PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 461/2013
ze dne 21. května 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých polyetylentereftalátů (PET) pocházejících z Indie po přezkumu před pozbytím platnosti podle článku 18 nařízení (ES) č. 597/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 18 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2603/2000 (2) uložila Rada konečné vyrovnávací clo z dovozu polyetylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících mimo jiné z Indie. Nařízením (ES) č. 1645/2005 (3) změnila Rada míru platných vyrovnávacích opatření proti dovozu PET z Indie. Změny byly důsledkem zrychleného přezkumu zahájeného podle článku 20 základního nařízení. Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 193/2007 (4) konečné vyrovnávací clo na dalších pět let. Vyrovnávací opatření byla po částečných prozatímních přezkumech následně změněna nařízením (ES) č. 1286/2008 (5) a prováděcím nařízením (EU) č. 906/2011 (6). Druhý částečný prozatímní přezkum byl ukončen beze změny platných opatření prováděcím nařízením (EU) č. 559/2012 (7). Rozhodnutím 2000/745/ES (8) přijala Komise závazky nabídnuté třemi vyvážejícími výrobci v Indii, které stanoví minimální dovozní cenu.
(2)
Vyrovnávací opatření mají podobu zvláštního cla. Celní sazba se pohybuje v rozmezí od 0 EUR do 106,5 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce se zbytkovou sazbou 69,4 EUR za tunu uloženou na dovoz od všech ostatních výrobců.
2. Stávající antidumpingová opatření
(3)
Nařízením (ES) č. 2604/2000 (9) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu PET pocházejících mimo jiné z Indie. Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 192/2007 (10) konečné antidumpingové clo na dalších pět let.
3. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(4)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím skončení platnosti (11) konečných vyrovnávacích opatření obdržela Komise dne 25. listopadu 2011 žádost o zahájení přezkumu podle článku 18 základního nařízení (dále jen „přezkum před pozbytím platnosti“). Tuto žádost podal výbor výrobců polyetylentereftalátů v Evropě (Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (CPME), dále jen „žadatel“) jménem výrobců, kteří představují téměř 95 % výroby polyetylentereftalátů v Unii.
(5)
Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k přetrvávání nebo obnovení subvencování a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(6)
Před zahájením přezkumu před pozbytím platnosti a v souladu s čl. 22 odst. 1 a čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise indické vládě, že obdržela řádně doloženou žádost o přezkum, a vyzvala ji ke konzultacím zaměřeným na vyjasnění situace, pokud jde o obsah žádosti o přezkum a dosažení vzájemně přijatelného řešení. Komise však na svou nabídku konzultace od indické vlády neobdržela žádnou odpověď.
4. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(7)
Po konzultaci s poradním výborem byl vyvozen závěr, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a Komise dne 24. února 2012 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (12) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s článkem 18 základního nařízení.
5. Souběžné šetření
(8)
Dne 24. února 2012 Komise rovněž zahájila přezkum podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 týkající se platných antidumpingových opatření uložených na dovoz PET pocházejících z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska (13).
6. Šetření
6.1. Období přezkumného šetření a posuzované období
(9)
Šetření pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
6.2. Strany dotčené šetřením
(10)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, vyvážející výrobce v dotčené zemi, dovozce a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i zástupce dotčené země.
(11)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu předložily písemně svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(12)
Vzhledem k zjevně velkému počtu indických vyvážejících výrobců a výrobců a dovozců v Unii se považovalo za vhodné prověřit, zda by měl být proveden výběr vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení. Aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí vybrat vzorek, a pokud ano, tento výběr provést, byli vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, vyzváni, aby se přihlásili do patnácti dnů ode dne zahájení přezkumu a poskytli Komisi informace stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(13)
Sedm vyvážejících výrobců odpovědělo na dotazník ohledně výběru vzorku a projevili ochotu spolupracovat při přezkumném šetření. Na základě toho byl vybrán vzorek tří vyvážejících výrobců na základě objemu vývozu do Unie. Samotní výrobci zařazení do vzorku, výrobci nezařazení do vzorku ani příslušné indické orgány k tomuto vzorku nevznesli žádné námitky.
(14)
Třem vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly řádným způsobem zaslány dotazníky k vyplnění a všichni poskytli své odpovědi. Odpovědi na dotazník jednoho indického výrobce zařazeného do vzorku však odhalily, že během období přezkumného šetření vyvezl jen nevýznamné množství dotčeného výrobku, a proto pro výpočet sazby subvence pro uvedenou společnost nebyly relevantní. Byly dokončeny inspekce na místě u dvou zbývajících vyvážejících výrobců, kteří společně představovali 99 % celkového objemu dovozu z Indie do Unie v období přezkumného šetření.
(15)
Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah (dále jen „zveřejnění informací“) požádal jeden indický spolupracující výrobce o výpočet rozpětí subvencí. V tomto ohledu bylo znovu potvrzeno, že vývoz této společnosti byl nevýznamný, a proto neměl v tomto přezkumu před pozbytím platnosti žádný dopad na určení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování. Tato žádost byla tedy odmítnuta.
(16)
Komise v oznámení o zahájení přezkumu uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestává ze čtyř společností z celkem třináct výrobců v Unii známých před zahájením šetření, které byly vybrány na základě největšího reprezentativního objemu výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzorek představoval více než 50 % celkové odhadované výroby a celkového odhadovaného prodeje v Unii v období přezkumného šetření. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby nahlédly do spisu a aby se do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení přezkumu vyjádřily k vhodnosti tohoto výběru. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(17)
Některé zúčastněné strany vznesly připomínky k výběru vzorku výrobců v Unii. Tvrdily, že: i) Komise by neměla provádět výběr vzorku, zejména z toho důvodu, že v předchozím šetření také nebyl použit výběr vzorku; ii) byla napadnuta metoda použitá pro výběr vzorku z toho důvodu, že „směšuje tři různé kroky“, tj. ověření postavení, definici výrobního odvětví Unie a výběr vzorku; iii) prozatímní vzorek byl stanoven na základě nesprávných a neúplných informací; iv) vybraný prozatímní vzorek není reprezentativní, protože zahrnuje subjekty a nikoli skupiny; rovněž byl vznesen argument, že zahrnutí společností, které v jednom případě prošly nedávným odprodejem nebo v jiném případě mají přidružené prodeje, snižuje reprezentativnost vzorku.
(18)
Reakce na argumenty vznesené těmito stranami byly tyto:
-
O použití vzorku výrobců v Unii se rozhoduje nezávisle v případě každého šetření v závislosti na konkrétních okolnostech každého případu a čl. 22 odst. 6 základního nařízení se nevztahuje na použití takového vzorku pro zjištění újmy v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti. Narozdíl od předchozích šetření, kdy šetření všech společností, jež se přihlásily a spolupracovaly, bylo proveditelné, Komise při tomto přezkumu dospěla k závěru, že v době, která je k dispozici, nelze vzhledem ke značnému počtu výrobců v Unii přiměřeně přezkoumat všechny, a že proto byly splněny podmínky článku 27.
-
Komise „nesmísila“ určení postavení, určení výrobního odvětví Unie a výběr prozatímního vzorku, jelikož tyto tři kroky byly provedeny nezávisle na sobě a bylo o nich rozhodnuto odděleně. Nebylo prokázáno, do jaké míry ovlivnilo použití údajů o výrobě a prodeji, které poskytly výrobci v Unii v souvislosti s ověřením postavení, reprezentativnost vzorku.
-
Vzorek byl určen na základě informací dostupných v době výběru v souladu s článkem 27 základního nařízení. Reprezentativnost vzorku byla přezkoumána v návaznosti na připomínky stran ohledně údajů o konkrétních společnostech. Žádná z těchto připomínek nebyla shledána odůvodněnou.
-
Jak požaduje článek 27 základního nařízení, byl vzorek určen tak, aby představoval největší reprezentativní objem výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Subjekty, které patří k větším skupinám, u nichž bylo zjištěno, že fungují nezávisle na ostatních dceřiných společnostech téže skupiny, byly považovány za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, a proto nebylo třeba zkoumat skupinu jako celek. Zároveň byly tyto společnosti zařazeny do vzorku jako hospodářské subjekty, čímž je zajištěno, že všechny příslušné údaje mohly být ověřeny. Kromě toho odprodeje a existence přidružených prodejů byly součástí charakteristiky tohoto odvětví v posuzovaném období, a proto se žádný z těchto prvků nepovažoval za prvek, který by snižoval reprezentativnost vzorku.
(19)
Po zveřejnění informací zopakovaly strany výše uvedené argumenty, které již byly zodpovězeny.
(20)
Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, byl plánován již v oznámení o zahájení přezkumu. Při tomto šetření nespolupracoval ani jeden z 24 oslovených dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(21)
Všech pět známých dodavatelů surovin bylo kontaktováno při zahájení přezkumu a obdrželi příslušný dotazník. Dva dodavatelé se přihlásili a dotazník vyplnili.
(22)
Při zahájení přezkumu byli osloveni všichni známí uživatelé a sdružení uživatelů. Odpovědi na dotazník poskytlo 17 uživatelů. Přihlásilo se 20 sdružení uživatelů z 16 členských států a předložilo odpovědi na dotazník.
7. Ověření obdržených informací
(23)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro účely stanovení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování a následné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily na půdě indické vlády v Dillí a u těchto zúčastněných stran:
a)
Vyvážející výrobci
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kalkata, Indie,
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indie.
b)
Výrobci v Unii
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Nizozemsko,
-
Equipolymers, Itálie, Německo,
-
Neo Group, UAB, Litva,
-
Novapet SA, Španělsko.
c)
Uživatelé v Unii
-
Coca-Cola Europe, Belgie,
-
Nestle Waters France, Francie.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Výrobek dotčený tímto přezkumem je tentýž jako dotčený výrobek v původním šetření, tj. PET s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5 pocházející z Indie. V současnosti spadá do kódu KN 3907 60 20.
2. Obdobný výrobek
(25)
Stejně jako v původním šetření a v přezkumných šetřeních bylo zjištěno, že dotčený výrobek, tedy PET vyráběné a prodávané na domácím trhu v dotčené zemi, i PET vyráběné a prodávané výrobci v Unii mají stejné základní fyzikální i chemické vlastnosti a použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ SUBVENCOVÁNÍ
1. Úvod
(26)
Na základě informací obsažených v žádosti o přezkum a odpovědích na dotazník Komise byly prošetřovány následující režimy, které se údajně týkají poskytování subvencí.
Celostátní režimy
a)
režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ (dále jen „DEPBS“);
b)
režim navracení cla („Duty Drawback Scheme“, dále jen „DDS“);
c)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
d)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
e)
režim „Status Holder Incentive Scrip“ (dále jen „SHIS“);
f)
režim předběžného povolení („Advance Authorisation Scheme“, dále jen „AAS“);
g)
režim „Export Promotion Capital Goods Scheme“ (dále jen „EPCGS“);
h)
režim „Special Economic Zones/Export Oriented Units“ (zvláštní ekonomické zóny / jednotky orientované na vývoz, dále jen „SEZ/EOU“);
i)
režim vývozních úvěrů („Export Credit Scheme“, dále jen „ECS“);
j)
režim osvobození od daně z příjmu („Income Tax Exemption Scheme“, dále jen „ITES“).
Regionální režimy
k)
režim „West Bengal Incentive“ (dále jen „WBIS“);
l)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
m)
režim „Gujarat Sales Tax Incentive Scheme“ (dále jen „GSTIS“);
n)
režim „Gujarat Electricity Duty Exemption Scheme“ (dále jen „GEDES“);
o)
režim „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“) vlády státu Maháráštra.
(27)
Režimy uvedené v 26. bodě odůvodnění písm. a) a c) až h) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu indickou vládu opravňuje vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokument o politice zahraničního obchodu, který se týká období přezkumného šetření v rámci tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Kromě toho indická vláda také stanoví postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(28)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. b) vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Míry tohoto vracení jsou pravidelně zveřejňovány. Míry, které se vztahují na období přezkumného šetření, jsou ve výši všech uplatňovaných sazeb pro vracení cla za období 2011-2012, zveřejněné v oznámení č. 68 / 2011- Customs (N.T.) ze dne 22. září 2011. Režim navracení cla se v kapitole 4 dokumentu FTP 2009-2014 označuje rovněž jako režim promíjení cla.
(29)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. i) vychází z paragrafů 21 a 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(30)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. j) vychází ze zákona o dani z příjmu z roku 1961, který je každoročně novelizován finančním zákonem.
(31)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. k) je spravován vládou státu Západní Bengálsko a uveden v oznámení ministerstva obchodu a průmyslu vlády státu Západní Bengálsko č. 580-CI/H ze dne 22. června 1999, které bylo nahrazeno oznámením č. 134-CI/O/Incentive/17/03/I ze dne 24. března 2004.
(32)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. l) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z politiky státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek.
(33)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. m) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z jeho politiky týkající se průmyslových pobídek.
(34)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. n) vychází ze zákona o bombayské dani z elektřiny (Bombay Electricity Duty Act) z roku 1958.
(35)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. o) je spravován státem Maháráštra a vychází z rozhodnutí ministerstva průmyslu, energetiky a práce státu Maháráštra.
(36)
Šetřením bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření poskytovaly výhody, pokud jde o dotčený výrobek, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku tyto režimy:
Celostátní režimy
a)
režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ („DEPBS“);
b)
režim navracení cla („DDS“);
c)
režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
d)
režim „Status Holder Incentive Scrip“ („SHIS“);
e)
režim předběžného povolení („AAS“).
Regionální režimy
f)
režim „West Bengal Incentive“ („WBIS“).
2. Režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ („DEPBS“)
a) Právní základ
(37)
Podrobný popis režimu DEPBS je uveden v kapitole 4.3 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 4 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(38)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(39)
Vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPBS, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPBS byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl ve vyváženém výrobku a daňové zatížení předpokládaného dovozního podílu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli. Sazba DEPBS pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření v rámci stávajícího šetření činila 8 % s maximální hodnotou 58 INR/kg.
(40)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V době uskutečnění vývozní transakce musí vývozce předložit indickým orgánům prohlášení, v němž uvede, že se vývoz uskutečňuje v rámci režimu DEPBS. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během odeslání vývozní přepravní doklad. Ten obsahuje mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPBS. Příslušná sazba režimu DEPBS pro výpočet výše výhody je sazba, která je použita v okamžiku podání vývozního prohlášení.
(41)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry DEPBS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálového zboží a zboží, pro něž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPBS jsou volně přenositelné a jsou platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání.
(42)
Žádost o úvěry v rámci režimu DEPBS se vyplňují elektronicky a mohou se vztahovat na neomezený počet vývozních transakcí. Lhůta pro podání žádostí činí tři měsíce po vývozu, avšak, jak je jasně stanoveno v odstavci 9.3 příručky HOP I 09-14, žádosti obdržené po uplynutí lhůt pro podávání lze vždy přijmout a přitom uložit drobnou pokutu (tj. 10 % z nároku).
(43)
Bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku tohoto režimu využívaly v prvních třech čtvrtinách období přezkumného šetření.
d) Závěr k režimu DEPBS
(44)
Režim DEPBS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu DEPBS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a sníží tak příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr v rámci režimu DEPBS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(45)
Režim DEPBS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(46)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DEPBS.
e) Zrušení režimu DEPBS a přechod k DDS
(47)
Veřejným oznámením č. 54 (RE-2010)/2009-2014 ze dne 17. června 2011 byl režim DEPBS naposledy prodloužen o tři měsíce, čímž se jeho použitelnost prodloužila do 30. září 2011. Vzhledem k tomu, že následně nebylo zveřejněno žádné další jeho prodloužení, režim DEPBS počínaje dnem 30. září 2011 účinně skončil. Proto bylo nutné ověřit, zda by mohla být uložena opatření s ohledem na čl. 15 odst. 1 základního nařízení.
(48)
Indická vláda vysvětlila Komisi, že při ukončení režimu DEPBS si mohly společnosti vybrat jiné režimy navrácení nebo prominutí cla uvedené v kapitole 4 dokumentu FTP 09-14, tj. režim „Advance Authorisation Scheme (AAS)“ nebo režim navracení cla (DDS).
(49)
Šetřením bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku začaly ihned po ukončení režimu DEPBS využívat režim DDS. Je třeba uvést, že režim DDS byl zaveden v roce 1995 a fungoval zároveň s režimem DEPBS během prvních tří čtvrtin období přezkumného šetření a řadu let před obdobím přezkumného šetření. Vývozci však nemohli využít DDS a DEPBS současně pro týž vývoz. Během prvních tří čtvrtin období přezkumného šetření činila sazba DDS 2,2 % s maximální hodnotou 1,5 INR/kg, což znamenalo, že režim DDS byl méně velkorysý, a tedy méně atraktivní než DEPBS. Je třeba uvést, že indická vláda zajistila plynulý přechod z režimu DEPBS na režim DDS, jak je uvedeno v oběžníku č. - 42 /2011-Cla ze dne 22. září 2011. V tomto oběžníku je vysvětleno, že „plán navracení [cla] pro tento rok zahrnuje položky, které dosud patřily do režimu DEPBS“. V tomtéž oběžníku je uvedeno, že odvětvím, která fungují v rámci režimu DEPBS, „bylo rozhodnuto poskytnout hladký přechod pro položky v těchto odvětvích a začlenit je do plánu navracení. Jako přechodné opatření budou u těchto položek mírně sníženy jejich sazby DEPBS, a sice v rozmezí od 1 % do 3 % u většiny položek.“ Jinými slovy tento oběžník uvádí, že míry vracení cla platné od 1. října 2011 byly určeny tak, aby poskytovaly podobnou výhodu jako ukončený režim DEPBS.
(50)
Míry DDS použitelné na dotčený výrobek se od 1. října 2011 zvýšily z 2,2 % na 5,5 % hodnoty FOB a související maximální hodnota se zvýšila z 1,5 INR/kg na 5,5 INR/kg. U této nové míry bylo zjištěno, že poskytuje podobné míry subvencování, jako poskytoval DEPBS do 30. září 2011 s 8 % mírou a maximální hodnotou 58 INR/kg. Pokud jde o ceny PET převládající během období přezkumného šetření, byla obecně použitelná maximální hodnota DEPBS a jejím výsledkem byla teoretická výhoda ve výši 4,64 INR/kg neboli 5,8 %. V případě DDS nebyla maximální hodnota použitelná, a teoretická výhoda tedy činila 5,5 %.
(51)
Šetřením byly potvrzeny úvahy předchozího bodu odůvodnění. Průměrná roční subvenční rozpětí společností zařazených do vzorku činila 5,5 % pro DEPBS a 6 % pro DDS.
(52)
Srovnání obou režimů rovněž ukazuje, že mají společné mnohé charakteristiky uplatňování.
(53)
Ve 47. až 51. bodě odůvodnění je prokázáno, že i přes ukončení režimu DEPBS byly zásadní výhody nadále a bez přerušení poskytovány na téměř totožné úrovni tím, že byl zajištěn hladký přechod k režimu navracení cla. Z tohoto důvodu se dospělo k závěru, že subvence nebyly zrušeny ve smyslu čl. 15 odst. 1 a že režim DEPBS je napadnutelný.
(54)
Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah tvrdil jeden vyvážející výrobce, že režim DEPBS byl ukončen, a proto by neměl být vyrovnán. Jako odpověď na toto tvrzení je třeba uvést, že režim DEPBS byl ukončen dne 30. září 2011, jak je popsáno rovněž ve 47. bodě odůvodnění. Subvencování však pokračovalo a vývozci měli možnost místo DEPBS požádat o výhody například v rámci DDS nebo AAS a tyto výhody získat. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
f) Výpočet výše subvence
(55)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DEPBS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(56)
V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(57)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazby subvence pro společnosti zařazené do vzorku zjištěné v souvislosti s tímto režimem 3,78 % a 4,42 %.
3. Režim navracení cla („Duty Drawback Scheme“, „DDS“)
a) Právní základ
(58)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(59)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(60)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty materiálů použitých jako vstupy při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli. Sazba DDS pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření činila 5,5 % hodnoty FOB s maximální hodnotou 5,5 INR/kg.
(61)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Předloží-li přepravní společnost obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument srovná s údaji na přepravním dokladu s uspokojivým výsledkem, jsou splněny všechny podmínky pro povolení výplaty navráceného cla buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(62)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut po vyplacení částky navráceného cla, ale indická vláda vyplacenou částku vymáhá zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(63)
Částka navráceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(64)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(65)
Bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku využívaly režim DDS během poslední čtvrtiny období přezkumného šetření.
d) Závěr k režimu DDS
(66)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Částka navráceného cla je finančním příspěvkem indické vlády. Kromě toho částka navráceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(67)
Režim DDS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(68)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(69)
Neexistuje žádný zavedený režim nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DDS.
