NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 510/2013
ze dne 3. června 2013,
kterým se mění přílohy I, II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o použití oxidů a hydroxidů železa (E 172), hydroxypropylmethylcelulózy (E 464) a polysorbátů (E 432-436) k značení některých druhů ovoce
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na čl. 9 odst. 2, čl. 10 odst. 3 a čl. 30 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha I nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví funkční třídy potravinářských přídatných látek v potravinách a potravinářských přídatných látek v potravinářských přídatných látkách a potravinářských enzymech.
(2)
Pokud je to nutné v důsledku vědeckého pokroku nebo technologického vývoje, mohou být do přílohy I nařízení (ES) č. 1333/2008 doplněny další funkční třídy.
(3)
Výzkum a vývoj prokázal, že oxidy a hydroxidy železa (E 172) při aplikaci na povrchu ovoce či zeleniny po depigmentaci určitých částí (např. laserovým ošetřením) zvyšují kontrast těchto částí vůči zbývajícímu povrchu tak, že reagují s některými uvolněnými prvky epidermis. Tento účinek lze používat k značení ovoce či zeleniny. Proto je vhodné doplnit do přílohy I nařízení (ES) č. 1333/2008 novou funkční třídu „látky zvyšující kontrast“.
(4)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam Unie obsahující potravinářské přídatné látky schválené pro použití v potravinách a podmínky použití.
(5)
Příloha III nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam Unie obsahující potravinářské přídatné látky schválené pro použití v potravinářských přídatných látkách, potravinářských enzymech, látkách určených k aromatizaci potravin a živinách a podmínky jejich použití.
(6)
Tyto seznamy mohou být pozměněny v souladu s postupem uvedeným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1331/2008 ze dne 16. prosince 2008, kterým se stanoví jednotné povolovací řízení pro potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy a potravinářská aromata (2).
(7)
Podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1331/2008 může být seznam potravinářských přídatných látek Unie aktualizován buď z podnětu Komise, nebo na základě podání žádosti.
(8)
Dne 8. dubna 2011 byla podána žádost o povolení použití oxidů a hydroxidů železa (E 172) jako látek zvyšujících kontrast, hydroxypropylmethylcelulózy (E 464) jako lešticí látky pro nesmazatelné značení určitých druhů ovoce a polysorbátů (E 432-436) jako emulgátorů v přípravcích látek zvyšujících kontrast a tato žádost byla dána k dispozici členským státům.
(9)
Byla vyvinuta nová technologie značení využívající pulsní lasery na bázi oxidu uhličitého k leptání informací na povrch čerstvého ovoce. Na povrchu některých potravin vznikne odlišitelná značka v důsledku přímé depigmentace laserovým paprskem, na některých však nikoli. Proto je z technologického hlediska potřebné používat oxidy a hydroxidy železa (E 172) jako látky zvyšujících kontrast, hydroxypropylmethylcelulózu (E 464) jako lešticí látku a polysorbáty (E 432-436) jako emulgátory v přípravcích látek zvyšujících kontrast, aby se zlepšil kontrast a umožnilo nesmazatelné značení některých druhů ovoce. Oxidy a hydroxidy železa (E 172) poskytují dostatečný kontrast označených částí vůči zbývajícímu povrchu ovoce, hydroxypropylmethylcelulóza (E 464) tvoří tenkou ochrannou vrstvu na označených místech a polysorbáty (E 432-436) zajišťují stejnorodou disperzi přípravků potravinářských přídatných látek na označených místech potravin.
(10)
Využití potravinářských přídatných látek by mělo přinášet spotřebiteli výhody a užitek. Novou technologii značení lze používat k zopakování všech či některých povinných informačních údajů, které vyžadují právní předpisy Unie nebo členských států. Navíc mohou mít spotřebitelé užitek z využívání nové technologie značení tam, kde se obchodní značka a způsob výroby uvádějí nepovinně.
(11)
Navíc nová technologie nesmazatelného značení představuje alternativu k odstranitelným papírovým nálepkám, které se v současné době používají, a omezuje riziko ztráty, záměny či promíchání potravinářského zboží, a proto usnadňuje přepravu a skladování dotčeného ovoce. Za tímto účelem může být rovněž užitečné značení kódem PLU (identifikačním číslem, které používají provozovatelé potravinářských podniků k usnadnění provádění kontrol a inventur produktů), kódem QR (maticový čárový kód, který umožňuje rychlé čtení zakódovaných informací příslušnou technologií) a čárovým kódem. Proto je vhodné opatřování určitého ovoce takovými informacemi.
