, la formation et l'accès aux sources d'informations pertinentes, aux fins d'une mise en œuvre et d'une application adéquates des contrôles de transferts d'armements;
c)
promouvoir la transparence dans le commerce international des armes sur la base des exigences du TCA en la matière;
d)
promouvoir une adhésion durable au TCA de la part des pays bénéficiaires, en associant les parties prenantes au niveau national et régional, telles que les parlements nationaux, les organisations régionales compétentes et les représentants de la société civile qui ont vocation à participer à long terme au suivi de la mise en œuvre effective du TCA;
e)
promouvoir un intérêt plus large pour le TCA en approchant à cette fin les pays qui n'ont fait aucune démarche en ce sens, afin d'œuvrer à l'universalisation de ce traité.
Une description détaillée des activités menées dans le cadre de projets, visées au présent paragraphe, figure en annexe.
Article 2
1. Le haut représentant de l'Union pour les affaires étrangères et la politique de sécurité (ci-après dénommé «haut représentant») est responsable de la mise en œuvre de la présente décision.
2. La mise en œuvre technique des activités relevant de projets visées à l'article 1er, paragraphe 2, est confiée à l'Office fédéral allemand de l'économie et du contrôle des exportations (BAFA).
3. Le BAFA exécute ses tâches sous la responsabilité du haut représentant. À cette fin, ce dernier conclut les accords nécessaires avec le BAFA.
Article 3
1. Le montant de référence financière destiné à la mise en œuvre des activités visées à l'article 1er, paragraphe 2, est de 5 200 000 EUR. Le budget estimatif total pour l'ensemble des projets s'élève à 6 445 000 EUR. La partie de ce budget estimatif qui n'est pas couverte par le montant de référence est fournie dans le cadre d'un cofinancement par le gouvernement de la République fédérale d'Allemagne.
2. La gestion des dépenses financées par le montant de référence indiqué au paragraphe 1 s'effectue selon les règles et procédures applicables au budget général de l'Union.
3. La Commission supervise la bonne gestion des dépenses visées au paragraphe 1. À cette fin, elle conclut une convention de subvention avec le BAFA. La convention de subvention prévoit que le BAFA veille à ce que la contribution de l'Union bénéficie d'une visibilité adaptée à son importance.
4. La Commission s'efforce de conclure la convention de subvention visée au paragraphe 3 le plus tôt possible après l'entrée en vigueur de la présente décision. Elle informe le Conseil des difficultés rencontrées dans cette démarche et de la date de conclusion de la convention de subvention.
Article 4
1. Le haut représentant rend compte au Conseil de la mise en œuvre de la présente décision sur la base de rapports périodiques établis par le BAFA. Lesdits rapports constituent la base de l'évaluation effectuée par le Conseil.
2. La Commission fournit des informations concernant les aspects financiers de la mise en œuvre des activités visées à l'article 1er, paragraphe 2.
Article 5
La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
Elle expire trente-six mois après la date de la conclusion de la convention de subvention visée à l'article 3, paragraphe 3. Toutefois, il expire le 17 juin 2014 si aucune convention de subvention n'a été conclue avant cette date.
Fait à Bruxelles, le 16 décembre 2013.