(70)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navráceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci.“
(71)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(72)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navráceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navráceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navráceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(73)
V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(74)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazby subvence pro dotčené společnosti zařazené do vzorku zjištěné v souvislosti s tímto režimem 1,65 % a 1,32 %.
4. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“)
a) Právní základ
(75)
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(76)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(77)
Vývoz všech výrobků v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Od 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Na určité typy vývozních činností, například na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních ekonomických zón / jednotek orientovaných na vývoz, se tento režim nevztahuje. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, například na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(78)
Úvěry na clo v rámci FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží.
(79)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz uskutečňuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (například příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda poskytnutí úvěrů na clo nikterak ovlivnit.
(80)
Bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku tohoto režimu v období přezkumného šetření využívaly.
d) Závěr k režimu FMS
(81)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci FMS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(82)
Kromě toho FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(83)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu z FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci FMS k dovozu kapitálového zboží, ačkoliv kapitálové zboží nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(84)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(85)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro společnosti zařazené do vzorku činí 0,19 % a 0,87 %.
5. Režim „Status Holder Incentive Scrip“ („SHIS“)
a) Právní základ
(86)
Podrobný popis režimu SHIS je uveden v kapitole 3.16 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.10 příručky HOP I 09-14. Podrobný popis kategorií statusu tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.10.1 až 3.10.4 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 3.1 až 3.5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(87)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci, kteří jsou uznaní jako tzv. „držitelé statusu“.
c) Provádění v praxi
(88)
Pro status jsou způsobilí obchodníci-vývozci i výrobci-vývozci. V závislosti na jejich vývozní výkonnosti během stávajícího roku a během několika předcházejících let je žadatelům udělen jeden z těchto statusů: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House, Premier Trading House.
(89)
V rámci režimu SHIS mají držitelé statusu nárok na úvěr na clo ve výši 1 % hodnoty FOB vývozu v odvětvích uvedených v odstavci 3.16.4 dokumentu FTP 09-14, tj. kožedělné (kromě hotových usní) a textilní odvětví a odvětví juty, řemesla, strojní odvětví (vyjma některá pododvětví) a odvětví plastů a základních chemických látek (vyjma farmaceutické přípravky). Jelikož je dotčený výrobek druh plastu, tento režim se na něj vztahuje.
(90)
Úvěry na clo v rámci režimu SHIS nejsou přenositelné a musí být využity k zaplacení cla z dovozu kapitálového zboží použitého k výrobě výrobků, které spadají do jednoho z příslušných odvětví.
(91)
Pokud žadatel využil v průběhu roku nulovou sazbu v rámci EPCG, není způsobilý pro SHIS na vývoz uskutečněný v uvedeném roce.
(92)
Tento režim byl zaveden v roce 2009 pro vývoz uskutečněný v letech 2009-2010 a 2010-2011 a od té doby je každoročně prodlužován. Naposledy (viz oznámení č. 07/2012 - Cla ze dne 9. března 2012) byla platnost tohoto režimu prodloužena do 31. března 2013.
(93)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být úvěr na clo SHIS při splnění vývozní povinnosti zaúčtován do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(94)
Šetřením bylo zjištěno, že jedna společnost zařazená do vzorku využívala tento režim během období přezkumného šetření a druhá nebyla způsobilá v důsledku ustanovení popsaného v 90. bodě odůvodnění.
d) Závěr k režimu SHIS
(95)
Režim SHIS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci SHIS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci SHIS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(96)
Kromě toho SHIS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(97)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Úvěr na clo bude nakonec použit k zaplacení cla z dovozu kapitálového zboží, které nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(98)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(99)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro jedinou společnost zařazenou do vzorku, která tento režim využívá, činí 1 %.
6. Režim Export Promotion Capital Goods („EPCGS“)
a) Právní základ
(100)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(101)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Provádění v praxi
(102)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti dovoleno dovážet kapitálové zboží (nové i použité kapitálové zboží až deset let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 % použitelnou na veškeré kapitálové zboží dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží v průběhu určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(103)
Držitel licence EPCGS může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence EPCGS.
d) Závěr k režimu EPCGS
(104)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla poskytuje vývozci výhodu, protože ušetřením cla při dovozu se zvyšuje likvidita společnosti.
(105)
Navíc EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(106)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové zboží není zahrnuto do působnosti takových povolených režimů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(107)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého kapitálového zboží na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v dotčeném výrobním odvětví. Takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny poplatky, které byly nezbytně vynaloženy za účelem získání subvence.
(108)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(109)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro společnosti zařazené do vzorku činí 0,55 % a 0,56 %.
7. Režim předběžného povolení („AAS“)
(110)
Bylo zjištěno, že pouze jedna ze společností zařazených do vzorku tento režim během období přezkumného šetření využívala. Šetřením se však zjistilo, že výhody, které společnost získala, nebyly významné, a proto režim AAS není dále rozebírán.
8. Režim West Bengal Incentive 1999 („WBIS 1999“)
a) Právní základ
(111)
Podrobný popis tohoto režimu, jak je použit vládou státu Západní Bengálsko, je uveden v oznámení č. 580-CI/H ze dne 22. června 1999 ministerstva obchodu a průmyslu vlády státu Západní Bengálsko.
b) Způsobilost
(112)
Způsobilé pro využívání výhod v rámci tohoto režimu jsou společnosti zřizující nový průmyslový závod nebo provádějící rozsáhlé rozšíření již existujícího průmyslového závodu v zaostalých oblastech. Existují však kompletní seznamy nezpůsobilých výrobních odvětví (negativní seznam výrobních odvětví), které společnostem působícím v určitých hospodářských oblastech brání těchto pobídek využít.
c) Provádění v praxi
(113)
Stát Západní Bengálsko poskytuje způsobilým průmyslovým podnikům pobídky ve formě výhod, včetně osvobození od centrální daně z prodeje a prominutí centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků, aby podpořil rozvoj průmyslu v hospodářsky zaostalých oblastech tohoto státu.
(114)
V rámci tohoto režimu musí společnosti investovat v zaostalých oblastech. Tyto oblasti, které reprezentují určité územní celky státu Západní Bengálsko, jsou rozděleny podle svého hospodářského rozvoje do různých kategorií, současně však existují rozvinuté oblasti, které jsou z využívání pobídkových režimů vyloučeny. Hlavními kritérii pro zjištění výše pobídek jsou velikost investice a oblast, ve které se podnik nachází nebo bude nacházet.
(115)
Bylo zjištěno, že jedna ze společností zařazených do vzorku tento režim během období přezkumného šetření využívala.
d) Závěr
(116)
Tento režim poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Tvoří finanční příspěvek vlády státu Západní Bengálsko, neboť poskytnuté pobídky, v tomto případě osvobození od centrální daně z prodeje a prominutí centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků, snižují výnosy z daní, které by jinak byly splatné. Kromě toho tyto pobídky poskytují společnosti výhody, protože vylepšují její finanční situaci, neboť daň, která by jinak byla splatná, se neplatí.
(117)
Tento režim je dále regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a odst. 3 základního nařízení, protože je dostupný pouze jistým společnostem, které investovaly v určitých vymezených územních oblastech v působnosti dotčeného státu. Není dostupný společnostem majícím sídlo mimo tyto oblasti a kromě toho se míra výhody liší podle příslušné oblasti.
(118)
Režim WBIS 1999 je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(119)
Výše subvence byla vypočtena na základě částky daně z prodeje a centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků běžně splatné v období přezkumného šetření, která však podle tohoto režimu zůstala nezaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový prodej v období přezkumného šetření (jmenovatel), neboť tato subvence není závislá na vývozu a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Získaná sazba subvence činila 1,36 %.
9. Výše napadnutelných subvencí
(120)
Výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení, vyjádřená podle hodnoty výrobku, činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku 7,53 % a 8,17 %.
REŽIM
DEPB
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
WBIS
Celkem
SPOLEČNOST
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nula
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
nula
8,17
10. Závěry ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování
(121)
V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že subvencování bude přetrvávat nebo se obnoví, pokud stávající opatření pozbudou platnosti.
(122)
Jak je uvedeno v 26. až 118. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření indičtí vývozci dotčeného výrobku nadále získávali výhody z napadnutelného subvencování od indických úřadů.
(123)
Režimy subvencí poskytují opakované výhody a neexistuje žádný náznak, že by tyto výhody měly být v blízké budoucnosti ukončeny. Každý vývozce je kromě toho způsobilý k využívání několika subvenčních režimů.
(124)
Rovněž se zkoumalo, zda by se v případě zrušení opatření uskutečňoval vývoz do Unie ve významném objemu.
(125)
Indie je významným výrobcem dotčeného výrobku. Na základě údajů shromážděných během šetření měla Indie během období přezkumného šetření výrobní kapacitu ve výši asi 700 000-900 000 tun a plánovala její rozšíření, jehož důsledkem by bylo dosažení celkové kapacity země ve výši 1 600 000-1 800 000 tun do roku 2014. Odhaduje se, že v důsledku toho by kapacita v roce 2014 přesáhla domácí poptávku o asi 600 000-700 000 tun, což by představovalo 21-25 % celkové spotřeby v Unii během období přezkumného šetření.
(126)
Za těchto okolností jsou indičtí výrobci dotčeného výrobku velmi závislí na prodeji na vývoz a existuje pravděpodobnost, že objem vývozu do Unie, který byl významný již během období přezkumného šetření, by v případě zrušení opatření ještě vzrostl.
(127)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že se přebytečná kapacita po roce 2014 sníží, a proto situace týkající se přebytečné kapacity bude jen dočasná. Je třeba uvést, že bylo zjištěno, že údajný pokles přebytečné kapacity po roce 2014 je v souladu s výhledem vyplývajícím ze zprávy s informacemi o trhu. Proto se dospělo k závěru, že toto tvrzení nebylo takové povahy, aby změnilo analýzu, pokud jde o vývoj přebytečné kapacity.
(128)
Po zveřejnění informací tvrdil jeden vyvážející výrobce, že významné dočasné přebytečné kapacity byly nezbytné, jelikož nárůstu výrobní kapacity obecně může být dosaženo pouze velkými přírůstky, protože moderní výrobní závody pro PET mají určitou minimální velikost. Jako odpověď na toto tvrzení je třeba uvést, že během období přezkumného šetření a následujícího roku došlo k rozšíření výrobní kapacity v rozsahu nejméně 150 000-200 000 tun. Z toho vyplývá, že pouze uvedenými argumenty nelze odůvodnit přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz uvedenou ve 125. bodě odůvodnění. V každém případě není v této souvislosti příčina přebytečné kapacity dostupné pro vývoz relevantní. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(129)
Některé strany tvrdily, že přebytečná kapacita dostupná pro vývoz, která se vytváří v Indii, by mohla být absorbována i jinými třetími zeměmi, a že tedy tato přebytečná kapacita dostupná pro vývoz podle výpočtu Komise nebyla řádně posouzena. V žádném případě se nepředpokládalo, že celá přebytečná kapacita dostupná pro vývoz by byla směrována do Unie. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(130)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze dospět k závěru, že přetrvávání subvencování je pravděpodobné.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(131)
Obdobný výrobek vyrábí třináct známých výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto se na ně dále odkazuje jako na „výrobní odvětví Unie“.
(132)
Dvanáct známých výrobců v Unii, které v tomto případě zastupuje žadatel, spolupracovalo při šetření a poskytovalo podporu. Další jeden známý výrobce v Unii při tomto přezkumu nespolupracoval.
(133)
K určení celkové výroby v Unii za období přezkumného šetření byly použity veškeré dostupné informace o výrobním odvětví Unie, jako odpovědi na dotazníky, údaje z Eurostatu a žádost o přezkum.
(134)
Trh s PET v Evropské unii je charakterizován poměrně vysokým počtem výrobců, kteří obvykle patří do větších skupin se sídly mimo Unii. V letech 2000-2012 prošlo výrobní odvětví PET v Unii několika přechody. Trh prochází konsolidací s řadou nedávných případů akvizic a rušení podniků. Neustále se vyvíjejí nové výrobky, jako recyklované PET a bio PET, spolu s poměrně nedávným rozvojem odvětví recyklace.
(135)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že popis situace výrobního odvětví Unie nebyl přesný, jelikož pět výrobců ve skutečnosti patří do jedné velké nadnárodní skupiny a další tři výrobci jsou ve spojení se společnostmi vyrábějícími obaly z PET. Žádná z těchto skutečností není v rozporu s popisem poskytnutým ve 134. bodě odůvodnění, kde se výslovně uvádí, že výrobci v Unii obvykle patří do větších skupin, jak bylo zveřejněno. Dopad této koncentrace je rozebrán ve 207. bodě odůvodnění. Posouzení dopadu závislého trhu je analyzováno ve 202., 203. a 204. bodě odůvodnění.
(136)
Jak bylo uvedeno výše, byl vzhledem k poměrně vysokému počtu spolupracujících výrobců v Unii vybrán vzorek čtyř výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % výroby a prodeje celkové výroby obdobného výrobku v Unii během období přezkumného šetření.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(137)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, údajů o objemu dovozu získaných od Eurostatu, a pokud jde o nespolupracujícího výrobce v Unii, na základě odhadů založených na žádosti o přezkum.
(138)
Po počátečním nárůstu v letech 2009 a 2010 vykazovala spotřeba v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2008 mírný pokles ve výši 2 %, celkem 2,802 milionu tun v období přezkumného šetření.
Tabulka 1
Spotřeba
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem (v tunách)
Spotřeba
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Index (2008 = 100)
100
102
102
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník, Eurostat a žádost o přezkum.
2. Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Indie
(139)
I přes zavedená opatření se dovoz z Indie během posuzovaného období více než zdvojnásobil a z 46 313 tun v roce 2008 ze zvýšil na 96 678 v období přezkumného šetření.
(140)
Indický podíl na trhu se odpovídajícím způsobem zvýšil, a sice z 1,6 % v roce 2008 na 3,5 % v období přezkumného šetření, a dosáhl úrovně významně převyšující podíl na trhu, který byl zjištěn během posledního přezkumu před pozbytím platnosti (0,3 %).
(141)
Průměrná cena během období přezkumného šetření činila 1 285 EUR/tunu. To odráží 22 % nárůst ceny v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 21 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 2
Dovoz z Indie
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu (v tunách)
46 313
44 482
83 691
96 678
Index (2008 = 100)
100
96
181
209
Průměrná cena
1 054
834
1 031
1 285
Index (2008 = 100)
100
79
98
122
Podíl dovozu na trhu (v %)
1,6
1,5
2,9
3,5
Zdroj:
Eurostat
3. Dovoz z jiných třetích zemí
a) Dovoz z Thajska, Tchaj-wanu, Malajsie a Indonésie
(142)
Jak bylo uvedeno výše, byl zároveň s tímto šetřením proveden přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření, který se týkal dovozu z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska.
(143)
Dovoz z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska vzrostl během posuzovaného období o 56 %, i přes 59 % pokles do roku 2010. Celkový objem dovozu však zůstal pod zanedbatelnou úrovní.
(144)
Příslušný podíl na trhu se odpovídajícím způsobem zvýšil, a sice z 0,7 % v roce 2008 na 1,1 % v období přezkumného šetření.
(145)
Průměrná cena dosáhla 1 310 EUR/tunu v období přezkumného šetření, což je o 1,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 27 % nárůst ceny v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 18 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 3
Dovoz z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska (v tunách)
19 078
12 127
7 762
29 836
Index (2008 = 100)
100
64
41
156
Podíl dovozu z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska na trhu (v %)
0,7
0,4
0,3
1,1
Index (2008 = 100)
100
62
40
160
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 030
843
1 055
1 310
Index (2008 = 100)
100
82
102
127
Zdroj:
Eurostat
b) Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu
(146)
Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena antidumpingová opatření, se v posuzovaném období snížil o 69 % po 49 % nárůstu v roce 2009. Pouze dovoz z Číny zůstal na stejné úrovni.
(147)
Podíl na trhu v případě dotčených zemí se snížil z 8,2 % v roce 2008 na 2,6 % v období přezkumného šetření, zejména včetně Spojených arabských emirátů (1,7 % v období přezkumného šetření) a Číny (0,6 % v období přezkumného šetření).
(148)
Průměrná cena dosáhla v období přezkumného šetření 1 258 EUR/tunu, což je 5,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 24 % nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 22 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 4
Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu (v tunách)
235 913
351 798
188 776
72 054
Index (2008 = 100)
100
149
80
31
Podíl dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu na trhu (v %)
8,2
12,0
6,5
2,6
Index (2008 = 100)
100
146
79
31
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 016
789
949
1 258
Index (2008 = 100)
100
78
93
124
Zdroj:
Eurostat
c) Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření
(149)
Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, včetně Ománu, Jižní Korey, Ruska, Mexika a Saúdské Arábie, vzrostl během posuzovaného období o 59 % po 71 % nárůstu v roce 2009. Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se stal Omán nejvýznamnější zemí vyvážející do Unie.
(150)
Podíl na trhu v případě dotčených zemí se zvýšil z 9,7 % v roce 2008 na 15,8 % v období přezkumného šetření, zejména v důsledku nárůstu dovozu z Ománu ve výši 4,3 %. Podíl Jižní Korey na trhu činil v období přezkumného šetření 4 %, tj. 5 % pod jeho nejvyšší úrovní dosaženou v roce 2009.
(151)
Průměrná cena dosáhla 1 273 EUR/tunu, tj. 4,3 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 10 % nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v roce 2010 a v období přezkumného šetření po počátečním 24 % poklesu v roce 2009. Průměrná cena dovozu z Ománu činila v období přezkumného šetření 1 310 EUR/tunu, tj. 1,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. Průměrná cena dovozu z Jižní Korey činila 1 294 EUR/tunu, tj. 2,7 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie.
Tabulka 5
Dovoz z jiných třetích zemí
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z jiných třetích zemí (v tunách)
279 188
478 570
469 753
442 692
Index (2008 = 100)
100
171
168
159
Podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu (v %)
9,7
16,3
16,1
15,8
Index (2008 = 100)
100
168
165
162
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 156
879
997
1 273
Index (2008 = 100)
100
76
86
110
Hlavní vývozci (v tunách)
Omán
0
52 632
95 646
120 286
Jižní Korea
177 341
254 451
183 801
114 346
Rusko
546
546
3
50 427
Mexiko
2 650
1 879
29 039
29 409
Saúdská Arábie
230
20 454
50 108
24 756
Ostatní
98 422
148 609
111 156
103 468
Zdroj:
Eurostat
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(152)
Podle čl. 8 odst. 4 základního nařízení byly posuzovány všechny hospodářské faktory a ukazatele, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(153)
Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah rozpětí subvencí, překonání účinků dřívějšího subvencování) byly posuzovány na úrovni celkové výroby v Unii pro všechny výrobce v Unii, a sice na základě informací získaných z výrobního odvětví Unie, žádosti o přezkum a veřejně dostupných statistik,
-
mikroekonomické ukazatele (zásoby, průměrné jednotkové ceny, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byly posuzovány u výrobců v Unii zařazených do vzorku na základě jimi dodaných informací.
(154)
Jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku prodal v červnu 2010 svá výrobní zařízení. Tato zařízení získal jiný výrobce v Unii. Jelikož je analýza makroekonomických ukazatelů založena na údajích získaných ode všech výrobců v Unii, neměl tento prodej žádný dopad na rozsah nebo jednotlivé ukazatele analýzy újmy.
(155)
V úvodu této analýzy by mělo být vysvětleno, že určité celosvětové ekonomické události, ke kterým došlo na konci roku 2010 a na začátku roku 2011, měly dopad na situaci na trhu Unie, zejména na ceny a objem prodeje obdobného výrobku. V tomto období měl pokles nabídky bavlny na asijském trhu za následek zvýšení poptávky po polyesterovém vlákně. PET a polyesterové vlákno jsou na navazujícím trhu do značné míry závislé na téže surovině, tj. na přečištěné kyselině tereftalové (PTA). Zvýšená poptávka po polyesterovém vlákně způsobila nedostatečnou nabídku PTA, čímž se zvýšily ceny PET. Jelikož výrobci PET na Blízkém východě jsou rovněž závislí na PTA z Asie, došlo k náhlému snížení dovozu PET do Unie. Zároveň hlavní dodavatelé PTA v Unii prohlásili, že vyšší moc způsobila další omezení domácí výroby PET.
4.1 Připomínky zúčastněných stran
(156)
Některé strany zpochybnily platnost analýzy újmy z toho důvodu, že byla založena na neúplných informacích, což také mělo dopad na práva zúčastněných stran na obhajobu. Byly vzneseny zejména níže uvedené argumenty.