(12)
Oxidy a hydroxidy železa (E 172), hydroxypropylmethylcelulóza (E 464) a polysorbáty (E 432-436) se mají používat v malém množství a pouze na vnější část ovoce, přičemž se nepředpokládá, že se ve větším rozsahu dostanou do jeho vnitřní části. Z tohoto důvodu ošetření ovoce, u něhož se běžně nekonzumuje kůra, pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví. Proto je vhodné povolit pouze použití oxidů a hydroxidů železa (E 172) a hydroxypropylmethylcelulózy (E 464) k značení citrusového ovoce, melounů a granátových jablek a polysorbáty (E 432-436) k použití v přípravcích látek zvyšujících kontrast.
(13)
Oxidy a hydroxidy železa (E 172) naposledy hodnotil Vědecký výbor pro potraviny v roce 1975 (3). Bylo prokázáno, že pouze 1 % oxidů železa a hydratovaných oxidů železa se může rozpustit v trávicím ústrojí člověka, a proto výbor stanovil hodnotu přijatelného denního přívodu, aniž by stanovil horní limit. Hydroxypropylmethylcelulózu (E 464) naposledy hodnotil Vědecký výbor pro potraviny v roce 1992 (4). U pěti druhů modifikované celulózy nebyl stanoven v případě této skupiny látek žádný přijatelný denní přívod. V roce 1983 výbor přidělil skupině polysorbátů (E 432-436) přijatelný denní přívod na úrovni 10 mg/kg tělesné hmotnosti na den (5). Komise ve své zprávě o dietárním přívodu potravinářských přídatných látek v Evropské unii (6) dospěla k závěru, že u polysorbátů (E 432-436) je možné požadovat skutečnosti lépe odpovídající hodnocení dietárního přívodu, které by bylo založené na skutečných hodnotách používání těchto přídatných látek. Evropský úřad pro bezpečnost potravin hodlá provést uvedené hodnocení přívodu během přehodnocení polysorbátů (E 432-436) do konce roku 2016, jak stanoví nařízení Komise (EU) č. 257/2010 (7). Do té doby by mělo být prozkoumáno možné rozšíření použití pouze u látek nepřispívajících významným způsobem k celkovému přívodu těchto látek.
(14)
Podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1331/2008 je Komise povinna požádat o stanovisko Evropský úřad pro bezpečnost potravin za účelem aktualizace seznamů potravinářských přídatných látek Unie stanovených v přílohách II a III nařízení (ES) č. 1333/2008, s výjimkou případů, kdy tato aktualizace pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví. Vzhledem k tomu, že povolení použití oxidů a hydroxidů železa (E 172) a hydroxypropylmethylcelulózy (E 464) k značení citrusového ovoce, melounů a granátových jablek, a polysorbátů (E 432-436) k použití v přípravcích látek zvyšujících kontrast je aktualizací těchto seznamů, které nemusí mít účinek na lidské zdraví, není třeba žádat o stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin.
(15)
Podle přechodných ustanovení nařízení Komise (EU) č. 1129/2011 ze dne 11. listopadu 2011, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 vytvořením seznamu potravinářských přídatných látek Unie (8), se příloha II, která stanoví seznam potravinářských přídatných látek Unie schválených pro použití v potravinách a podmínky použití, použije ode dne 1. června 2013. Aby bylo možné používat oxidy a hydroxidy železa (E 172) a hydroxypropylmethylcelulózu (E 464) k značení některých druhů ovoce před tímto datem, je nutné s ohledem na dané potravinářské přídatné látky stanovit dřívější datum použití.
(16)
Proto by přílohy I, II a III nařízení (ES) č. 1333/2008 měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I, II a III nařízení (ES) č. 1333/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. června 2013.