(157)
Některé strany tvrdily, že informace získané od výrobců v Unii nejsou v souladu s pokyny pro vyplnění dotazníku, který požadoval, aby údaje od různých společností nebyly sčítány. Proto byl vznesen argument, že shromážděné informace nebyly přesné ani úplné vzhledem k tomu, že vykázaná čísla byla sečtena pro každý subjekt zařazený do vzorku. Je třeba uvést, že informace byly shromážděny řádným způsobem a byly ověřeny na místě. Bylo shledáno, že shromážděné informace poskytují dostatečně přesný obrázek o výrobním odvětví Unie, a proto bylo nutné výše uvedené tvrzení odmítnout. Po zveřejnění informací strany své tvrzení zopakovaly. Nebyly předloženy žádné nové argumenty ani důkazy. Některé strany zopakovaly své tvrzení, že údaje poskytnuté jednou společností zařazenou do vzorku nebyly úplné, jelikož se netýkaly celé skupiny, ale jen vybraného subjektu v rámci skupiny. Tato připomínka byla rozebrána ve fázi výběru vzorku, jak je vysvětleno v 18. bodě odůvodnění.
(158)
Tytéž strany tvrdily, že se Komise pokoušela opravit údajné nedostatky ve shromážděných informacích tím, že zaslala dodatečné dotazníky. V tomto ohledu je třeba objasnit, že Komise skutečně zaslala dodatečné dotazníky, které však byly určeny pouze výrobcům v Unii nezařazeným do vzorku, aby shromáždila informace o makroekonomických ukazatelích, jež mají význam pro posouzení újmy, a tedy za účelem doplnění informací poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Po zveřejnění informací některé strany toto tvrzení zopakovaly, aniž by předložily jakékoli nové argumenty nebo nové důkazy. Toto tvrzení uvedených stran tedy bylo nutné zamítnout.
(159)
Kromě toho tytéž strany tvrdily, že informace poskytnuté výrobci zařazenými do vzorku byly v rozporu s povinnostmi, jež ukládá článek 29 základního nařízení, protože informace, které nebyly důvěrné povahy, byly poskytnuty jako důvěrné informace, a proto byly vyřazeny z dostupné dokumentace. V tomto ohledu je třeba uvést, že tyto informace byly klasifikovány jako „vyhrazené“ v souladu s žádostí strany, která je předložila. Na žádost uvedených stran byl status důvěrnosti předložených informací přehodnocen a ve vhodných případech byly informace po schválení dotčenými společnostmi překlasifikovány jako „dostupné k nahlédnutí zúčastněným stranám“. I toto tvrzení tedy bylo zamítnuto.
4.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba
(160)
V souvislosti se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu (jak je uvedeno ve 164. bodě odůvodnění) se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 11 % i výroba v Unii. Pokles výroby v Unii byl přerušen pouze v roce 2010, kdy se výroba ve srovnání s rokem 2009 zvýšila, ale přesto zůstala na úrovni o 4 % pod úrovní z roku 2008. V období přezkumného šetření pak dále klesala.
Tabulka 6
Celková výroba v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Výroba (v tunách)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Index (2008 = 100)
100
91
96
89
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(161)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 23 %. Tento trend souvisí s uzavřením několika výrobních závodů, jež bylo částečně kompenzováno otevřením nových továren.
(162)
Využití kapacity se zvýšilo ze 75 % v roce 2008 na 86 % v období přezkumného šetření. Na toto zvýšené využití kapacity je třeba pohlížet v souvislosti s restrukturalizačním úsilím výrobního odvětví Unie, jak bylo vysvětleno ve 134. bodě odůvodnění.
Tabulka 7
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Index (2008 = 100)
100
87
84
77
Využití kapacity (v %)
75
77
85
86
Index (2008 = 100)
100
104
114
116
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum
c) Objem prodeje
(163)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie vykazoval tentýž vývoj jako výroba a během posuzovaného období se snížil o 6 %.
Tabulka 8
Celkový prodej výrobního odvětví Unie v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Prodej (v tunách)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Index (2008 = 100)
100
89
95
94
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
d) Podíl na trhu
(164)
Po počátečním 13 % poklesu v roce 2009 získalo výrobní odvětví Unie zpět část svého podílu na trhu, o který přišly Spojené arabské emiráty, Jižní Korea, Írán a Pákistán, a to i přes zvyšující se objem dovozu z Indie, Ománu a jiných třetích zemí (Rusko, Mexiko a Saúdská Arábie) v témže období. Celkově se podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období snížil o 3 %.
Tabulka 9
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (v %)
80
70
74
77
Index (2008 = 100)
100
87
93
97
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum a Eurostat.
e) Růst
(165)
Během posuzovaného období trh stagnoval. Výrobní odvětví Unie netěžilo z žádného růstu, naopak i přes restrukturalizační úsilí přišlo o další podíl na trhu v důsledku rostoucího dovozu, zejména ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Na mírný pokles spotřeby v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s dočasným nedostatkem suroviny (PTA) v Unii i na celosvětovém trhu.
f) Zaměstnanost a produktivita
(166)
Míra zaměstnanosti výrobního odvětví Unie vykázala mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření pokles o 41 %. Tento pokles byl konstantní během posuzovaného období, včetně roku 2010, kdy vzrostla výroba (viz 160. bod odůvodnění). Vzhledem ke zvýšené produktivitě je tento pokles odrazem restrukturalizačního úsilí řady výrobců v Unii.
(167)
Produktivita práce výrobního odvětví Unie, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnance a rok, vzrostla v posuzovaném období o 50 %. Promítá se v tom skutečnost, že výroba klesala pomalejším tempem než míra zaměstnanosti, a svědčí o zvýšené účinnosti výrobního odvětví Unie. To je obzvlášť patrné v roce 2010, kdy výroba vzrostla, míra zaměstnanosti poklesla a produktivita byla o 37 % vyšší než v roce 2008.
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Počet zaměstnanců
2 060
1 629
1 449
1 218
Index (2008 = 100)
100
79
70
59
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
1 130
1 294
1 545
1 698
Index (2008 = 100)
100
115
137
150
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
g) Rozsah skutečného rozpětí subvencí
(168)
Dopad skutečného rozpětí subvencí u dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie nelze, s ohledem na cenovou citlivost trhu s tímto výrobkem, považovat za zanedbatelný. Je potřeba uvést, že tento ukazatel má větší význam v souvislosti s analýzou pravděpodobnosti obnovení újmy. Kdyby opatření pozbyla platnosti, je pravděpodobné, že by subvencovaný dovoz byl obnoven v takovém objemu a za takové ceny, že by dopad rozpětí subvencí byl značný.
h) Překonání účinků dřívějšího subvencování
(169)
Přestože ukazatele posuzované výše svědčí o tom, že po uložení konečných vyrovnávacích opatření v roce 2001 došlo k určitému zlepšení některých ekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie, dokazují rovněž, že výrobní odvětví Unie je stále citlivé.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Stav zásob
(170)
Úroveň zásob byla během období přezkumného šetření o 24 % vyšší ve srovnání s jejich úrovní v roce 2008. Ve srovnání s výkonem však zásoby zůstaly na dříve zjištěných úrovních, tj. mezi 5 a 6 %.
Tabulka 11
Stav zásob
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Konečné zásoby
51 495
54 808
54 314
64 069
Index (2008 = 100)
100
106
105
124
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
b) Vývoj cen
(171)
Pokud jde o vývoj cen, po počátečním poklesu v roce 2009 (- 16 %), který byl způsoben zejména hospodářskou krizí, se ceny v roce 2010 přiblížily k úrovni z roku 2008. Následovalo prudké zvýšení průměrné jednotkové ceny v období přezkumného šetření, které vedlo ke zvýšení o 25 % během posuzovaného období.
(172)
Na tento prudký nárůst cen v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s neočekávaným vývojem na trhu s bavlnou na konci roku 2010 a v prvním čtvrtletí roku 2011. Jak je uvedeno ve 155. bodě odůvodnění, rekordní ceny bavlny způsobily přechod na polyesterové vlákno, které využívá stejnou surovinu jako PET. Zvýšená poptávka po této surovině, tj. po PTA, zvýšila ceny PET v Asii a na Blízkém východě, což mělo vedlejší účinek na ceny PET v Unii. Ke zvýšení cen v Unii v té době přispěl i krátkodobý nedostatek PTA v Unii v důsledku „vyšší moci“ deklarované jedním z výrobců PTA v Unii.
Tabulka 12
Jednotková prodejní cena v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Jednotková prodejní cena v Unii (EUR/tunu)
1 066
891
1 045
1 330
Index (2008 = 100)
100
84
98
125
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
c) Faktory ovlivňující prodejní ceny
(173)
Prodejní ceny PET obvykle sledují cenové tendence u jejich hlavních surovin (zejména PTA a monoethylenglykolu - MEG), jelikož ty tvoří až 90 % celkových nákladů PET. PTA je ropný derivát, jehož cena kolísá v závislosti na ceně ropy. To způsobuje velké kolísání cen PET.
(174)
Kromě toho PET využívá stejnou surovinu jako polyesterové vlákno, jehož výroba závisí na dostupnosti PTA ve stejné míře jako u PET. Jelikož je polyesterové vlákno pro textilní odvětví alternativou bavlny, je cena PET citlivá rovněž na vývoj na trhu s bavlnou.
d) Mzdy
(175)
Průměrná mzda se v posuzovaném období snížila o 7 %. K tomuto snížení došlo v období přezkumného šetření a přispělo ke zvýšení produktivity popsanému výše (viz 167. bod odůvodnění).
Tabulka 13
Mzdy
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Mzdy (průměr na osobu)
54 512
56 014
54 876
50 784
Index (2008 = 100)
100
103
101
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
e) Ziskovost a návratnost investic
(176)
Ziskovost a návratnost investic se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření významně zlepšily. Zisk z prodeje na trhu Unie vzrostl z - 7,9 % v roce 2008 na 5,3 % v období přezkumného šetření a návratnost investic se zlepšila z - 9,6 % na 10,6 %. V roce 2008 byla výkonnost jednoho výrobce v Unii obzvlášť slabá. Zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie v letech 2009 a 2010, kdy ceny byly pod úrovní z roku 2008, však dokládá, že vztah mezi cenami a ziskovostí je jen volný. Naopak v případě zlepšení ziskovosti se zdá, že úzce souvisí se zlepšením využití kapacity a se zvýšením produktivity popsaným výše.
(177)
Díky vývoji na celosvětovém trhu na přelomu let 2010-2011 spolu s restrukturalizačním úsilím a zlepšením účinnosti popsaným výše bylo výrobní odvětví Unie schopné zlepšit v roce 2010 svou ziskovost a v období přezkumného šetření dosáhnout úrovně 5,3 %.
(178)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že tento vývoj byl neočekávaný a mimořádný a nelze jej považovat za reprezentativní pro celkovou situaci výrobního odvětví Unie.
(179)
V tomto ohledu je třeba uvést, že výrobní odvětví Unie mohlo využít nárůstu cen PET na konci roku 2011 a na začátku roku 2012, jelikož ustálilo cenu PTA ještě předtím, než došlo k popsaným událostem na trhu. Na základě statistických zdrojů týkajících se vývoje po období přezkumného šetření, které předložily zúčastněné strany, se ziskové rozpětí výrobců PET v roce 2012 podstatně snížilo. Tím se potvrzuje, že ziskovost v roce 2011 (období přezkumného šetření) byla opravdu do značné míry ovlivněna neočekávanými a dočasnými celosvětovými ekonomickými událostmi (155. bod odůvodnění), ke kterým pravděpodobně již znovu nedojde a nelze je považovat za trvalé a reprezentativní pro situaci výrobního odvětví Unie.
Tabulka 14
Ziskovost a návratnost investic
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Ziskovost prodeje Unie (v %)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Index (2008 = 100)
100
221
261
267
Návratnost investic (v %)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Index (2008 = 100)
100
224
292
310
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
f) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(180)
Peněžní tok se v posuzovaném období významně zlepšil a odrážel nedávné zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie.
Tabulka 15
Peněžní tok
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Index (2008 = 100)
100
269
363
375
V % obratu
-5,9
4,5
8,3
7,5
Index (2008 = 100)
100
176
242
229
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
(181)
Neexistovaly žádné konkrétní náznaky toho, že by se výrobní odvětví Unie potýkalo s potížemi při získávání kapitálu, zejména proto, že výrobci v Unii jsou organizováni ve větších skupinách.
g) Investice
(182)
Úroveň investic se v posuzovaném období celkově snížila o 35 %. Původní investice provedené v roce 2008 byly v roce 2009 prudce omezeny a od té doby ještě nebyly plně obnoveny.
Tabulka 16
Investice
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Investice (v tis. EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Index (2008 = 100)
100
7
22
65
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
5. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(183)
Z analýzy makroekonomických údajů vyplynulo, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období snížilo objem výroby a prodeje. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se po počátečním poklesu v roce 2009 ještě plně neobnovil a v posuzovaném období vykazoval celkový pokles o 3 procentní body (na 77 % v období přezkumného šetření). Pokles zaměstnanosti a kapacity je výsledkem probíhající restrukturalizace a je třeba na něj pohlížet v souvislosti se zvyšujícím se využitím kapacity a zvyšující se produktivitou.
(184)
Zároveň vykazovala většina příslušných mikroekonomických ukazatelů známky zlepšení. Ziskovost, návratnost investic a peněžní tok výrazně vzrostly, zejména v roce 2010 a v období přezkumného šetření. Naopak investice v roce 2009 prudce poklesly a od té doby se ještě neobnovily.
(185)
Celkově se hospodářská situace výrobního odvětví zlepšila. K tomuto zlepšení však došlo poměrně nedávno a je do určité míry založeno na neočekávaném a dočasném vývoji na trhu na přelomu let 2010-2011 (viz 155. bod odůvodnění). Zdá se, že tento závěr podporují také dostupné informace o vývoji rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2012 (viz 179. bod odůvodnění), které ve srovnání s obdobím přezkumného šetření vykazuje pokles.
(186)
Podle výše uvedené analýzy se situace výrobního odvětví Unie zlepšila a zdá se, že nedochází k žádné podstatné újmě. Situace výrobního odvětví Unie je však (navzdory zjevným pozitivním trendům a významnému restrukturalizačnímu úsilí) stále ještě nestabilní.
(187)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěr, že výrobní odvětví Unie je stále ještě nestabilní, a tvrdily, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a od roku 1999 se významně transformovalo. Je třeba uvést, že, jak je vysvětleno ve 184. bodě odůvodnění, i přes celkové zlepšení a konsolidaci se ne všechny ekonomické ukazatele v posuzovaném období vyvíjely pozitivně. Například objem výroby a prodeje a rovněž podíl na trhu se snížily. Kromě toho došlo ke zlepšení poměrně nedávno a zdá se, že v důsledku propadu ziskovosti v roce 2012 mělo jen krátké trvání. Na tomto základě se dospělo k závěru, že v období přezkumného šetření sice nebyla prokázána žádná podstatná újma, ale výrobní odvětví Unie bylo stále v nestabilní situaci. Tento argument byl proto zamítnut.
(188)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily použití údajů vztahujících se k době po období přezkumného šetření pro účely analýzy hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Jako reakce na toto tvrzení se potvrzuje, že situace výrobního odvětví Unie se posuzovala za posuzované období a na tomto základě nebyla zjištěna žádná podstatná újma. Vývoj ziskovosti výrobního odvětví Unie po období přezkumného šetření je však v tomto případě relevantní, zejména v souvislosti s mimořádným vývojem na celosvětovém trhu na přelomu let 2010 a 2011. Ilustruje také kolísavost, která je pro toto odvětví typická. Tento argument se proto zamítá.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(189)
Šetřením se ukázalo, že dovoz z Indie je nadále subvencován a že neexistují žádné náznaky toho, že subvencování by se v budoucnu omezilo nebo zrušilo.
(190)
Výhledová analýza pravděpodobného objemu dovozu do Unie z Indie odhalila, že kdyby byla opatření zrušena, dovoz z Indie by se vzhledem k přebytečné kapacitě dostupné pro vývoz (viz 125. bod odůvodnění), cenám v Unii a atraktivitě trhu Unie pravděpodobně zvýšil na úroveň vyšší, než byly úrovně dosažené v období přezkumného šetření. Odhaduje se, že v důsledku plánovaného rozšíření kapacity by přebytečná kapacita dostupná pro vývoz v blízké budoucnosti dosáhla asi 600 000-700 000 tun, což by představovalo 21-25 % celkové spotřeby v Unii v období přezkumného šetření.
(191)
Vzhledem k přetrvávání subvencování se očekává, že by se ceny dovozu z Indie dále snižovaly, kdyby byla opatření proti ní zrušena. Jelikož vývozci budou muset také soutěžit s levným dovozem z jiných zemí, pravděpodobně budou své ceny dále snižovat, aby zvýšili svůj podíl na trhu Unie.
(192)
Na základě toho bude výrobní odvětví Unie pravděpodobně vystaveno významnému objemu dovozu z Indie za subvencované ceny nižší, než jsou průměrné ceny výrobního odvětví Unie, což by poškodilo jeho hospodářskou situaci, která se nedávno zlepšila. V důsledku toho by se pravděpodobně obnovila podstatná újma, kdyby opatření proti Indii byla zrušena.
2. Výrobní kapacita a přebytečná kapacita dostupná pro vývoz
(193)
Jak bylo uvedeno ve 125. bodě odůvodnění, jsou vyvážející výrobci v Indii schopni zvýšit svůj objem vývozu na trh Unie. Indie zaznamenala v posuzovaném období významný nárůst své výrobní kapacity (viz 125. bod odůvodnění). Podle dostupných informací se očekává, že svou kapacitu bude dále zvyšovat, čímž by v blízké budoucnosti vznikl rozdíl mezi domácí spotřebou a výrobní kapacitou dostupnou pro vývoz o velikosti 600 000-700 000 tun. Tuto přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz je třeba považovat za významnou, jelikož představuje asi 21-25 % stávající spotřeby Unie v období přezkumného šetření.
(194)
I když byl tedy dovoz do Unie poměrně omezený, v posuzovaném období se více než zdvojnásobil a hrozí riziko, že by do Unie mohl být přesměrován významný objem vývozu z Indie.
3. Ztráta vývozních trhů
(195)
Opatření na ochranu obchodu zaměřená proti dovozu z Indie jsou v současnosti zavedena v Turecku a v Jižní Africe. Následná možná ztráta těchto vývozních trhů pro Indii je dalším ukazatelem toho, že kdyby opatření pozbyla platnosti, cílem by se pravděpodobně stal trh Unie.
(196)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěry ohledně ztráty vývozních trhů pro Indii. Tvrdily, že oba trhy jsou jen okrajovými vývozními trhy, a že tedy z těchto trhů nelze přesměrovat žádný významný objem dovozu do Unie, kdyby opatření byla zrušena. Je třeba uvést, že pouhá existence opatření na ochranu obchodu na některých trzích vylučuje smysluplné srovnání relativního významu trhů s opatřeními a trhů bez opatření pro danou zemi. Kromě toho se v rozporu s uvedeným tvrzením nedospělo k závěru, že by objem vývozu z Indie určený pro tyto trhy byl přesměrován na trh Unie. Místo toho se dospělo k závěru, že existence opatření na ochranu obchodu na trzích jiných třetích zemí omezuje absorpční kapacitu trhů třetích zemí, pokud jde o předpokládaný nárůst přebytečné kapacity dostupné pro vývoz v Indii. Tento argument byl proto zamítnut.
(197)
Existence opatření na ochranu obchodu ve třetích zemích je také ukazatelem toho, že počínání při tvorbě cen indického vývozu se pravděpodobně bude opakovat na trhu Unie.
4. Atraktivita trhu Unie
(198)
Trh Unie s PET je atraktivní svou velikostí a cenami, jelikož se jedná o třetí největší trh na světě a má strukturální potřebu dovozu a vyšší ceny než ostatní trhy. V případě Indie bývají dovozní ceny pro Unii vyšší než ceny pro jiné třetí země, což svědčí o atraktivitě trhu Unie pro indický vývoz. To dobře dokládá skutečnost, že dovoz z Indie se v posuzovaném období zdvojnásobil, a to i přes zavedená opatření.
(199)
Atraktivitu trhu Unie pro dovozce potvrzuje i skutečnost, že výrobní odvětví Unie nadále ztrácelo podíl na trhu ve prospěch vzrůstajícího dovozu ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Platí to zejména v případě Jižní Korey, která významně zvýšila svůj vývoz na trh Unie v roce 2012 poté, co opatření proti této zemi pozbyla platnosti.
5. Další faktory
(200)
Dopad dovozu z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena opatření, na situaci výrobního odvětví Unie se nepovažoval za významný, jelikož objem příslušného dovozu byl nízký a jejich podíl na trhu v období přezkumného šetření se významně snížil.
(201)
Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, se během posuzovaného období zvýšil, avšak průměrná dovozní cena zůstala na podobné úrovni jako průměrná cena výrobního odvětví Unie. Dopad dovozu z těchto zemí na situaci výrobního odvětví Unie se proto považuje pouze za omezený.
6. Závislý trh
(202)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že v důsledku vertikální integrace mezi výrobci a zpracovateli PET se významná část PET prodávala pro závislé využití, které není konkurencí pro dovoz. Rovněž tvrdily, že podíl závislého trhu byl významný a že ovlivnil výsledky analýzy.
(203)
Na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že podíl závislého prodeje nebyl významný (méně než 10 %). Je třeba zdůraznit, že dané strany vyjádřily přítomnost výrobců PET v odvětví výroby obalů jako instalovanou výrobní kapacitu PET, a nikoli jako jejich podíl na trhu v odvětví výroby obalů. Bylo tedy zjištěno, že tvrzení o významném podílu závislého využití je neopodstatněné. Pokud jde o ceny, bylo zjištěno, že se ceny závislého a nesouvisejícího prodeje pohybovaly na stejných úrovních.
(204)
Na základě toho se dospělo k závěru, že rozlišovací analýza dopadu závislého prodeje není nutná, a tato tvrzení stran byla odmítnuta.
7. Připomínky zúčastněných stran
(205)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že během období přezkumného šetření nedocházelo k újmě způsobené dovozem z Indie, což potvrzuje relativní hospodářská životaschopnost a zisk výrobního odvětví Unie. Je třeba uvést, že v tomto případě opravdu nebylo zjištěno žádné přetrvávání újmy, a tvrzení těchto stran tedy odpovídá zjištěním šetření.
(206)
Některé strany tvrdily, že dopad na situaci výrobního odvětví Unie mohly mít jiné faktory, jako jsou strukturální nedostatky výrobního odvětví Unie a nedostatečné investice a rovněž sezónní a konjunkturální faktory (například špatné počasí a hospodářské krize). Pokud jde o první uvedený bod, je třeba uvést, že restrukturalizace výrobního odvětví Unie již probíhá a dosažené zlepšení účinnosti naznačuje, že toto tvrzení stran je nepodložené. Pokud jde o konjunkturální faktory, zdá se, že přestože hospodářské krize měly dopad na situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009, jak je uvedeno ve 171. bodě odůvodnění, tyto účinky již v současnosti nejsou přítomné. Pokud jde o účinek špatného počasí, tím lze částečně vysvětlit klesající spotřebu v období přezkumného šetření, avšak jeho údajný dopad na situaci výrobního odvětví Unie jednak nebyl doložen a také se zdá, že mírný pokles v roce 2011 souvisel spíše s dočasným nedostatkem surovin v důsledku vývoje na celosvětovém trhu v roce 2011. Proto není žádné z těchto tvrzení vzhledem k zjištění šetření opodstatněné.
(207)
Kromě toho některé strany tvrdily, že kdyby opatření pozbyla platnosti, není obnovení újmy v tomto případě pravděpodobné, jelikož výrobní odvětví Unie je díky své struktuře (koncentrace a vertikální integrace) chráněno před účinky dovozu. Kromě toho byl vznesen argument, že přechod na dovážené PET není v blízké budoucnosti žádoucí ani možný, zejména proto, že smlouvy a strategie týkající se odběru a rovněž proces homologace velkých vlastníků značek (následných uživatelů) činí změny dodavatelů PET problematickými. Je třeba uvést, že na základě zjištění tohoto šetření ztrácelo výrobní odvětví Unie nadále svůj podíl na trhu ve prospěch dovozu během posuzovaného období. To dokládá, že výrobní odvětví Unie jednak není chráněno před účinky dovozu a také že přechod na dovoz není hypotetický, ale již k němu skutečně dochází. Tyto argumenty proto musely být zamítnuty.
(208)
Po zveřejnění informací zopakovaly některé strany tvrzení, že výrobní odvětví Unie je díky své struktuře chráněno před potenciální konkurencí dovozu. Zaprvé, pokud jde o tvrzení o dominantním postavení jedné z výrobních skupin na trhu Unie, která kontroluje pět výrobců, je třeba uvést, že trh Unie je otevřený trh s dalšími osmi výrobci, kteří působí mimo tuto skupinu, na němž narůstá konkurence dovozu ze třetích zemí, ať už se zavedenými opatřeními, nebo bez nich. Zadruhé, koncentrace je typická pro tento druh obchodu, který je založen na komoditě a jehož konkurenceschopnost závisí na úsporách z rozsahu. Zatřetí nebylo zjištěno, že by na trhu Unie existoval nějaký subjekt určující ceny. Kromě toho strany znovu zopakovaly, že nebyl analyzován dopad dovozu z dotčených tří zemí v souvislosti s vertikální integrací některých výrobců v Unii s odvětvím vyrábějícím obaly nebo s výrobci PTA. Jak bylo uvedeno ve 205. bodě odůvodnění, tyto aspekty byly analyzovány a byly shledány neopodstatněnými. Kromě toho ověření společností dotčených vertikální integrací s výrobci surovin potvrdilo, že neexistovala žádná komparativní výhoda, jelikož převody se uskutečňovaly za tržní cenu. Na základě výše uvedených skutečností bylo tvrzení, že výrobní odvětví Unie je chráněno před konkurencí, odmítnuto.
(209)
Kromě toho některé strany tvrdily, že žádné prvky nepodporují závěr, že indická vývozní kapacita se může zaměřit na trh Unie za „nízké ceny“, jelikož i) domácí poptávka v Indii roste a očekává se, že bude růst i nadále; ii) vzhledem k domácí spotřebě sice existuje přebytek PET, ale soutěž na vývozních trzích nezpůsobila abnormálně levný vývoz; iii) nárůst výrobní kapacity v Asii odpovídá očekávanému celosvětovému nárůstu poptávky. Je třeba uvést, že zjištění tohoto šetření prokazují, že předpokládaný růst kapacity ukazuje na vzrůstající přebytek výrobní kapacity nad domácí poptávkou. Kromě toho byly indické ceny na třetích trzích nižší než indické dovozní ceny pro Unii. Na základě zjištění popsaných ve 189. až 199. bodě odůvodnění je pravděpodobné, že pokud vyrovnávací opatření pozbudou platnosti, subvencovaný indický dovoz se zaměří na trh Unie ve významném objemu a za ceny nižší, než je průměrná cena výrobního odvětví Unie. Z těchto důvodů se tyto argumenty stran zamítají.
8. Závěr k obnovení újmy
(210)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že pokud vyrovnávací opatření budou zrušena, je pravděpodobné, že podstatný objem subvencovaného dovozu z Indie bude přesměrován do Unie. Díky pokračujícímu subvencování by ceny dovozu pravděpodobně představovaly cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie. Kdyby se indičtí vyvážející výrobci pokoušeli zvýšit svůj podíl na trhu, ceny tohoto dovozu by se pravděpodobně snížily ještě více. Se vší pravděpodobností by to vedlo k dalšímu zesílení tlaku na snížení cen výrobního odvětví Unie, které by podle předpokladů nepříznivě ovlivnilo jeho situaci.
(211)
Během posuzovaného období se situace výrobního odvětví Unie zlepšila, zejména pokud jde o produktivitu a využití kapacity a také ziskové rozpětí, které v období přezkumného šetření dosáhlo úrovně, jež se blíží cílovému zisku určenému v původním šetření. Proto lze dospět k závěru, že výrobní odvětví Unie, třebaže je jeho situace stále nestabilní, během období přezkumného šetření neutrpělo podstatnou újmu. Vzhledem k pravděpodobnému podstatnému nárůstu subvencovaného dovozu z Indie, který pravděpodobně bude představovat cenové podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, se však dospělo k závěru, že kdyby opatření pozbyla platnosti, situace by se velmi pravděpodobně zhoršila a podstatná újma by se obnovila.
G. ZÁJEM UNIE
(212)
V souladu s článkem 31 základního nařízení se ověřovalo, zda by zachování stávajících vyrovnávacích opatření bylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo ze zhodnocení jednotlivých dotčených zájmů. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního nařízení.
(213)
Je třeba připomenout, že ani v původním šetření, ani v posledním přezkumu před pozbytím platnosti se nedospělo k závěru, že přijetí opatření by bylo v rozporu se zájmem Unie. Kromě toho byla analýza při posledním přezkumu před pozbytím platnosti provedena v situaci, kdy opatření byla již zavedena, a při posouzení se proto přihlíželo k jakémukoli nežádoucímu nepříznivému dopadu na strany dotčené danými opatřeními.
(214)
Na tomto základě se posuzovalo, zda i přes závěry o přetrvávání subvencování a pravděpodobnosti obnovení újmy neexistují přesvědčivé důkazy, které by vedly k závěru, že zachování opatření není v tomto konkrétním případě v zájmu Unie.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(215)
Zachování vyrovnávacích opatření uložených na dovoz z Indie by pomohlo výrobnímu odvětví Unie pokračovat s probíhající restrukturalizací a dále zlepšovat svou hospodářskou situaci, která se zlepšila teprve nedávno, jelikož by se tím zabránilo tomu, aby výrobní odvětví Unie bylo vystaveno významnému objemu subvencovaného dovozu z Indie, jemuž by nemohlo odolávat. Výrobní odvětví Unie by proto nadále mělo užitek ze zachování stávajících vyrovnávacích opatření.
(216)
Proto se dospělo k závěru, že zachování vyrovnávacích opatření proti Indii by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(217)
Žádný z dovozců, kteří nejsou ve spojení, při tomto přezkumu nespolupracoval. I přes platná opatření dovoz z Indie pokračoval a v posuzovaném období se téměř zdvojnásobil.
(218)
Docházelo rovněž k dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a tento dovoz dosáhl v období přezkumného šetření významného podílu na trhu (viz 149. bod odůvodnění). I přes zavedená opatření tedy měli dovozci přístup k alternativním zdrojům dodávek.
(219)
Vzhledem k tomu, že nebylo prokázáno, že by platná opatření dovozce značně postihla, má se za to, že zachování opatření nebude v rozporu se zájmy dovozců v Unii.
3. Zájem dodavatelů surovin v Unii
(220)
Surovinou pro výrobu dotčeného výrobku je PTA/MEG. Dva z pěti známých dodavatelů surovin (jeden dodavatel PTA a jeden dodavatel MEG) spolupracovali při šetření tím, že poskytli své odpovědi na dotazník. Oba dodavatelé surovin vyjádřili svou podporu pro zachování opatření.
(221)
Šetřením se ukázalo, že spolupracující výrobce PTA představoval během období přezkumného šetření mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku podstatnou část nákupů PTA. Vzhledem k tomu, že PTA nemá v Unii žádné jiné využití, než je výroba PET, je rozumné předpokládat, že výrobci PTA jsou do značné míry závislí na výrobním odvětví PET.
(222)
Pokud jde o spolupracujícího dodavatele MEG, MEG představoval v období přezkumného šetření jen poměrně malou část jeho celkového obratu. Pokud jde o MEG, nepředstavují PET jeho jediné ani nejdůležitější možné uplatnění a výrobci MEG jsou méně závislí na situaci výrobního odvětví PET. Proto se dospělo k závěru, že zachování opatření proti subvencovanému dovozu PET z Indie by mělo pozitivní, i když pravděpodobně omezený, dopad na dodavatele MEG.
(223)
Bylo vzneseno tvrzení, že dodavatelé surovin nejsou závislí na výrobcích PET v Unii. Zejména se tvrdilo, že dva ze čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku ve skutečnosti dováželi suroviny.
(224)
Pokud jde o toto tvrzení, šetřením se ukázalo, že dovezeným materiálem byl převážně MEG, jenž může být použit i pro jiné účely než pro PET. Nebyly zjištěny žádné náznaky, které by svědčily o více než zanedbatelném dovozu PTA do Unie. Proto tímto tvrzením nejsou dotčeny závěry přijaté v souvislosti se závislostí výrobců PTA na výrobě PET v Unii.
(225)
Proto se dospělo k závěru, že ze zachování opatření proti subvencovanému dovozu PET z Indie by měli prospěch výrobci PTA a rovněž, i když v menší míře, i dodavatelé MEG. Proto by zachování opatření proti dovozu z Indie nebylo v rozporu se zájmy dodavatelů surovin.
(226)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že docházelo k vývozu PTA, a proto výrobci PTA údajně nebyli závislí na výrobním odvětví Unie. Na podporu tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné důkazy. Proto byl tento argument stran odmítnut jako neodůvodněný.
(227)
Kromě toho tytéž strany tvrdily, že zrušení opatření nebude mít žádný dopad na výrobce PTA, jelikož spolupracující uživatelé údajně nepřejdou na dovoz a budou nadále odebírat PET od výrobního odvětví Unie. Úroveň spotřeby PTA v Unii tedy zůstane tatáž. Na základě zjištění tohoto šetření ztrácelo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období nadále svůj podíl na trhu ve prospěch dovozu. To ukazuje, že přechod na dovoz není hypotetický (viz 164. bod odůvodnění). Tento argument uvedených stran byl tedy zamítnut.
4. Zájem odvětví recyklace PET
(228)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že situace odvětví recyklace závisí na udržitelné ceně prvotních PET (nerecyklovaných PET) na trhu Unie. Toto tvrzení bylo podloženo tiskovou zprávou sdružení podniků recyklujících plasty v Evropě, podle níž by potenciální zrušení opatření u prvotních PET mohlo ještě více zhoršit situaci odvětví recyklace.
(229)
Některé zúčastněné strany zpochybňovaly, že by situace odvětví recyklace závisela na udržitelné ceně prvotních PET na trhu Unie, a tvrdily, že ceny prvotních PET a recyklovaných PET spolu nesouvisejí. Tvrdily, že recyklované PET se převážně používají k výrobě polyesterového vlákna, a proto je nelze spojovat s vývojem cen prvotních PET. Kromě toho bylo uvedeno, že recyklované PET zcela podporují plnírny, a proto toto odvětví není závislé na výrobcích PET. Kromě toho bylo rovněž uvedeno, že odvětví recyklace se nepřihlásilo jako zúčastněná strana v tomto šetření.
(230)
Jelikož se odvětví recyklace v tomto šetření nepřihlásilo, nebylo možné žádné z výše uvedených tvrzení ověřit srovnáním se skutečnými čísly. Proto se dospělo k závěru, že obecně by platná opatření nebyla v rozporu se zájmem odvětví recyklace v Unii.
5. Zájem uživatelů
(231)
Dotčený výrobek se používá převážně k výrobě lahví na vodu a jiné nealkoholické nápoje. Jeho použití pro výrobu jiných obalů (pro potraviny, fólie atd.) zůstává poměrně omezené. Lahve z PET se vyrábějí ve dvou fázích: i) nejprve se vyrobí předtvarovaný polotovar vstřikem PET do šablony a ii) předtvarovaný polotovar se zahřeje a vyfoukne do tvaru lahve. Výroba lahví může být integrovaným procesem (tj. stejná společnost nakupuje PET, vyrábí předtvarované polotovary a foukáním je tvaruje na láhve), nebo omezena na druhou fázi (vyfukování předtvarovaných polotovarů do tvaru láhve). Předtvarované polotovary mohou být poměrně snadno přepravovány, neboť jsou malé a kompaktní, zatímco prázdné lahve jsou nestabilní a kvůli jejich velikosti je jejich přeprava finančně velmi náročná.
(232)
Na tomto základě byly určeny dvě hlavní skupiny následných uživatelů pro zjištění dopadu platných opatření: i) zpracovatelé nebo výrobci lahví, kteří transformují PET granule na předtvarované polotovary (nebo lahve) a prodávají je k následnému zpracování; a ii) stáčírny, které plní (a vyfukují) předtvarované polotovary do lahví; tato skupina zastupuje zejména výrobce minerálních vod a nealkoholických nápojů. Stáčírny se často účastní podnikání s PET buď pomocí integrovaných operací výroby lahví, nebo prostřednictvím dohod o zpracování s najatými zpracovateli nebo výrobci lahví, pro které vyjednávají cenu PET s výrobcem (měkké poplatky (soft tolling)), nebo dokonce kupují PET pro své vlastní lahve (tvrdé poplatky (hard tolling)).
(233)
Při šetření spolupracovalo a informace požadované v dotazníku poskytlo 17 uživatelů (pět zpracovatelů a dvanáct stáčíren). Spolupracující zpracovatelé představovali 22,7 % a stáčírny 13 % celkové spotřeby PET v Unii. Odpovědi od stáčíren pocházejí z různých poboček nadnárodních společností (známých jako vlastníci značek).
(234)
Bylo zjištěno, že spolupracující uživatelé získávali PET zejména od výrobců v Unii a pouze malá část byla získána z dovozu. Dovoz z Indie představoval asi polovinu tohoto dovozu, a tedy jen minimální podíl použitých PET. Docházelo však rovněž k dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a tento dovoz dosáhl v období přezkumného šetření významného podílu na trhu (viz 149. bod odůvodnění). I přes zavedená opatření tedy měli uživatelé přístup k alternativním zdrojům dodávek.
6. Připomínky uživatelského odvětví
(235)
Uživatelé tvrdili, že je významným způsobem ovlivnil podstatný nárůst ceny PET v posledních letech, který nemůže být za současné hospodářské situace přenesen na maloobchodníky a spotřebitele. Tvrdili, že tento nárůst cen způsobila akumulace mnohaletého používání opatření na ochranu obchodu, která chránila výrobce v Unii před konkurencí dovozu v době, kdy se výrobní odvětví PET v Unii stalo koncentrovanějším a integrovanějším. V důsledku toho uživatelé tvrdili, že jsou zavedená opatření kvůli jejich údajnému dopadu na cenu PET odpovědná za zhoršení zaměstnanosti v následných odvětvích, výzkumu a vývoje a konkurenceschopnosti na vývozních trzích, přičemž tento dopad je ještě citelnější pro malé a střední podniky. Rovněž se tvrdilo, že ztráta pracovních míst v důsledku zavedených opatření přesáhla počet osob, které jsou v současnosti zaměstnávány výrobním odvětvím PET v Unii.
6.1 Cenová citlivost a nákladová struktura uživatelů
(236)
Pokud jde o cenovou citlivost PET u zpracovatelů, bylo zjištěno, že PET představuje asi 80 % celkových nákladů. Proto se PET považuje při tomto typu činnosti za nejdůležitější složku nákladů. Kromě toho bylo zjištěno, že zpracovatelské odvětví je spíše fragmentované a má poměrně slabou vyjednávací pozici vůči velkým stáčírnám a potýká se s podstatnými strukturálními problémy, jež jsou typické pro odvětví založené na komoditách. V důsledku toho vykazovalo toto odvětví vzrůstající tendenci k vertikální integraci se stáčírnami a k používání dohod o zpracování, na jejichž základě jsou zaručeny poplatky za zpracování a cena PET je dojednána a zaplacena stáčírnami. Odhaduje se, že podstatnou část nákupů PET na trhu Unie kontrolují přímo velké stáčírny. Jelikož smlouvy na předtvarované polotovary často zahrnují mechanismus, který odráží kolísání cen PET, jsou zpracovatelé čím dál neutrálnější vůči vývoji cen PET.
(237)
Po zveřejnění informací zpochybnili někteří uživatelé závěr o nárůstu používání dohod o zpracování a cenových vzorců. Informace v dokumentaci existenci tohoto trendu potvrdily. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(238)
Tvrdilo se, že zavedená opatření by zpracovatelům nezpůsobila žádnou škodu, kdyby se podobná opatření uplatnila i na dovoz předtvarovaných polotovarů do Unie. Tvrdilo se, že v oblastech blízko hranic Unie se třetími zeměmi, v nichž nejsou zavedena žádná opatření proti dovozu PET z Indie, existují podněty k přemístění výroby předtvarovaných polotovarů a k jejich dovozu bez vyrovnávacích opatření na PET do Unie. Uznává se, že do určité míry existuje ekonomické opodstatnění tohoto procesu. Avšak vzhledem k nákladům na dopravu k takovému přemístění pravděpodobně dojde jen na omezenou vzdálenost. Celkově se proto údajný negativní dopad daných opatření na některé zpracovatele považuje pouze za okrajový.
(239)
Pokud jde o dopad cen PET na stáčírny, podle vykázaných čísel se odhaduje, že PET představují na základě váženého průměru 9 % celkových nákladů u balených nealkoholických nápojů a 12 % celkových nákladů u balené minerální vody. To dokládá, že PET nejsou hlavní nákladovou složkou pro odvětví balíren.