RÈGLEMENT (UE) No 510/2013 DE LA COMMISSION
du 3 juin 2013
modifiant les annexes I, II et III du règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172), de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) et des polysorbates (E 432-E 436) pour le marquage de certains fruits
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 2008 sur les additifs alimentaires (1), et notamment son article 9, paragraphe 2, son article 10, paragraphe 3, et son article 30, paragraphe 5,
considérant ce qui suit:
(1)
L’annexe I du règlement (CE) no 1333/2008 établit les catégories fonctionnelles d’additifs alimentaires dans les denrées alimentaires et d’additifs alimentaires dans les additifs et enzymes alimentaires.
(2)
En tant que de besoin et eu égard aux progrès scientifiques ou aux évolutions technologiques, des catégories fonctionnelles peuvent être ajoutées à l’annexe I du règlement (CE) no 1333/2008.
(3)
La recherche et le développement ont montré que les oxydes et hydroxydes de fer (E 172) appliqués sur la surface des fruits ou des légumes dont certaines parties avaient fait l’objet d’une dépigmentation (par traitement au laser, par exemple) amplifient le contraste entre ces parties et le reste de la surface à la suite d’une interaction avec certains composants épidermiques libérés. Cet effet peut être utilisé pour le marquage de fruits ou de légumes. Il convient par conséquent d’ajouter une catégorie fonctionnelle appelée «amplificateurs de contraste» à l’annexe I du règlement (CE) no 1333/2008.
(4)
L’annexe II du règlement (CE) no 1333/2008 établit la liste de l’Union des additifs alimentaires autorisés dans les denrées alimentaires et énonce leurs conditions d’utilisation.
(5)
L’annexe III du règlement (CE) no 1333/2008 établit la liste de l’Union des additifs alimentaires autorisés dans les additifs alimentaires, les enzymes alimentaires, les arômes alimentaires et les nutriments et énonce leurs conditions d’utilisation.
(6)
Ces listes peuvent être modifiées conformément à la procédure prévue par le règlement (CE) no 1331/2008 du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 2008 établissant une procédure d’autorisation uniforme pour les additifs, enzymes et arômes alimentaires (2).
(7)
En vertu de l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1331/2008, la liste de l’Union des additifs alimentaires peut être mise à jour soit sur l’initiative de la Commission, soit à la suite d’une demande.
(8)
Une demande d’autorisation concernant l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) comme amplificateurs de contraste, de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) comme agent d’enrobage pour le marquage indélébile de certains fruits et des polysorbates (E 432-E 436) comme émulsifiants dans la préparation de l’amplificateur de contraste a été introduite le 8 avril 2011 et a été mise à la disposition des États membres.
(9)
Une nouvelle technique de marquage utilisant le laser au dioxyde de carbone pour graver des informations sur la surface des fruits frais a été mise au point. Le rayon d’un laser peut laisser une marque visible sur la surface de certaines denrées alimentaires en provoquant sa dépigmentation immédiate, mais ce n’est pas le cas pour toutes les denrées. Dès lors, l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) comme amplificateurs de contraste, de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) comme agent d’enrobage et des polysorbates (E 432-E 436) comme émulsifiants dans la préparation de l’amplificateur de contraste pour accentuer le contraste et permettre le marquage indélébile de certains fruits répond à un besoin technologique. Les oxydes et hydroxydes de fer (E 172) font clairement ressortir le contraste entre les parties marquées d’un fruit et le reste de sa surface, l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) forme une pellicule protectrice sur les parties marquées et les polysorbates (E 432-E 436) assurent une dispersion homogène de la préparation d’additifs alimentaires sur les parties marquées des denrées alimentaires.
(10)
L’utilisation d’additifs alimentaires doit présenter des avantages ou un intérêt pour le consommateur. La nouvelle technique de marquage peut servir à reproduire la totalité ou une partie des mentions qui sont obligatoires en vertu de la législation de l’Union ou de la législation des États membres. En outre, l’utilisation de la nouvelle technique de marquage peut présenter un intérêt pour les consommateurs lorsque la marque et la méthode de production font l’objet d’une mention facultative.
(11)
En outre, la nouvelle technique de marquage indélébile offre une solution de rechange aux étiquettes adhésives détachables qui sont actuellement utilisées et elle limite les risques de perte, de mélange ou d’échange de denrées alimentaires, facilitant ainsi le transport et l’entreposage des fruits concernés. À cet égard, l’indication du code PLU (numéro d’identification utilisé par les exploitants du secteur alimentaire pour faciliter l’encaissement et le contrôle des stocks de produits), du code QR (code à barres matriciel permettant le scannage à grande vitesse des informations codées) et d’un code à barres peut aussi se révéler utile. Il convient par conséquent d’autoriser l’indication de ces informations sur certains fruits.