(240)
Kromě toho šetření zjistilo, že PET byly pro stáčírny upřednostňovaným, ale nikoli jediným balicím materiálem. Výrobky z PET představovaly 75 % obratu stáčíren vod a 50 % obratu výrobců nealkoholických nápojů. Kromě toho se šetřením ukázalo, že smlouvy mezi mnoha velkými stáčírnami (vlastníky značek) a výrobci PET byly založeny na vzorci, kdy cena byla upravena tak, aby odrážela kolísání cen surovin pro PET. Tím se potvrzuje existence vyjednávací pozice velkých, a tedy nejreprezentativnějších stáčíren nad rozpětím konverze výrobců PET.
(241)
Po zveřejnění informací zopakovali někteří uživatelé svůj argument, že PET jsou základní složkou nákladů pro zpracovatele a odvětví nealkoholických nápojů a vody v lahvích a že zjištění v tomto ohledu byla nepřesná a nebyla založena na poskytnutých údajích. Je třeba uvést, že situace zpracovatelů se analyzovala odděleně a tato připomínka je v jejich případě neopodstatněná (viz 236. bod odůvodnění). Pokud jde o posouzení situace stáčíren, potvrzuje se, že poměr nákladů zjištěný během šetření je založen na číslech, která poskytly spolupracující stáčírny podle metodologie dostupné všem stranám. Zjištěný poměr nákladů byl v souladu se zjištěními předchozích šetření týkajících se téhož dotčeného výrobku (14). Tato tvrzení stran se proto považují za neodůvodněná.
(242)
Po zveřejnění informací někteří uživatelé tvrdili, že podstata údajů týkajících se jednotlivých společností a informace, které poskytli, nebyly při analýze zájmu Unie zohledněny. Potvrzuje se, že údaje byly použity v podobě, v jaké byly poskytnuty uživateli v jejich odpovědích na dotazník. Metodologie výpočtu byla zpřístupněna všem dotčeným stranám. Z tohoto důvodu bylo toto tvrzení odmítnuto.
(243)
Šetřením bylo rovněž zjištěno, že na základě očekávaného nebo žádoucího snížení cen PET by podle odhadu samotných ověřených stáčíren bylo výsledkem opatření jen zanedbatelné snížení nákladů pro stáčírny. Na základě těchto odhadů snížení cen PET a zjištěných poměrů nákladů bylo vypočteno, že odpovídající snížení nákladů je v rozmezí 0,3-0,7 % celkových nákladů stáčíren na jejich činnosti související s PET.
(244)
Po zveřejnění informací zpochybnili někteří uživatelé tento závěr a tvrdili, že jakékoli úspory nákladů by byly významné. Někteří uživatelé předložili ve svých podáních nové odhady, aniž však poskytli nějaké nové důkazy. Zdůrazňuje se, že výhledové úspory jsou hypotetické, jak připustili rovněž samotní uživatelé. Pokud jde o zpracovatele, nebyla pro toto odvětví předložena žádná kvantifikace výhledových úspor. Pokud jde o stáčírny, dospělo se k závěru, že kdyby opravdu došlo k údajnému snížení ceny PET, nelze vzhledem k nákladové struktuře stáčíren považovat úspory ve výši 0,3-0,7 % celkových nákladů za „významné“. Jelikož nebyly poskytnuty žádné nové důkazy, bylo toto tvrzení odmítnuto jakožto neopodstatněné.
(245)
Tvrdilo se, že někteří výrobci balené vody jsou významně zranitelní v důsledku právních požadavků uložených na zdroje vody, která má být balena u zdroje, a omezeného objemu čerpání. V tomto odvětví působí převážně malé a střední podniky, což má dopad na nákladovou strukturu daných společností. Byly rovněž pozorovány odchylky v cenách konečných výrobků v různých členských státech v závislosti na kupní síle místního obyvatelstva. Na základě toho se dospělo k závěru, že dopad případného snížení cen PET v případě zrušení opatření by byl výraznější u této části odvětví balíren.
6.2. Údajné prémiové ceny a zisk výrobního odvětví Unie
(246)
Některé strany tvrdily, že výrobci PET v Unii uplatňují prémiové ceny a prémiová rozpětí, které údajně způsobily nárůst cen v roce 2011. Toto tvrzení bylo také podpořeno srovnáním cen PET a rozložení surovin v Unii se situací na asijském trhu a v USA. Tvrdilo se, že tato situace je důsledkem akumulace nápravných opatření v oblasti obchodu.
(247)
Je třeba uvést, že nárůst cen PET v roce 2011 i jeho pokles v roce 2009 byly celosvětovým fenoménem, k němuž došlo v důsledku vývoje nákladů na suroviny (viz 155. bod odůvodnění). Údaje předložené stranami systematicky ukazovaly na těsnou souvislost mezi vývojem cen PET v Evropě, Asii a v USA. Existují však opravdu rozdíly v cenách PET ve světě, které souvisejí s různými důvody, zejména se specifickou nákladovou strukturou v každém regionu. Pokud jde o argument týkající se prémiových rozpětí v Unii, je třeba uvést, že i za výjimečných okolností na konci roku 2010 a na začátku roku 2011 výrobní odvětví Unie téměř dosáhlo ziskovosti, která se pro tento typ odvětví považuje za přiměřenou. Nebyly zjištěny žádné důkazy existence prémiových zisků. Proto bylo nutné argument o existenci „prémiových“ cen a „prémiových“ rozpětí u PET v Unii, k nimž došlo v důsledku existence daných opatření, odmítnout.
(248)
Po zveřejnění informací zopakovaly některé strany svůj argument, že ceny v Unii byly neodůvodněně vysoké a odrážely dopad akumulace antidumpingových opatření zavedených na trhu, kde existuje koncentrace mezi výrobci v Unii, vertikální integrace a omezená výroba, která nemůže uspokojit spotřebu. Tvrdily rovněž, že údaje o cenách také prokazují, že vyšší ceny v Unii neodrážejí vyšší náklady na suroviny. Je třeba uvést, že argumenty o koncentraci, vertikální integraci a výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie byly projednány ve 207. a 259. bodě odůvodnění. Pokud jde o údajný dopad těchto faktorů na cenu PET v Unii, je třeba uvést, že vývoj ceny PET se řídí cenou surovin, která představuje až 90 % nákladů na PET (viz 173. bod odůvodnění). Nárůst cen PET v letech 2010-2011 byl také celosvětovým fenoménem (viz 172. bod odůvodnění). Tato tvrzení stran proto byla neodůvodněná.
(249)
Pokud jde o argument týkající se rozdílu mezi cenou PET v Unii a cenami v Asii a USA, bylo kromě zjištění uvedených ve 244. bodě odůvodnění zjištěno, že rozdíl v cenách na trhu USA a na trhu Unie byl kolísavý, ale mírný. Ceny v Unii nebyly systematicky vyšší, jak se tvrdí. Bylo zjištěno, že trh Unie a asijský trh jsou velmi rozdílné, pokud jde o nákladovou strukturu, zejména v souvislosti s velikostí trhu a s úsporami z rozsahu, s přístupem k surovinám a kapacitou. Srovnání průměrných cen mezi těmito dvěma trhy tedy nemělo smysl. Tento argument stran se tedy považuje za neopodstatněný.
(250)
Některé strany rovněž tvrdily, že ceny v Unii odrážejí ve srovnání s USA nebo Asií větší rozložení nákladů na suroviny. Srovnání rozložení se provádí podle stejné logiky jako srovnání cen na různých regionálních trzích s tím rozdílem, že se zohledňuje kolísání cen surovin mezi různými regionálními trhy. Avšak stávající strukturální rozdíly mezi trhy mohou odůvodnit rozdíly v poplatcích za zpracování. Mimořádný zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie na přelomu let 2010 a 2011, byl vysvětlen ve 179. bodě odůvodnění. Bylo zjištěno, že v žádné z těchto situací nehrála opatření žádnou roli. Proto byl tento argument stran odmítnut.
(251)
Tytéž strany rovněž tvrdily, že největší výrobce v Unii si účtoval vyšší ceny v Unii než na jiných trzích a zaznamenal v roce 2010 v Unii vyšší příjmy než jinde. V této souvislosti se dospělo k závěru, že je z ekonomického hlediska odůvodnitelné, že nadnárodní společnost může mít rozdílnou nákladovou strukturu, a tedy rozdílné ceny na různých regionálních trzích. Výjimečné úrovně ziskovosti na přelomu let 2010 a 2011 byly vysvětleny ve 179. bodě odůvodnění. Z tohoto důvodu byl tento argument odmítnut.
6.3 Hospodářská situace uživatelů a údajný dopad opatření
(252)
Další tvrzení byla vznesena v souvislosti se zhoršující se hospodářskou situací uživatelského odvětví, jako je uzavírání zařízení a snižování zaměstnanosti. Tvrdilo se, že k tomu došlo v důsledku zvýšení cen PET. Kromě toho se tvrdilo, že konkurenceschopnost evropských předních značek byla oslabena, jelikož jejich vývoz do třetích zemí přímo konkuroval baleným výrobkům, jež využívají PET za mezinárodní ceny.
(253)
Je třeba uvést, že na základě informací poskytnutých spolupracujícími uživateli nebylo zjištěno, že by uživatelské odvětví bylo ztrátové, i když v období přezkumného šetření došlo k poklesu celkové úrovně ziskovosti. Podle metodologie, která byla zpřístupněna všem stranám, bylo zjištěno, že ziskové rozpětí uživatelského odvětví zjištěné na základě odpovědí na dotazník bylo na podobné úrovni jako ziskovost zjištěná u výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření. Dvě ověřené společnosti (stáčírny) oznámily v posuzovaném období další rozšíření objemu výroby a zvýšenou ziskovost. Bylo zjištěno, že někteří zpracovatelé pracují s velmi nízkým rozpětím a v některých případech se potýkají se strukturálními a finančními problémy. Nebylo však možné v tomto ohledu zjistit přímou souvislost se zavedenými opatřeními. Podobně souviselo určité zhoršení hospodářské situace stáčíren se stlačením způsobeným v roce 2011 náhlým nárůstem ceny PET, který nemohl být za stávajícího hospodářského útlumu přenesen na maloobchodníky. Bylo sice zjištěno, že situace uživatelského odvětví se v roce 2011 do určité míry zhoršila, avšak souvislost mezi poklesem a existencí opatření nebyla doložena, zejména vzhledem k tomu, že opatření byla zavedena od roku 2000.
(254)
Po zveřejnění informací nesouhlasily některé strany se závěrem, že uživatelské odvětví nebylo ztrátové. Tyto strany rovněž tvrdily, že zisková rozpětí uživatelů byla nižší než zisková rozpětí výrobního odvětví Unie. Pokud jde o posouzení ziskovosti uživatelského odvětví, informace získané od spolupracujících uživatelů tomuto tvrzení odporují. Metodologie byla zpřístupněna všem stranám. I když někteří spolupracující uživatelé mohli utrpět ztráty, bylo zjištěno, že uživatelské odvětví obecně bylo ziskové. V každém případě, i kdyby bylo zjištěno, že nárůst cen PET byl prvkem ovlivňujícím ziskovost uživatelů, nebyla prokázána žádná souvislost mezi opatřeními a ziskovostí daných společností. Pokud jde o srovnání ziskových rozpětí uživatelů a výrobního odvětví Unie, nebylo toto tvrzení opodstatněné. V důsledku kolísání ziskovosti výrobního odvětví Unie (viz 176. až 179. bod odůvodnění) se srovnání mezi těmito dvěma segmenty nepovažuje za přesvědčivé. V každém případě oba tyto segmenty vykazovaly v období přezkumného šetření podobné úrovně ziskovosti (viz 253. bod odůvodnění). Vzhledem k tomu byly tyto připomínky stran odmítnuty jako neopodstatněné.
(255)
Pokud jde o údajné oslabení konkurenceschopnosti vývozu výrobců balené minerální vody nebo nealkoholických nápojů v Unii, nebylo toto tvrzení doloženo ani nebyla prokázána souvislost s existencí zavedených opatření.
(256)
Po zveřejnění informací strany zopakovaly, že zvýšení cen PET mělo negativní dopad na konkurenceschopnost vývozu vody v lahvích. Uznává se, že nárůst cen PET mimo jiné může mít negativní dopad na konkurenceschopnost vývozu vody v lahvích. Jelikož však nebyla zjištěna žádná souvislost mezi nárůstem cen PET a danými opatřeními, jelikož se ceny PET odvozují především z cen surovin, údajný dopad opatření na slabší konkurenceschopnost byl odmítnut.
(257)
Kromě toho, pokud jde o údajný účinek těchto opatření na zaměstnanost, šetření prokázalo, že ověřená ztráta pracovních míst v uživatelském odvětví souvisela převážně se zlepšením produktivity a účinnosti a částečně s omezením počtu dočasných zaměstnanců.
(258)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily toto zjištění z toho důvodu, že nebyla zohledněna situace celého odvětví. Kromě zjištění popsaných ve 254. bodě odůvodnění je třeba uvést, že se celkový počet pracovních míst podle údajů zpracovatelů významně zvýšil a žádný z nich neinformoval o ztrátách pracovních míst. Stáčírny tvrdily, že ztráta pracovních míst byla důsledkem zvýšení ceny PET. Jelikož však zvýšení ceny PET bylo celosvětovým fenoménem, nebyla zjištěna žádná souvislost mezi ztrátou pracovních míst a opatřeními. Kromě toho se podle údajů z odpovědí uživatelů na dotazník koncentrovalo 90 % ztrát pracovních míst u tří společností. Jedna z nich, ověřený uživatel, který představuje zásadní podíl hlášených ztracených pracovních míst, v posuzovaném období významně zvýšila svůj objem, a proto jsou tyto ztráty spojovány se zvýšením produktivity. Pokud jde o zbývající dvě společnosti, bylo zjištěno, že jejich rozpětí ziskovosti byla mezi nejvyššími u spolupracujících stran v jejich segmentu a nacházela se v tomto případě nad cílovým ziskem výrobního odvětví Unie. Tato tvrzení byla tedy odmítnuta.
6.4 Jiné argumenty
(259)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že výrobci v Unii neměli dostatečnou kapacitu pro uspokojení stávající poptávky. Je třeba uvést, že výrobní odvětví Unie pracovalo v období přezkumného šetření na 86 % své výrobní kapacity a mělo dostatečnou volnou kapacitu, aby pokrylo celou domácí spotřebu PET. Kromě toho nadále existoval dovoz z jiných zemí, pro něž byla zavedena opatření i pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a projevoval vzrůstající tendenci. Kromě toho v případě Jižní Korey stávající opatření pozbyla platnosti a byla zrušena v případě dovozu dotčeného výrobku z Malajsie a Indonésie. Kromě toho může další zdroj PET pro pokrytí poptávky po PET v Unii představovat odvětví recyklace PET. Z těchto důvodů se problémy, se kterými se údajně potýkali uživatelé v důsledku údajně nedostatečné výroby v Unii, nepovažují za podložené.
(260)
Po zveřejnění informací tvrdili někteří uživatelé, že analýza se nezabývala údajným nepříznivým dopadem akumulace opatření uložených na dotčený výrobek v rámci tohoto přezkumu. Jako odpověď na tento argument je třeba uvést, že vyrovnávací opatření pouze odstraňují škodlivý účinek zjištěného subvencování. Existence údajného „akumulovaného“ účinku nebyla prokázána. Naopak, i přes zavedená opatření dovoz ze zemí, pro něž byla zavedena opatření, pokračuje a jeho objem se v posuzovaném období dokonce zvýšil. Také je k dispozici dovoz ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a to se vzrůstající tendencí a ve významném objemu. Tento argument stran byl proto odmítnut.
7. Závěr ohledně zájmu Unie
(261)
Závěrem je třeba uvést, že se očekává, že rozšíření vyrovnávacích opatření na dovoz z Indie by poskytlo výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit a stabilizovat svou hospodářskou situaci díky investicím a konsolidaci, jež byly provedeny v posledních letech.
(262)
Rovněž se dospělo k závěru, že lepší hospodářská situace výrobního odvětví Unie může být i v zájmu výrobců PTA a, v omezenější míře, výrobců MEG v Unii.
(263)
Hospodářská situace některých uživatelů se od posledního přezkumu zhoršila a bylo zjištěno, že zejména menší výrobci balené vody byli, zdá se, negativně ovlivněni mimo jiné nedávným nárůstem ceny PET, jelikož nebyli schopni přenést jej za stávající hospodářské situace na maloobchodníky. Bylo však zjištěno, že výjimečný vývoj cen a rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 byl celosvětovým fenoménem, k němuž došlo převážně v důsledku nárůstu cen surovin. Proto bylo shledáno, že tvrzení o existenci „prémiových“ cen a „prémiových“ rozpětí spojovaných s existencí daných opatření jsou neodůvodněná. Kromě toho je trh Unie nadále otevřeným trhem, na němž jsou k dispozici alternativní zdroje dodávek z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření.
(264)
V této souvislosti nebyla prokázána žádná souvislost mezi nárůstem ceny PET a stávajícími opatřeními. Bylo zjištěno, že hospodářská situace zpracovatelů je stabilní i přes platná opatření. Bylo zjištěno, že význam PET pro celkové náklady stáčíren je omezený. Kromě toho nebyla prokázána žádná souvislost mezi kolísáním ceny PET a opatřeními. Na základě toho bylo zjištěno, že opatření nemají na uživatele neúměrný účinek.
(265)
S přihlédnutím ke všem výše uvedeným faktorům nelze jasně vyvodit závěr, že není v zájmu Unie zachovat stávající vyrovnávací opatření.
H. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(266)
Všechny strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo rozhodnuto doporučit, aby byla současná opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž mohly k těmto poskytnutým informacím vznést námitky. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(267)
Na základě výše uvedených analýz by měla být vyrovnávací opatření použitelná na dovoz PET pocházejících z Indie zachována v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Jedná se o opatření spočívající ve zvláštních clech.
(268)
Sazby vyrovnávacího cla stanovené v tomto nařízení pro jednotlivé společnosti jsou použitelné výhradně na dovoz dotčeného výrobku vyráběného těmito společnostmi, a tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení spolu s názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(269)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb vyrovnávacích cel pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího a vývozního prodeje a které souvisejí například s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby bude poté nařízení příslušným způsobem změněno a bude aktualizován seznam společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(270)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, platí zbytková celní sazba nejen pro nespolupracující vývozce, ale rovněž pro společnosti, které v období přezkumného šetření neuskutečnily žádný vývoz. Pokud však posledně jmenované společnosti splní požadavky stanovené v článku 20 základního nařízení, mohou podle tohoto článku předložit žádost o přezkum, aby byla jejich situace posouzena zvlášť,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz polyetylentereftalátů s viskozitou 78 ml/g nebo vyšší, podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20 pocházejících z Indie.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyráběný níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Země
Společnost
Vyrovnávací clo
(EUR/tunu)
Doplňkový kód TARIC
Indie
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
Indie
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Indie
Senpet Ltd
22,0
A183
Indie
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Indie
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Indie
Všechny ostatní společnosti
69,4
A999
3. V případech, kdy zboží bylo poškozeno před vstupem do volného oběhu a kdy je z tohoto důvodu skutečně zaplacená nebo splatná cena poměrně upravena za účelem určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (15), se výše vyrovnávacího cla vypočtená na základě výše uvedených částek snižuje o procentní podíl odpovídající poměrné úpravě skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, nepoužije se konečné vyrovnávací clo na dovoz zboží propuštěného do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Dovoz je osvobozen od vyrovnávacího cla uloženého podle článku 1, pokud bylo dané zboží společnostmi, jejichž jména jsou uvedena v rozhodnutí 2000/745/ES ve znění pozdějších předpisů, vyrobeno a přímo vyvezeno (tj. fakturováno a zasláno) společnosti, která působí jako dovozce v Unii, je deklarován pod příslušným doplňkovým kódem TARIC a jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 2.
2. Při podání žádosti o propuštění do volného oběhu je osvobození od cla podmíněno předložením platné „závazkové faktury“ vydané vyvážejícími společnostmi, jejichž závazky byly přijaty, a obsahující podstatné prvky uvedené v příloze celním orgánům dotčeného členského státu. Osvobození od cla je dále podmíněno prohlášením a předložením zboží přesně odpovídajícího popisu v „závazkové faktuře“ celním orgánům.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. května 2013.
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) No 461/2013 DU CONSEIL
du 21 mai 2013
instituant un droit compensateur définitif sur les importations de certains types de polyéthylène téréphtalate (PET) originaires de l'Inde à l'issue d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures effectué conformément à l'article 18 du règlement (CE) no 597/2009
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 597/2009 du Conseil du 11 juin 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l'objet de subventions de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé "règlement de base"), et notamment son article 18,
vu la proposition présentée par la Commission européenne après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. PROCÉDURE
1. Mesures en vigueur
(1)
Par le règlement (CE) no 2603/2000 (2), le Conseil a institué un droit compensateur définitif sur les importations de polyéthylène téréphtalate (PET) originaires, entre autres, de l'Inde. Par le règlement (CE) no 1645/2005 (3), le Conseil a modifié le niveau des mesures compensatoires appliquées aux importations de PET originaires de l'Inde à l'issue d'un réexamen accéléré ouvert conformément à l'article 20 du règlement de base. À la suite d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures, le Conseil a, par le règlement (CE) no 193/2007 (4), institué un droit compensateur définitif pour une période supplémentaire de cinq ans. Les mesures compensatoires ont ensuite été modifiées par le règlement (CE) no 1286/2008 (5) et par le règlement d'exécution (UE) no 906/2011 (6), à l'issue de réexamens intermédiaires partiels. Par le règlement d'exécution (UE) no 559/2012 (7), un réexamen intermédiaire partiel ultérieur a été clôturé sans modification des mesures en vigueur. Par la décision 2000/745/CE (8), la Commission a accepté les offres d'engagement de trois producteurs-exportateurs indiens qui fixaient un prix minimal à l'importation.
(2)
Ces mesures compensatoires consistent en un droit spécifique. Le taux de droit est compris entre 0 et 106,50 EUR/t pour les producteurs indiens nommément cités, le taux de droit résiduel applicable aux importations provenant de tous les autres producteurs s'élevant à 69,40 EUR/t.
2. Mesures antidumping en vigueur
(3)
Par le règlement (CE) no 2604/2000 (9), le Conseil a institué un droit antidumping définitif sur les importations de PET originaires, entre autres, de l'Inde. À l'issue d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures, le Conseil a, par le règlement (CE) no 192/2007 (10), institué un droit antidumping définitif pour une période supplémentaire de cinq ans.
3. Demande de réexamen au titre de l'expiration des mesures
(4)
À la suite de la publication d'un avis d'expiration prochaine (11) des mesures compensatoires définitives en vigueur, la Commission a été saisie, le 25 novembre 2011, d'une demande d'ouverture de réexamen conformément à l'article 18 du règlement de base (ci-après dénommé "réexamen au titre de l'expiration des mesures"). La demande a été déposée par le Comité des fabricants de polyéthylène téréphtalate en Europe (ci-après dénommé "requérant") au nom de producteurs représentant environ 95 % de la production de certains types de polyéthylène téréphtalate réalisée dans l'Union.
(5)
La demande faisait valoir que l'expiration des mesures entraînerait probablement la continuation ou la réapparition des subventions et du préjudice causé à l'industrie de l'Union.
(6)
Avant l'ouverture du réexamen au titre de l'expiration des mesures et conformément à l'article 22, paragraphe 1, et à l'article 10, paragraphe 7, du règlement de base, la Commission a informé les pouvoirs publics indiens qu'elle avait été saisie d'une demande de réexamen dûment étayée. Elle les a également invités à engager des consultations dans le but de clarifier la situation à ce sujet et de trouver une solution convenue mutuellement. La Commission n'a cependant reçu aucune réponse des pouvoirs publics indiens.
4. Ouverture d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures
(7)
Ayant déterminé, après consultation du comité consultatif, qu'il existait des éléments de preuve suffisants pour ouvrir un réexamen au titre de l'expiration des mesures, la Commission a annoncé, le 24 février 2012, par un avis publié au Journal officiel de l'Union européenne (12) (ci-après dénommé "avis d'ouverture"), l'ouverture d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures, conformément à l'article 18 du règlement de base.
5. Enquête menée en parallèle
(8)
Le 24 février 2012, la Commission a également ouvert, conformément à l'article 11, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1225/2009, un réexamen relatif aux mesures antidumping applicables aux importations de PET originaires de l'Inde, d'Indonésie, de Malaisie, de Taïwan et de Thaïlande (13).
6. Enquête
6.1. Période d'enquête de réexamen et période considérée
(9)
L'enquête sur la probabilité de continuation ou de réapparition des subventions a porté sur la période comprise entre le 1er janvier 2011 et le 31 décembre 2011 (ci-après dénommée "période d'enquête de réexamen" ou "PER"). L'examen des tendances pertinentes aux fins de l'évaluation de la probabilité d'une continuation ou d'une réapparition du préjudice a concerné la période comprise entre le 1er janvier 2008 et la fin de la période d'enquête de réexamen (ci-après dénommée "période considérée").
6.2. Parties concernées par l'enquête
(10)
La Commission a officiellement informé le requérant, les producteurs-exportateurs du pays concerné, les importateurs, les utilisateurs notoirement concernés et les représentants du pays concerné de l'ouverture du réexamen au titre de l'expiration des mesures.
(11)
Elle a donné aux parties intéressées la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l'avis d'ouverture. Toutes les parties intéressées qui en ont fait la demande et ont démontré qu'il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
(12)
Compte tenu du nombre apparemment élevé de producteurs-exportateurs indiens, ainsi que de producteurs et d'importateurs dans l'Union, il a été jugé approprié, conformément à l'article 27 du règlement de base, d'examiner s'il y avait lieu de recourir à l'échantillonnage. Afin de permettre à la Commission de décider s'il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition des échantillons, les producteurs-exportateurs et les importateurs indépendants ont été invités à se faire connaître dans un délai de quinze jours à compter de l'ouverture du réexamen et à fournir à la Commission les informations demandées dans l'avis d'ouverture.
(13)
Sept producteurs-exportateurs ont répondu au questionnaire d'échantillonnage et se sont déclarés prêts à coopérer à l'enquête de réexamen. Sur cette base, un échantillon composé de trois producteurs-exportateurs a été retenu en fonction du volume de leurs exportations dans l'Union. Aucune objection n'a été formulée à cet égard par les producteurs de l'échantillon eux-mêmes, par les producteurs non inclus dans celui-ci ou par les autorités indiennes compétentes.
(14)
Des questionnaires à compléter ont été dûment envoyés aux trois producteurs-exportateurs inclus dans l'échantillon, qui y ont tous répondu. Cependant, les réponses fournies par un producteur indien de l'échantillon ont révélé que celui-ci n'avait exporté que des volumes négligeables du produit concerné pendant la période d'enquête de réexamen et qu'il n'était donc pas pertinent de calculer des taux de subvention pour cette société. Des visites de vérification ont finalement été effectuées dans les locaux des producteurs-exportateurs restants qui, à eux deux, représentaient 99 % du volume total des importations en provenance de l'Inde dans l'Union pendant la période d'enquête de réexamen.
(15)
À la suite de la publication des faits et des considérations essentiels (ci-après la "publication"), un producteur indien ayant coopéré a demandé le calcul de sa marge de dumping. À cet égard, il a de nouveau été confirmé que les exportations de cette société étaient négligeables et qu'elles n'ont eu, par conséquent, aucune incidence sur la détermination de la probabilité d'une continuation ou d'une réapparition du dumping dans le cadre du présent réexamen au titre de l'expiration des mesures. La demande a donc été rejetée.
(16)
Dans l'avis d'ouverture, la Commission a annoncé avoir provisoirement sélectionné un échantillon de producteurs de l'Union. Parmi les treize producteurs de l'Union connus avant l'ouverture de l'enquête, quatre sociétés ont été retenues dans cet échantillon, sur la base des plus grands volumes de production et de ventes sur lesquels l'enquête pouvait raisonnablement porter compte tenu du temps disponible. L'échantillon représentait plus de 50 % de la production et des ventes totales estimées de l'Union au cours de la période d'enquête de réexamen. Les parties intéressées ont été invitées à consulter le dossier et à présenter leurs observations sur ce choix dans les quinze jours suivant la date de publication de l'avis d'ouverture. Toutes les parties intéressées qui en ont fait la demande et ont démontré qu'il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
(17)
Certaines parties intéressées ont soulevé des objections concernant l'échantillonnage de producteurs de l'Union. Elles ont affirmé que i) la Commission ne devrait pas recourir à l'échantillonnage, étant donné notamment que cette technique n'a pas été utilisée lors de l'enquête précédente; ii) la méthode employée pour la sélection de l'échantillon était contestée, au motif qu'elle "confond trois étapes différentes", à savoir l'examen de la représentativité, la définition de l'industrie de l'Union et l'exercice d'échantillonnage; iii) l'échantillon provisoire a été constitué sur la base d'informations incorrectes et incomplètes; iv) l'échantillon provisoire retenu n'était pas représentatif car il se composait d'entités et non de groupes. Elles ont également fait valoir que le fait d'inclure dans l'échantillon une société ayant récemment fait l'objet d'une cession et une société de vente liée en diminuait la représentativité.
(18)
Les réponses ci-après ont été apportées aux arguments avancés par les parties:
-
La décision d'utiliser un échantillon de producteurs de l'Union est prise pour chaque enquête en toute indépendance et en fonction des circonstances particulières de chaque cas. L'article 22, paragraphe 6, du règlement de base ne régit pas le recours à l'échantillonnage pour déterminer l'existence d'un préjudice dans le cadre d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures. Contrairement à ce qui était le cas lors des enquêtes précédentes, dans lesquelles il était possible d'examiner toutes les sociétés qui s'étaient fait connaître et avaient coopéré, la Commission a considéré dans le présent réexamen que l'enquête ne pouvait pas raisonnablement porter sur tous les producteurs de l'Union, compte tenu de leur grand nombre et du temps disponible, et que les conditions prévues à l'article 27 étaient donc réunies.
-
La Commission n'a pas "confondu" la détermination de la représentativité, la définition de l'industrie de l'Union et la sélection de l'échantillon provisoire, puisqu'elle a pris des décisions distinctes sur ces éléments qui sont restés indépendants les uns des autres. Il n'a pas été établi dans quelle mesure l'utilisation des données relatives à la production et aux ventes fournies par les producteurs de l'Union dans le cadre de l'examen de la représentativité avait une incidence sur la représentativité de l'échantillon.
-
L'échantillon a été constitué sur la base des renseignements disponibles au moment du choix, conformément à l'article 27 du règlement de base. La représentativité de l'échantillon a été réexaminée à la lumière des observations des parties sur les données relatives aux sociétés. Aucune des observations formulées n'a été considérée comme fondée.
-
En application de l'article 27 du règlement de base, l'échantillon a été constitué sur la base des plus grands volumes de production et de ventes sur lesquels l'enquête pouvait raisonnablement porter compte tenu du temps disponible. Les entités qui font partie d'un grand groupe et dont le fonctionnement s'est révélé indépendant des autres filiales du groupe ont été considérées comme représentatives de l'industrie de l'Union et il a, dès lors, été jugé inutile d'examiner l'ensemble du groupe sur une base consolidée. Dans le même temps, ces sociétés ont été incluses dans l'échantillon en tant qu'entités économiques, ce qui garantit que toutes les données pertinentes ont pu être vérifiées. En outre, les cessions et l'existence de ventes liées faisaient partie des caractéristiques du secteur au cours de la période considérée. Aussi a-t-il été estimé qu'aucun de ces éléments ne diminuait la représentativité de l'échantillon.
(19)
À la suite de la publication, les parties ont réitéré les arguments exposés ci-dessus qui ont déjà été examinés.
(20)
L'échantillonnage d'importateurs indépendants était prévu dans l'avis d'ouverture. Cependant, aucun des vingt-quatre importateurs indépendants contactés n'a coopéré à la présente enquête.
(21)
Les utilisateurs connus, ainsi que leurs associations, ont tous été contactés lors de l'ouverture de l'enquête. Dix-sept utilisateurs ont répondu au questionnaire. Vingt associations d'utilisateurs issues de 16 États membres se sont manifestées et ont présenté des observations.
(22)
Sur plus de soixante utilisateurs contactés, seize ont répondu au questionnaire. Deux d'entre eux ont fait l'objet d'une vérification sur place. Vingt associations d'utilisateurs, issues de seize États membres, se sont fait connaître.
7. Vérification des informations reçues
(23)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires pour déterminer, d'une part, la probabilité de continuation ou de réapparition des subventions et du préjudice en résultant et, d'autre part, l'intérêt de l'Union. Des visites de vérification ont été effectuées dans les locaux des pouvoirs publics indiens à Delhi, ainsi que des parties intéressées suivantes:
a)
producteurs-exportateurs
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Calcutta, Inde,
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Inde;
b)
producteurs établis dans l'Union
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Pays-Bas,
-
Equipolymers, Italie, Allemagne,
-
Neo Group, UAB, Lituanie,
-
Novapet SA, Espagne;
c)
utilisateurs dans l'Union
-
Coca-Cola Europe, Belgique,
-
Nestlé Waters France, France.
B. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
1. Produit concerné
(24)
Le produit concerné par le présent réexamen est le même que celui qui a fait l'objet de l'enquête initiale, à savoir le PET ayant un coefficient de viscosité égal ou supérieur à 78 ml/g, selon la norme ISO 1628-5, originaire de l'Inde. Il relève actuellement du code NC 3907 60 20.
2. Produit similaire
(25)
Comme dans l'enquête initiale et dans les enquêtes de réexamen, il a été constaté que le produit concerné, à savoir le PET fabriqué et vendu sur le marché intérieur du pays concerné, et le PET fabriqué et vendu par les producteurs de l'Union présentent les mêmes caractéristiques physiques et chimiques essentielles et sont destinés aux mêmes usages. Ils ont donc été considérés comme des produits similaires au sens de l'article 2, point c), du règlement de base.
C. PROBABILITÉ DE CONTINUATION OU DE RÉAPPARITION DES SUBVENTIONS
1. Introduction
(26)
Sur la base des informations contenues dans la demande de réexamen et dans les réponses au questionnaire de la Commission, les régimes ci-après, dans le cadre desquels des subventions seraient octroyées, ont fait l'objet d'une enquête.
Régimes nationaux:
a)
régime de crédits de droits à l'importation (DEPBS);
b)
régime de ristourne de droits (DDS);
c)
régime de crédits de droits à l'exportation (FMS);
d)
régime des produits cibles (FPS);
e)
régime d'incitations aux détenteurs de statut (SHIS);
f)
régime des autorisations préalables (AAS);
g)
régime des droits préférentiels à l'importation des biens d'équipement (EPCGS);
h)
régime des zones économiques spéciales/unités axées sur l'exportation (SEZ/EOU);
i)
régime de crédits à l'exportation (ECS);
j)
régime d'exonération de l'impôt sur les bénéfices (ITES);
Régimes régionaux:
k)
régime d'incitations de l'État du Bengale occidental (WBIS);
l)
régime d'encouragement à l'investissement en capital des pouvoirs publics du Gujarat;
m)
régime d'exonération de la taxe sur les ventes de l'État du Gujarat (GSTIS);
n)
régime d'exonération de la taxe sur l'électricité de l'État du Gujarat (GEDES);
o)
mesures d'incitation des pouvoirs publics du Maharashtra.
(27)
Les régimes visés aux points a) et c) à h) ci-dessus reposent sur la loi de 1992 relative au développement et à la réglementation du commerce extérieur (loi no 22 de 1992), entrée en vigueur le 7 août 1992 (ci-après dénommée "loi sur le commerce extérieur"). Cette loi autorise les pouvoirs publics indiens à publier des déclarations concernant la politique en matière d'importation et d'exportation. Celles-ci sont résumées dans des documents concernant la politique du commerce extérieur (documents "Foreign Trade Policy" ou FTP), qui sont publiés tous les cinq ans par le ministère du commerce et sont régulièrement actualisés. Le document FTP présentant un intérêt pour la période d'enquête de réexamen de la présente enquête est le "Foreign Trade Policy 2009-2014" ("FTP 09-14"). En outre, les pouvoirs publics indiens définissent les procédures régissant le FTP 09-14 dans les "manuels de procédures, volume I" ("HOP I 09-14"). Ces manuels de procédures sont également mis à jour de façon régulière.
(28)
Le régime visé au point b) repose sur la section 75 de la loi douanière de 1962, sur la section 37 de la loi de 1944 sur les accises centrales, sur les sections 93A et 94 de la loi de finances de 1994 et sur le règlement de 1995 sur la ristourne des droits de douane, des droits d'accises centrales et des taxes sur les services. Les taux de ristourne sont publiés régulièrement; ceux applicables pour la période d'enquête de réexamen étaient les taux "toutes industries" de la période 2011-2012, publiés dans la notification no 68/2011-Customs (N.T.), datée du 22 septembre 2011. Au chapitre 4 du FTP 09-14, le régime de ristourne de droits est également mentionné en tant que régime de remise de droits.
(29)
Le régime visé au point i) repose sur les sections 21 et 35A de la loi de 1949 sur la réglementation bancaire, qui autorise la Reserve Bank of India (RBI) à donner des instructions aux banques commerciales concernant les crédits à l'exportation.
(30)
Le régime visé au point j) repose sur la loi relative à l'impôt sur les bénéfices de 1961, qui est modifiée chaque année par la loi de finances.
(31)
Le régime visé au point k) a été instauré par l'État du Bengale occidental, par l'adoption de la notification no 580-CI/H du 22 juin 1999 du ministère du commerce et de l'industrie de l'État du Bengale occidental, remplacée par la notification no 134-CI/O/Incentive/17/03/I du 24 mars 2004.
(32)
Le régime visé au point l) est géré par les pouvoirs publics du Gujarat et repose sur leur politique d'encouragement de l'activité industrielle.
(33)
Le régime visé au point m) est géré par les pouvoirs publics du Gujarat et repose sur leur politique d'encouragement de l'activité industrielle.
(34)
Le régime visé au point n) repose sur la loi de Bombay de 1958 relative à la taxe sur l'électricité.
(35)
Le régime visé au point o) est géré par l'État du Maharashtra et repose sur des résolutions du ministère de l'industrie, de l'énergie et du travail de cet État.
(36)
L'enquête a montré que, pendant la période d'enquête de réexamen, les régimes ci-après ont conféré des avantages aux producteurs-exportateurs inclus dans l'échantillon à l'égard du produit concerné:
Régimes nationaux
a)
régime de crédits de droits à l'importation (DEPBS);
b)
régime de ristourne de droits (DDS);
c)
régime de crédits de droits à l'exportation (FMS);
d)
régime d'incitations aux détenteurs de statut (SHIS);
e)
régime des autorisations préalables (AAS)
Régime régional
f)
régime d'incitations de l'État du Bengale occidental (WBIS).
2. Régime de crédits de droits à l'importation (DEPBS)
a) Base juridique
(37)
La description détaillée de ce régime figure à la section 4.3 du document FTP 09-14, ainsi qu'au chapitre 4 du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(38)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre concrète
(39)
Tout exportateur peut demander des crédits de droits à l'importation qui correspondent à un pourcentage de la valeur des produits exportés au titre du régime. De tels taux ont été établis par les autorités indiennes pour la plupart des produits, y compris le produit concerné. Ils sont déterminés sur la base de ratios intrants/extrants standard (SION) en tenant compte de la part présumée d'intrants importés dans le produit exporté et de l'incidence des droits de douane perçus sur celle-ci, que ces droits aient été acquittés ou non. Le taux des crédits de droits à l'importation pour le produit concerné au cours de la période d'enquête de réexamen de la présente enquête était de 8 %, assorti d'un plafonnement de 58 INR/kg.
(40)
Pour pouvoir bénéficier des avantages octroyés par le régime, une société doit exporter. Au moment de l'opération d'exportation, l'exportateur doit présenter aux autorités indiennes une déclaration indiquant que l'exportation est effectuée dans le cadre du régime de crédits de droits à l'importation. Pour que les marchandises puissent être exportées, les autorités douanières indiennes délivrent, pendant la procédure d'acheminement, un avis d'expédition indiquant, entre autres, le montant du crédit de droits à l'importation à octroyer pour cette opération d'exportation. À ce stade, l'exportateur connaît l'avantage dont il va bénéficier. Une fois que les autorités douanières ont émis un avis d'expédition, les pouvoirs publics indiens n'ont plus aucun moyen d'agir sur l'octroi d'un crédit de droits à l'importation. Le taux applicable au calcul du crédit octroyé est celui en vigueur au moment de la déclaration d'exportation.
(41)
Il a aussi été constaté qu'en vertu des normes comptables indiennes, les crédits de droits à l'importation peuvent être inscrits en tant que recettes dans les comptes commerciaux, selon les principes de la comptabilité d'exercice, une fois l'obligation d'exportation satisfaite. Ces crédits peuvent être utilisés pour acquitter les droits de douane dus lors de toute importation ultérieure de marchandises, à l'exception des biens d'équipement et des biens soumis à des restrictions à l'importation. Les produits ainsi importés peuvent être vendus sur le marché intérieur (ils sont alors soumis à la taxe sur les ventes) ou être utilisés d'une autre manière. Les crédits de droits à l'importation sont librement transférables et ont une validité de vingt-quatre mois à compter de la date de leur octroi.