(12)
Les oxydes et hydroxydes de fer (E 172), l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) et les polysorbates (E 432- E 436) doivent être utilisés en petites quantités et uniquement sur la partie externe des fruits; ils ne devraient pas migrer de manière significative à l’intérieur des fruits. C’est la raison pour laquelle le traitement des fruits dont la peau n’est normalement pas consommée n’est pas susceptible d’avoir un effet sur la santé humaine. Il convient par conséquent de n’autoriser l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) et de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) que pour le marquage des agrumes, des melons et des grenades et l’utilisation des polysorbates (E 432-E 436) que pour la préparation de l’amplificateur de contraste.
(13)
Les oxydes et hydroxydes de fer (E 172) ont été évalués pour la dernière fois par le Comité scientifique de l’alimentation humaine en 1975 (3). Il est ressorti de l’évaluation que seulement 1 % des oxydes et hydroxydes de fer est susceptible de solubilisation dans le tractus gastro-intestinal humain et, par conséquent, le Comité a fixé une dose journalière admissible sans en préciser la limite supérieure. L’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) a été évaluée pour la dernière fois par le Comité scientifique de l’alimentation humaine en 1992 (4). Une dose journalière admissible «non spécifiée» a été attribuée à un groupe de cinq celluloses modifiées. En 1983, le Comité a fixé une dose journalière admissible de 10 mg/kg de masse corporelle par jour pour le groupe des polysorbates (E 432-E 436) (5). La Commission a indiqué dans son rapport sur la consommation des additifs alimentaires dans l’Union européenne (6) qu’il pourrait être nécessaire de soumettre les polysorbates (E 432-E 436) à une évaluation plus réaliste de la consommation qui soit fondée sur les niveaux réels d’utilisation des additifs alimentaires. L’Autorité européenne de sécurité des aliments devrait réaliser cette évaluation de la consommation à l’occasion de la réévaluation des polysorbates (E 432-E 436) qui, conformément au règlement (UE) no 257/2010 de la Commission (7), doit être achevée avant la fin de 2016. Dans l’intervalle, il y a lieu de n’examiner les éventuelles demandes d’extension d’utilisation que si elles ont trait à des substances contribuant de manière insignifiante à la consommation totale de polysorbates.
(14)
Conformément à l’article 3, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1331/2008, la Commission est tenue de recueillir l’avis de l’Autorité européenne de sécurité des aliments avant de mettre à jour les listes de l’Union des additifs alimentaires figurant aux annexes II et III du règlement (CE) no 1333/2008, sauf si cette mise à jour n’est pas susceptible d’avoir un effet sur la santé humaine. Étant donné que l’autorisation de l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) et de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) pour le marquage des agrumes, des melons et des grenades et de l’utilisation des polysorbates (E 432-E 436) pour la préparation de l’amplificateur de contraste constitue une mise à jour de ces listes qui n’est pas susceptible d’avoir un effet sur la santé humaine, il n’est pas nécessaire de demander l’avis de l’Autorité européenne de sécurité des aliments.
(15)
Conformément aux dispositions transitoires du règlement (UE) no 1129/2011 de la Commission du 11 novembre 2011 modifiant l’annexe II du règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil en vue d’y inclure une liste de l’Union des additifs alimentaires (8), l’annexe II établissant la liste de l’Union des additifs alimentaires autorisés dans les denrées alimentaires et leurs conditions d’utilisation s’applique à partir du 1er juin 2013. Il est nécessaire, pour que soit autorisée l’utilisation des oxydes et hydroxydes de fer (E 172) et de l’hydroxypropylméthylcellulose (E 464) pour le marquage de certains fruits avant cette date, de prévoir une date antérieure de mise en application pour ces additifs alimentaires.
(16)
Il convient dès lors de modifier les annexes I, II et III du règlement (CE) no 1333/2008 en conséquence.
(17)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale et n’ont soulevé l’opposition ni du Parlement européen ni du Conseil,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Les annexes I, II et III du règlement (CE) no 1333/2008 sont modifiées conformément à l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 3 juin 2013.