(42)
Les demandes de crédits de droits à l'importation sont présentées par voie électronique et peuvent concerner un nombre illimité d'opérations d'exportation. Le délai de dépôt des demandes est de trois mois après l'exportation, mais comme l'indique clairement le point 9.3 du document HOP I 09-14, les demandes reçues après expiration des dates limites peuvent toujours être prises en considération, moyennant l'imposition d'une pénalité financière mineure (à savoir 10 % du montant concerné).
(43)
Il a été établi que les deux sociétés incluses dans l'échantillon avaient bénéficié de ce régime pendant les trois premiers trimestres de l'année correspondant à la période d'enquête de réexamen.
d) Conclusion concernant le régime des crédits de droits à l'importation
(44)
Ce régime accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Les crédits de droit à l'importation constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens puisqu'en définitive, ils sont utilisés pour acquitter des droits à l'importation, les pouvoirs publics indiens abandonnant ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, ce régime confère un avantage à l'exportateur en améliorant ses liquidités.
(45)
Par ailleurs, le régime DEPBS est subordonné en droit aux résultats à l'exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(46)
Ce régime ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles strictes énoncées à l'annexe I, point i), à l'annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l'annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Rien n'oblige l'exportateur à consommer réellement les intrants importés en franchise de droits dans le processus de production, et le montant des crédits n'est pas calculé en fonction de la quantité réelle d'intrants utilisée. De plus, il n'existe aucun système ou procédure permettant de vérifier quels intrants ont été consommés dans le processus de production du produit exporté ou s'il y a eu versement excessif de droits à l'importation au sens de l'annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. Enfin, les exportateurs peuvent bénéficier du régime DEPBS, qu'ils importent ou non des intrants. Pour bénéficier de ce régime, un exportateur doit simplement exporter des marchandises mais n'est pas tenu d'apporter la preuve qu'un intrant a été importé. Par conséquent, même les exportateurs dont tous les intrants sont d'origine nationale et qui n'importent aucun des produits utilisés comme intrants peuvent bénéficier des avantages du régime DEPBS.
e) Abolition du DEPBS et transition vers le DDS
(47)
Par l'avis public no 54 (RE-2010)/2009-2014 du 17 juin 2011, le DEPBS a bénéficié d'une dernière extension de trois mois qui a prolongé son applicabilité jusqu'au 30 septembre 2011. Étant donné qu'aucune nouvelle extension n'a été publiée par la suite, le DEPBS a effectivement été supprimé à compter du 30 septembre 2011. Il a donc été nécessaire de vérifier si des mesures pourraient être instituées en vertu des dispositions de l'article 15, paragraphe 1, du règlement de base.
(48)
Les pouvoirs publics indiens ont expliqué à la Commission qu'après le retrait du régime DEPBS, les sociétés pourraient opter pour d'autres régimes d'exonération/remise définis au chapitre 4 du FTP 09-14, à savoir le régime des autorisations préalables (AAS) ou le régime de ristourne de droits (DDS).
(49)
L'enquête a révélé que les deux sociétés incluses dans l'échantillon ont commencé à recourir au DDS immédiatement après la suppression du DEPBS. Il convient de remarquer que le DDS a été introduit en 1995 et a coexisté avec le DEPBS durant les trois premiers trimestres de l'année correspondant à la période d'enquête de réexamen, ainsi que de nombreuses années avant la période d'enquête de réexamen. Les exportateurs ne pourraient toutefois pas recourir au DDS et au DEPBS simultanément pour les mêmes exportations. Durant les trois premiers trimestres de l'année correspondant à la période d'enquête de réexamen, le taux DDS s'est élevé à 2,2 %, avec un plafonnement de 1,5 INR/kg, ce qui le rendait moins avantageux et donc moins attractif que le DEPBS. Il est à noter que les pouvoirs publics indiens ont pris des mesures pour organiser une transition en douceur du DEPBS au DDS, comme le montre la circulaire no 42/2011-Customs, datée du 22 septembre 2011. Il y est ainsi expliqué que "le programme de ristourne de droits inclut cette année des produits qui relevaient jusqu'ici du régime DEPBS". Cette même circulaire indique que, pour les secteurs opérant dans le cadre du régime DEPBS, il "a été décidé d'assurer une transition en douceur lors de l'intégration des produits de ces secteurs dans le programme de ristourne. À titre de mesure transitoire, ces produits subiront une légère réduction par rapport aux taux DEPBS, qui sera comprise entre 1 % et 3 % pour la plupart des produits". En d'autres termes, cette circulaire indique que les taux de ristourne de droits en vigueur à compter du 1er octobre 2011 ont été déterminés de manière à conférer un avantage similaire à celui obtenu au titre du DEPBS supprimé.
(50)
À compter du 1er octobre 2011, le taux DDS applicable au produit concerné a été porté de 2,2 % à 5,5 % de la valeur fob, et le plafond associé est passé de 1,5 INR/kg à 5,5 INR/kg. Il a été constaté que ce nouveau taux conférait effectivement des niveaux de subventions similaires à ceux octroyés jusqu'au 30 septembre 2011 par le DEPBS, dont le taux était de 8 % et le plafond de 58 INR/kg. Le taux DDS pour le PET s'élevait à 5,5 % de la valeur fob, avec un plafond de 5,5 INR/kg et le taux DEPBS était de 8 % de la valeur fob, avec un plafond de 58 INR/kg. Déterminé en fonction des prix du PET prévalant au cours de la période d'enquête de réexamen, le taux plafond du DEPBS était applicable de façon générale, ce qui aboutissait à un avantage théorique de 4,64 INR/kg ou 5,8 %. Dans le cas du régime DDS, le taux plafond n'était pas applicable, de sorte que l'avantage théorique s'élevait à 5,5 %.
(51)
L'enquête a confirmé le raisonnement développé dans le considérant précédent. Les marges de subventions moyennes annualisées des sociétés incluses dans l'échantillon s'élevaient respectivement à 5,5 % et 6 % pour le DEPBS et le DDS.
(52)
Une comparaison des deux régimes montre en outre que ceux-ci partagent de nombreuses caractéristiques de mise en œuvre.
(53)
Les considérants 47 à 51 mettent en évidence que, malgré la suppression du régime DEPBS, les avantages sous-jacents ont continué d'être octroyés de manière ininterrompue et à un niveau quasiment identique, en assurant une transition en douceur vers le régime de ristourne de droits. Pour cette raison, il est conclu que les subventions n'ont pas été supprimées au sens de l'article 15, paragraphe 1, du règlement de base et que le régime DEPBS est passible de mesures compensatoires.
(54)
À la suite de la communication des faits et considérations essentiels, un producteur-exportateur a fait valoir que le DEPBS avait été supprimé et qu'il ne devrait donc pas faire l'objet de mesures compensatoires. En réponse à cette allégation, il convient de noter que, comme il est également expliqué au considérant 47, le DEPBS a cessé le 30 septembre 2011. Toutefois, les subventions ont persisté et les exportateurs ont la possibilité de solliciter et d'obtenir, comme alternative au DEPBS, les avantages offerts au titre des régimes DDS ou AAS, par exemple. En conséquence, cet argument a été rejeté.
f) Calcul du montant de la subvention
(55)
Conformément à l'article 3, paragraphe 2, et à l'article 5 du règlement de base, le montant de la subvention passible de mesures compensatoires a été calculé en termes d'avantage conféré au bénéficiaire, tel que constaté pour la période d'enquête de réexamen. Il a été considéré, à ce sujet, que l'avantage est conféré au bénéficiaire au moment où une opération d'exportation est effectuée dans le cadre de ce régime. À cet instant, les pouvoirs publics indiens peuvent renoncer à percevoir les droits de douane, ce qui constitue une contribution financière au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Une fois que les autorités douanières ont délivré un avis d'expédition indiquant, entre autres, le montant du crédit à octroyer au titre du régime DEPBS pour une opération d'exportation donnée, les pouvoirs publics indiens n'ont plus aucun moyen d'agir sur l'octroi ou non de la subvention. À la lumière de ce qui précède, il est jugé approprié de calculer l'avantage découlant du DEPBS en additionnant les crédits obtenus pour les opérations d'exportation réalisées au titre de ce régime au cours de la période d'enquête de réexamen.
(56)
Sur présentation de demandes justifiées, les coûts nécessairement encourus pour avoir droit à la subvention ont été déduits des crédits afin d'obtenir les montants de subvention (numérateur), conformément à l'article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base. En application de l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ces montants ont été répartis sur le chiffre d'affaires total réalisé à l'exportation pour le produit concerné au cours de la période d'enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(57)
Compte tenu de ce qui précède, les taux de subvention établis à l'égard de ce régime pour les sociétés incluses dans l'échantillon s'établissent à 3,78 % et 4,42 %.
3. Régime de ristourne de droits (DDS)
a) Base juridique
(58)
La description détaillée de ce régime figure dans le règlement de 1995 sur la ristourne des droits de douane et des droits d'accises centrales, tel que modifié par les notifications successives.
b) Admissibilité
(59)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre concrète
(60)
Tout exportateur admissible peut demander une ristourne de droits qui correspond à un pourcentage de la valeur fob des produits exportés au titre du régime. Les taux de ristourne ont été établis par les autorités indiennes pour un certain nombre de produits, y compris le produit concerné. Ils sont déterminés sur la base de la quantité ou de la valeur moyenne des matériaux utilisés comme intrants dans la fabrication d'un produit et du montant moyen des droits perçus sur ces intrants. Ils sont applicables indépendamment du fait que des droits à l'importation aient été ou non acquittés. Le taux DDS pour le produit concerné au cours de la période d'enquête de réexamen était de 5,5 % de la valeur fob, assorti d'un plafonnement de 5,5 INR/kg.
(61)
Pour pouvoir bénéficier des avantages octroyés par le régime, une société doit exporter. Au moment où les informations relatives à l'expédition sont saisies dans le serveur des douanes (ICEGATE), il est indiqué que l'exportation est effectuée dans le cadre du régime DDS et le montant de la ristourne octroyée au titre du DDS est fixé de manière irrévocable. Après que la société d'expédition a complété le manifeste général d'exportation ("Export General Manifest" - EGM) et que le bureau de douane a comparé ce document avec les données figurant sur l'avis d'expédition, toutes les conditions sont remplies pour autoriser le paiement de la ristourne de droits, par versement direct sur le compte bancaire de l'exportateur ou par lettre de change.
(62)
L'exportateur doit également apporter la preuve de la réalisation des recettes d'exportation au moyen d'une attestation bancaire ("Bank Realisation Certificate" - BRC). Ce document peut être fourni après que la ristourne de droits a été acquittée, mais les pouvoirs publics indiens recouvreront le montant acquitté si l'exportateur ne présente pas l'attestation bancaire dans un délai donné.
(63)
La ristourne de droits peut être utilisée à n'importe quelle fin.
(64)
Il a été constaté qu'en vertu des normes comptables indiennes, la ristourne de droits peut être inscrite en tant que recette dans les comptes commerciaux, selon les principes de la comptabilité d'exercice, une fois l'obligation d'exportation satisfaite.
(65)
Il a été établi que les sociétés incluses dans l'échantillon avaient bénéficié du régime DDS pendant le dernier trimestre de l'année correspondant à la période d'enquête de réexamen.
d) Conclusion concernant le régime de ristourne de droits
(66)
Ce régime accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Une ristourne de droits constitue une contribution financière des pouvoirs publics indiens. De plus, elle confère un avantage à l'exportateur en améliorant ses liquidités.
(67)
Par ailleurs, le régime DDS est subordonné en droit aux résultats à l'exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(68)
Ce régime ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles strictes énoncées à l'annexe I, point i), à l'annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l'annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base.
(69)
Il n'existe aucun système ou procédure permettant de vérifier quels intrants ont été consommés dans le processus de production du produit exporté ou s'il y a eu versement excessif de droits à l'importation au sens de l'annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. Enfin, les exportateurs peuvent bénéficier du régime DDS, qu'ils importent ou non des intrants. Pour bénéficier du régime, un exportateur doit simplement exporter des marchandises mais n'est pas tenu d'apporter la preuve qu'un intrant a été importé. Par conséquent, même les exportateurs dont tous les intrants sont d'origine nationale et qui n'importent aucun des produits utilisés comme intrants peuvent bénéficier des avantages du régime.
(70)
Cela est confirmé par la circulaire no 24/2001 des pouvoirs publics indiens qui indique clairement que "les taux de ristourne de droits n'ont aucun rapport avec la structure de la consommation réelle d'intrants et avec l'incidence réelle sur les intrants d'un exportateur particulier ou des expéditions individuelles" et informe les autorités régionales que "les instances locales compétentes ne peuvent exiger aucun élément de preuve attestant des droits réellement acquittés sur les intrants importés ou d'origine nationale lors du dépôt des demandes de ristourne par les exportateurs."
(71)
Compte tenu de ce qui précède, il est conclu que le DDS est passible de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(72)
Conformément à l'article 3, paragraphe 2, et à l'article 5 du règlement de base, le montant de la subvention passible de mesures compensatoires a été calculé en termes d'avantage conféré au bénéficiaire, tel que constaté pour la période d'enquête de réexamen. Il a été considéré, à ce sujet, que l'avantage est conféré au bénéficiaire au moment où une opération d'exportation est effectuée dans le cadre de ce régime. À cet instant, les pouvoirs publics indiens sont tenus de verser le montant de la ristourne de droits, ce qui constitue une contribution financière au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Une fois que les autorités douanières ont délivré un avis d'expédition indiquant, entre autres, le montant de la ristourne à octroyer pour une opération d'exportation donnée, les pouvoirs publics indiens n'ont plus aucun moyen d'agir sur l'octroi ou non de la subvention. À la lumière de ce qui précède, il est jugé approprié de calculer l'avantage découlant du DDS en additionnant les ristournes obtenues pour les opérations d'exportation réalisées au titre de ce régime au cours de la période d'enquête de réexamen.
(73)
Sur présentation de demandes justifiées, les coûts nécessairement encourus pour avoir droit à la subvention ont été déduits des crédits afin d'obtenir les montants de subvention (numérateur), conformément à l'article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base. En application de l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ces montants ont été répartis sur le chiffre d'affaires total réalisé à l'exportation pour le produit concerné au cours de la période de l'enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(74)
Compte tenu de ce qui précède, les taux de subvention établis à l'égard de ce régime pour les sociétés incluses dans l'échantillon concernées s'établissent à 1,65 % et 1,32 %.
4. Régime de crédits de droits à l'exportation (FMS)
a) Base juridique
(75)
La description détaillée de ce régime figure à la section 3.14 du document FTP 09-14, ainsi qu'à la section 3.8 du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(76)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre concrète
(77)
Dans le cadre de ce régime, les exportations de tous les produits vers les pays visés aux tableaux 1 et 2 de l'appendice 37(C) du HOP I 09-14 peuvent bénéficier d'un crédit de droits équivalant à 3 % de la valeur fob. À compter du 1er avril 2011, les exportations de tous les produits vers les pays visés au tableau 3 de l'appendice 37(C) ("Special Focus Markets") peuvent bénéficier d'un crédit de droits équivalant à 4 % de la valeur fob. Certains types d'activités d'exportation sont exclus du bénéfice de ce régime, par exemple les exportations de biens importés ou transbordés, les opérations assimilées à des exportations, les exportations de services et le chiffre d'affaires réalisé à l'exportation par des unités opérant dans des zones économiques spéciales/zones axées sur l'exportation. Sont également exclus de ce régime certains types de produits, tels que les diamants, les métaux précieux, les minerais, les céréales, le sucre et les produits pétroliers.
(78)
Les crédits de droits au titre de ce régime sont librement transférables et restent valables pendant une période de vingt-quatre mois à compter de la date de délivrance de l'attestation donnant droit au bénéfice du régime. Ils peuvent être utilisés pour le paiement de droits de douane sur des importations ultérieures de tout type d'intrants ou de biens, y compris des biens d'équipement.
(79)
L'attestation donnant droit au bénéfice du régime est délivrée par le port à partir duquel les exportations ont été effectuées et après la réalisation des exportations ou l'expédition des marchandises. Sous réserve que le demandeur fournisse aux autorités des copies de tous les documents d'exportation pertinents (par exemple la commande à l'exportation, les factures, l'avis d'expédition ou des attestations bancaires confirmant la réalisation de l'exportation), les pouvoirs publics indiens ne peuvent pas revenir sur la décision d'octroi des crédits de droits.
(80)
Il a été établi que les sociétés incluses dans l'échantillon avaient bénéficié de ce régime au cours de la période d'enquête de réexamen.
d) Conclusion concernant le régime de crédits de droits à l'exportation
(81)
Ce régime accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Les crédits FMS constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens puisqu'en définitive, ils sont utilisés pour acquitter les droits à l'importation, les pouvoirs publics indiens abandonnant ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, ils confèrent un avantage à l'exportateur en améliorant ses liquidités.
(82)
Par ailleurs, le régime FMS est subordonné en droit aux résultats à l'exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(83)
Ce régime ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles strictes énoncées à l'annexe I, point i), à l'annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l'annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Rien n'oblige l'exportateur à consommer réellement les intrants importés en franchise de droits dans le processus de production, et le montant des crédits n'est pas calculé en fonction de la quantité réelle d'intrants utilisée. Il n'existe aucun système ou procédure permettant de vérifier quels intrants ont été consommés dans le processus de production du produit exporté ou s'il y a eu versement excessif de droits à l'importation au sens de l'annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. Les exportateurs peuvent bénéficier des avantages du FMS, qu'ils importent ou non des intrants. Pour bénéficier du régime, un exportateur doit simplement exporter des marchandises mais n'est pas tenu d'apporter la preuve qu'un intrant a été importé. Par conséquent, même les exportateurs dont tous les intrants sont d'origine nationale et qui n'importent aucun des produits utilisés comme intrants peuvent bénéficier des avantages du régime FMS. En outre, un exportateur peut utiliser les crédits de droits à l'exportation pour importer des biens d'équipement, alors que ces derniers ne sont pas régis par les systèmes autorisés de ristourne visés à l'annexe I, point i), du règlement de base, car ils ne sont pas consommés dans le processus de fabrication des produits exportés.
e) Calcul du montant de la subvention
(84)
Le montant des subventions passibles de mesures compensatoires a été calculé en fonction de l'avantage conféré au bénéficiaire tel qu'il a été constaté au cours de la période d'enquête de réexamen et comptabilisé par le producteur-exportateur ayant coopéré sur la base des droits constatés en tant que revenu au stade de l'opération d'exportation. Conformément à l'article 7, paragraphes 2 et 3, du règlement de base, le montant de la subvention a été réparti sur le chiffre d'affaires réalisé à l'exportation au cours de la période d'enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(85)
Le taux de subvention établi à l'égard de ce régime au cours de la période d'enquête de réexamen pour les sociétés incluses dans l'échantillon concernées s'élève à 0,19 % et 0,87 % respectivement.
5. Régime d'incitations aux détenteurs de statut (SHIS)
a) Base juridique
(86)
La description détaillée de ce régime figure à la section 3.16 du document FTP 09-14, ainsi qu'à la section 3.10 du HOP I 09-14. La description détaillée des différents statuts applicables figure aux sections 3.10.1 à 3.10.4 du document FTP 09-14, ainsi qu'aux sections 3.1 à 3.5 du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(87)
Le régime est ouvert aux fabricants-exportateurs et aux négociants-exportateurs qui sont reconnus en tant que "détenteurs de statut".
c) Mise en œuvre concrète
(88)
Les négociants ainsi que les fabricants-exportateurs peuvent bénéficier d'un "statut". En fonction de leurs résultats à l'exportation lors de l'année en cours et d'un certain nombre d'années précédentes, les candidats éligibles se voient accorder l'un des statuts suivants: "Export House", "Star Export House", "Trading House", "Star Trading House" et "Premier Trading House".
(89)
Dans le cadre de ce régime, les détenteurs de statut peuvent bénéficier d'un crédit de droits équivalant à 1 % de la valeur fob des exportations dans les secteurs précisés à la section 3.16.4 du document FTP 09-14, à savoir le cuir (à l'exclusion des cuirs finis), le textile et le jute, les produits artisanaux, l'ingénierie (à l'exclusion de certains sous-secteurs), les matières plastiques et les produits chimiques de base (à l'exclusion des produits pharmaceutiques). Étant un type de matière plastique, le produit concerné est couvert par le régime.
(90)
Les crédits de droits SHIS ne sont pas transférables et doivent être utilisés pour acquitter les droits sur les importations de biens d'équipement utilisés pour fabriquer des produits relevant de l'un des secteurs couverts.
(91)
Si un candidat éligible a bénéficié d'un droit préférentiel nul à l'importation des biens d'équipement (EPCGS) pendant une année, il ne peut solliciter de crédits SHIS pour les exportations réalisées cette année-là.
(92)
Le régime a été introduit en 2009 pour les exportations réalisées au cours des années 2009-2010 et 2010-2011 et est prorogé sur une base annuelle depuis. La dernière extension (cf. notification no 07/2012 - Customs, datée du 9 mars 2012) a prorogé la validité du régime jusqu'au 31 mars 2013.
(93)
Il a été constaté qu'en vertu des normes comptables indiennes, les crédits de droits SHIS peuvent être inscrits en tant que recettes dans les comptes commerciaux, selon les principes de la comptabilité d'exercice, une fois l'obligation d'exportation satisfaite.
(94)
L'enquête a montré qu'une société incluse dans l'échantillon avait bénéficié de ce régime au cours de la période d'enquête de réexamen, tandis que l'autre n'était pas éligible en vertu de la disposition prévue au considérant 90.
d) Conclusion concernant le régime d'incitations aux détenteurs de statut
(95)
Ce régime accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Les crédits SHIS constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens puisqu'en définitive, ils sont utilisés pour acquitter les droits à l'importation, les pouvoirs publics indiens abandonnant ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, ils confèrent un avantage à l'exportateur en améliorant ses liquidités.
(96)
Par ailleurs, le régime SHIS est subordonné en droit aux résultats à l'exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(97)
Ce régime ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles strictes énoncées à l'annexe I, point i), à l'annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l'annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Les crédits SHIS sont, en définitive, utilisés pour acquitter les droits sur les importations de biens d'équipement qui ne sont pas couverts par les systèmes autorisés de ristourne visés à l'annexe I, point i), du règlement de base, car ils ne sont pas consommés dans le processus de fabrication des produits exportés.
e) Calcul du montant de la subvention
(98)
Le montant des subventions passibles de mesures compensatoires a été calculé en fonction de l'avantage conféré au bénéficiaire, tel qu'il a été constaté au cours de la période d'enquête de réexamen et comptabilisé par le producteur-exportateur ayant coopéré sur la base des droits constatés en tant que revenu au stade de l'opération d'exportation. Conformément à l'article 7, paragraphes 2 et 3, du règlement de base, le montant de la subvention a été réparti sur le chiffre d'affaires réalisé à l'exportation au cours de la période d'enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(99)
Le taux de subvention établi à l'égard de ce régime au cours de la période d'enquête de réexamen pour la seule société incluse dans l'échantillon bénéficiant de ce régime se monte à 1 %.
6. Régime des droits préférentiels à l'importation des biens d'équipement (EPCGS)
a) Base juridique
(100)
La description détaillée de ce régime figure au chapitre 5 du document FTP 09-14, ainsi qu'au chapitre 5 du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(101)
Le régime est ouvert aux fabricants-exportateurs ainsi qu'aux négociants-exportateurs "associés" à des fabricants et à des fournisseurs de services.
c) Mise en œuvre concrète
(102)
Sous réserve d'une obligation d'exportation, une société est autorisée à importer des biens d'équipement (neufs et de seconde main, vieux de dix ans au maximum) à un taux de droit réduit. Pour ce faire, les pouvoirs publics indiens délivrent sur demande une licence EPCGS, moyennant le paiement d'une redevance. Le régime EPCGS prévoit l'application d'un taux réduit de 3 % à tous les biens d'équipement importés dans le cadre du régime. Pour satisfaire à l'obligation d'exportation, les biens d'équipement importés doivent servir à la production d'une certaine quantité de produits d'exportation sur une période donnée. En vertu du document FTP 09-14, les biens d'équipement peuvent être importés moyennant un taux de droit de 0 % dans le cadre du régime EPCGS, mais la période concernée pour remplir l'obligation d'exportation est plus courte dans ce cas.
(103)
Le titulaire d'une licence au titre du régime EPCGS peut également se procurer des biens d'équipement sur le marché national. Dans ce cas, le fabricant national de biens d'équipement peut lui-même profiter de l'avantage et importer en franchise de droits les composants requis pour la fabrication des biens en question. Il peut également demander à bénéficier de l'avantage lié aux opérations assimilées à des exportations dans le cadre d'une livraison de biens d'équipement au titulaire de la licence.
d) Conclusion concernant le régime des droits préférentiels à l'importation des biens d'équipement
(104)
Ce régime accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. La réduction de droit constitue une contribution financière des pouvoirs publics indiens, qui abandonnent ainsi des recettes douanières normalement exigibles. En outre, elle confère un avantage à l'exportateur dans la mesure où les droits épargnés sur les importations améliorent les liquidités de la société.
(105)
Le régime EPCGS est, en outre, subordonné en droit aux résultats à l'exportation, puisque les licences ne peuvent être obtenues qu'en contrepartie d'un engagement à exporter. Il est donc considéré comme spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(106)
Le régime EPCGS ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Les biens d'équipement ne relèvent pas des systèmes autorisés définis à l'annexe I, point i), du règlement de base, car ils ne sont pas consommés dans le processus de fabrication des produits exportés.
e) Calcul du montant de la subvention
(107)
Le montant de la subvention a été calculé, conformément à l'article 7, paragraphe 3, du règlement de base, sur la base du montant de droits de douane non acquitté sur les biens d'équipement importés, réparti sur une période correspondant à la durée normale d'amortissement de ces biens d'équipement dans le secteur concerné. Le montant ainsi calculé, qui est imputable à la période d'enquête de réexamen, a été ajusté en ajoutant l'intérêt correspondant à cette période de manière à établir la valeur totale de l'avantage conféré au bénéficiaire par le régime. Le taux d'intérêt commercial en vigueur en Inde au cours de la période d'enquête a été jugé approprié à cet effet. Sur présentation de demandes dûment justifiées, les coûts nécessairement encourus pour obtenir la subvention ont été déduits conformément à l'article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base.
(108)
Conformément à l'article 7, paragraphes 2 et 3, du règlement de base, ce montant de subvention a été réparti sur le chiffre d'affaires réalisé à l'exportation au cours de la période d'enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(109)
Le taux de subvention établi à l'égard de ce régime au cours de la période d'enquête de réexamen pour les sociétés incluses dans l'échantillon concernées s'élève à 0,55 % et 0,56 % respectivement.
7. Régime des autorisations préalables (AAS)
(110)
Il a été établi qu'une seule des sociétés incluses dans l'échantillon avait bénéficié de ce régime au cours de la période d'enquête de réexamen. Toutefois, l'enquête a mis en évidence que l'avantage obtenu par la société était négligeable et le régime AAS n'a donc pas fait l'objet d'une analyse plus approfondie.
8. Régime d'incitations de l'État du Bengale occidental de 1999 (WBIS 1999)
a) Base juridique
(111)
La description détaillée de ce régime appliqué par l'État du Bengale occidental figure dans la notification no 580-CI/H du 22 juin 1999 du ministère du commerce et de l'industrie de l'État du Bengale occidental.
b) Admissibilité
(112)
Le régime est ouvert aux sociétés qui créent une nouvelle implantation industrielle ou procèdent à une vaste extension d'une implantation existante dans des régions en retard de développement économique. Toutefois, il existe une liste exhaustive d'industries exclues du régime (liste négative), qui écarte du bénéfice des mesures les sociétés de certains secteurs d'activité.
c) Mise en œuvre concrète
(113)
L'État du Bengale occidental accorde aux entreprises industrielles remplissant les conditions voulues des incitations sous forme de différents avantages, dont une exonération de l'impôt central sur les ventes (CST) et une ristourne de la taxe sur la valeur ajoutée (CENVAT) sur les ventes de produits finis, afin d'encourager le développement industriel des régions en retard de développement économique de cet État.
(114)
Ce régime exige des entreprises qu'elles investissent dans des régions en retard de développement économique. Ces régions, qui correspondent à certaines unités territoriales au Bengale occidental, sont classées en différentes catégories selon leur niveau de développement économique; parallèlement, d'autres régions développées sont exclues des régimes d'incitation. L'importance de l'investissement et la région dans laquelle l'entreprise est ou sera établie constituent les principaux critères pris en considération pour fixer le montant des incitations.
(115)
Il a été établi qu'une société incluse dans l'échantillon avait bénéficié de ce régime au cours de la période d'enquête de réexamen.
d) Conclusion
(116)
Ce régime accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Il constitue une contribution financière de l'État du Bengale occidental, puisque les incitations, à savoir une exonération du CST et une ristourne de la CENVAT sur les ventes de produits finis, privent les pouvoirs publics de recettes fiscales normalement exigibles. En outre, ces incitations confèrent un avantage à l'entreprise, puisque le non-acquittement de la taxe normalement due améliore sa situation financière.
(117)
En outre, ce régime est spécifique à chaque région au sens de l'article 4, paragraphe 2, point a), et de l'article 4, paragraphe 3, du règlement de base, puisqu'il n'est ouvert qu'à certaines sociétés ayant investi dans certaines régions géographiques déterminées relevant de la juridiction de l'État concerné. Il n'est pas accessible aux sociétés établies hors de ces régions et, qui plus est, le niveau de l'avantage conféré diffère selon la région concernée.
(118)
Le WBIS 1999 est donc passible de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(119)
Le montant de la subvention a été calculé sur la base du montant de la taxe sur les ventes et de la CENVAT sur les ventes de produits finis normalement dû pour la période d'enquête de réexamen, qui n'a pas été acquitté au titre de ce régime. Conformément à l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant de subvention (numérateur) a été réparti sur l'ensemble des ventes réalisées au cours de la période d'enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention n'est pas subordonnée aux exportations et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées. Le taux de subvention ainsi calculé s'élevait à 1,36 %.
9. Montant des subventions passibles de mesures compensatoires
(120)
Le montant des subventions passibles de mesures compensatoires au sens du règlement de base, exprimé sur une base ad valorem, s'élève à 7,53 % et 8,17 % pour les producteurs-exportateurs inclus dans l'échantillon.
RÉGIME
DEPBS
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
WBIS
Total
SOCIÉTÉ
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nul
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
nul
8,17
10. Conclusions concernant la probabilité de continuation et/ou de réapparition des subventions
(121)
Conformément à l'article 18, paragraphe 2, du règlement de base, il a été examiné si l'expiration des mesures en vigueur risquait de donner lieu à une continuation ou à une réapparition des subventions.
(122)
Comme le décrivent les considérants 26 à 118, il a été établi que, pendant la période d'enquête de réexamen, les exportateurs indiens du produit concerné ont continué à bénéficier de subventions passibles de mesures compensatoires accordées par les pouvoirs publics indiens.
(123)
Les régimes de subvention accordent des avantages récurrents et rien n'indique que ces avantages seront éliminés dans un avenir prévisible. De plus, chaque exportateur peut prétendre au bénéfice de plusieurs régimes.
(124)
Il a également été examiné si des volumes importants d'exportation vers l'Union seraient enregistrés en cas d'abrogation des mesures.
(125)
L'Inde est un grand producteur du produit concerné. D'après les données recueillies au cours de l'enquête, l'Inde disposait de capacités de production de l'ordre de 700 000 à 900 000 tonnes pendant la période d'enquête de réexamen et avait élaboré des projets de développement destinés à porter les capacités totales du pays à 1 600 000 - 1 800 000 tonnes d'ici 2014. En conséquence, les surcapacités par rapport à la demande intérieure devraient atteindre 600 000 à 700 000 tonnes en 2014, ce qui représenterait 21 à 25 % de la consommation totale de l'Union pendant la période d'enquête de réexamen.
(126)
Dans ces circonstances, les producteurs indiens du produit concerné dépendent largement des ventes à l'exportation et il est probable que les volumes d'exportation à destination de l'Union, qui étaient déjà importants au cours de la période d'enquête de réexamen, augmentent en cas d'abrogation des mesures.
(127)
Un producteur-exportateur a fait valoir que les surcapacités diminueraient après 2014 et que la situation en la matière ne serait donc que temporaire. Il est à noter que la prétendue baisse des surcapacités après 2014 s'est révélée conforme aux prévisions exposées dans le rapport sur la situation du marché. Par conséquent, il a été conclu que cet argument n'était pas de nature à modifier l'analyse relative au développement des surcapacités.
(128)
Après la publication, un producteur-exportateur a affirmé que l'existence d'importantes surcapacités temporaires était inévitable puisque, du fait de la taille minimale des usines modernes de PET, les capacités de production ne peuvent généralement que rapidement progresser. En réponse à cet argument, il convient d'observer que, pendant la période d'enquête de réexamen et l'année qui a suivi, une expansion des capacités de production d'au moins 150 000 à 200 000 tonnes a été enregistrée. Il s'ensuit que le raisonnement invoqué ne peut, à lui seul, justifier les surcapacités disponibles à l'exportation indiquées au considérant 125. Dans ce contexte, l'argument avancé quant à l'origine des surcapacités disponibles à l'exportation est, en tout état de cause, dénué de pertinence et a donc été rejeté.
(129)
Certaines parties ont allégué que les surcapacités disponibles à l'exportation qui se développent en Inde pourraient également être absorbées par d'autres pays tiers et que, par conséquent, les surcapacités disponibles à l'exportation calculées par la Commission n'avaient pas été correctement évaluées. Il n'a nullement été supposé que la totalité des éventuelles surcapacités disponibles à l'exportation seraient dirigées vers l'Union. Cet argument a donc été rejeté.
(130)
Compte tenu de ce qui précède, il peut être conclu qu'il existe une probabilité de continuation des subventions.
D. DÉFINITION DE L'INDUSTRIE DE L'UNION
(131)
Le produit similaire est fabriqué par treize producteurs connus dans l'Union. Ils représentent l'industrie de l'Union au sens de l'article 9, paragraphe 1, du règlement de base et seront donc désignés ci-après comme l'‧industrie de l'Union‧.
(132)
Douze producteurs connus de l'Union, représentés en l'espèce par le plaignant, ont coopéré et soutenu l'enquête. Un autre producteur connu de l'Union n'a pas coopéré au présent réexamen.
(133)
Toutes les informations disponibles sur l'industrie de l'Union, telles que les réponses au questionnaire, les données d'Eurostat et la demande de réexamen, ont été utilisées pour établir la production totale de l'Union pendant la période d'enquête de réexamen.
(134)
Le marché du PET de l'Union se caractérise par un nombre relativement élevé de producteurs, appartenant en général à de grands groupes dont le siège se situe en dehors de l'Union. Entre 2000 et 2012, l'industrie du PET de l'Union a traversé plusieurs périodes de transition. Le marché est engagé dans un processus de concentration et a connu récemment une série d'acquisitions et de fermetures. La mise au point de nouveaux produits, tels que le PET recyclé et le bio-PET, se poursuit, ce qui a, depuis peu, des répercussions sur l'industrie du recyclage.
(135)
À la suite de la publication, certaines parties ont affirmé que la description de la situation de l'industrie de l'Union était inexacte, car cinq producteurs appartenaient en fait à un grand groupe transnational et trois autres producteurs étaient liés à des entreprises de conditionnement de PET. Aucun de ces éléments ne va à l'encontre de la description explicite fournie au considérant 134 selon laquelle les producteurs de l'Union appartiennent en général à de grands groupes, ainsi que cela a été publié. Les répercussions de cette concentration sont examinées au considérant 207. L'évaluation de l'incidence du marché captif est analysée aux considérants 202 à 204.
(136)
Comme indiqué plus haut, compte tenu du nombre relativement élevé de producteurs de l'Union ayant coopéré, un échantillon de quatre producteurs de l'Union a été sélectionné, représentant plus de 50 % des volumes de production et de ventes totales du produit similaire dans l'Union au cours de la période d'enquête de réexamen.
E. SITUATION SUR LE MARCHÉ DE L'UNION
1. Consommation de l'Union
(137)
La consommation de l'Union a été établie à partir du volume des ventes de l'industrie de l'Union sur le marché de l'Union et des données d'Eurostat sur le volume des importations ainsi que, en ce qui concerne le producteur de l'Union n'ayant pas coopéré, des estimations fondées sur la demande de réexamen.
(138)
Après une hausse initiale en 2009 et 2010, la consommation a enregistré, pendant la période d'enquête de réexamen, un léger recul de 2 % par rapport à 2008, pour s'établir à un volume total de 2,802 millions de tonnes au cours de la période d'enquête de réexamen.
Tableau 1
Consommation
2008
2009
2010
PER
Volume (en tonnes)
Consommation
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Indice (2008 = 100)
100
102
102
98
Sources:
réponses au questionnaire, Eurostat et demande de réexamen.
2. Volume, part de marché et prix des importations en provenance de l'Inde
(139)
Malgré les mesures en vigueur, les importations en provenance de l'Inde ont plus que doublé au cours de la période considérée, passant de 46 313 tonnes en 2008 à 96 678 tonnes pendant la période d'enquête de réexamen.
(140)
La part de marché des importations en provenance de l'Inde a augmenté en conséquence, passant de 1,6 % en 2008 à 3,5 % au cours de la période d'enquête de réexamen et atteignant un niveau nettement supérieur à celui établi lors du dernier réexamen au titre de l'expiration des mesures (0,3 %).
(141)
Le prix moyen s'élevait à 1 285 EUR/tonne au cours de la période d'enquête de réexamen, ce qui reflète une augmentation de 22 % pendant la période considérée, qui a eu lieu au cours de la période d'enquête de réexamen, après une baisse initiale de 21 % en 2009.
Tableau 2
Importations en provenance de l'Inde
2008
2009
2010
PER
Volume des importations (en tonnes)
46 313
44 482
83 691
96 678
Indice (2008 = 100)
100
96
181
209
Prix moyen
1 054
834
1 031
1 285
Indice (2008 = 100)
100
79
98
122
Part de marché des importations (%)
1,6
1,5
2,9
3,5
Source:
Eurostat.
3. Importations en provenance d'autres pays tiers
a) Importations en provenance de Thaïlande, de Taïwan, de Malaisie et d'Indonésie
(142)
Comme il a été indiqué plus haut, un réexamen au titre de l'expiration des mesures antidumping applicables aux importations en provenance de l'Inde, d'Indonésie, de Malaisie, de Taïwan et de Thaïlande a été effectué parallèlement à la présente enquête.
(143)
Les importations en provenance d'Indonésie, de Malaisie, de Taïwan et de Thaïlande ont progressé de 56 % au cours de la période considérée, malgré un recul de 59 % jusqu'en 2010. Néanmoins, le volume total des importations est demeuré inférieur au niveau de minimis.
(144)
La part de marché respective s'est accrue en conséquence, passant de 0,7 % en 2008 à 1,1 % au cours de la période d'enquête de réexamen.
(145)
Le prix moyen s'élevait à 1 310 EUR/tonne au cours de la période d'enquête de réexamen et était ainsi inférieur de 1,5 % au prix unitaire moyen de l'industrie de l'Union. Cela reflète une augmentation de 27 % pendant la période considérée, qui a eu lieu au cours de la période d'enquête de réexamen, après une baisse initiale de 18 % en 2009.
Tableau 3
Importations en provenance d'Indonésie, de Malaisie, de Taïwan et de Thaïlande
2008
2009
2010
PER
Volume des importations en provenance d'Indonésie, de Malaisie, de Taïwan et de Thaïlande (en tonnes)
19 078
12 127
7 762
29 836
Indice (2008 = 100)
100
64
41
156
Part de marché des importations en provenance d'Indonésie, de Malaisie, de Taïwan et de Thaïlande (%)
0,7
0,4
0,3
1,1
Indice (2008 = 100)
100
62
40
160
Prix des importations (en EUR/tonne)
1 030
843
1 055
1 310
Indice (2008 = 100)
100
82
102
127
Source:
Eurostat.
b) Importations en provenance de Chine, des Émirats arabes unis, de l'Iran et du Pakistan
(146)
Les importations en provenance d'autres pays tiers faisant l'objet de mesures antidumping ont diminué de 69 % au cours de la période considérée, après une augmentation de 49 % en 2009. Seules les importations en provenance de Chine sont restées stables.
(147)
La part de marché des pays en question, principalement celle des Émirats arabes unis (1,7 % pendant la période d'enquête de réexamen) et de la Chine (0,6 % pendant la même période) a baissé, passant de 8,2 % en 2008 à 2,6 % au cours de cette période.
(148)
Le prix moyen s'élevait à 1 258 EUR/tonne au cours de la période d'enquête de réexamen et était ainsi inférieur de 5,5 % au prix unitaire moyen de l'industrie de l'Union. Cela reflète une augmentation de 24 % pendant la période considérée, qui a eu lieu au cours de la période d'enquête de réexamen, après une baisse initiale de 22 % en 2009.
Tableau 4
Importations en provenance de Chine, des Émirats arabes unis, de l'Iran et du Pakistan
2008
2009
2010
PER
Volume des importations en provenance de Chine, des Émirats arabes unis, de l'Iran et du Pakistan (en tonnes)
235 913
351 798
188 776
72 054
Indice (2008 = 100)
100
149
80
31
Part de marché des importations en provenance de Chine, des Émirats arabes unis, de l'Iran et du Pakistan (%)
8,2
12,0
6,5
2,6
Indice (2008 = 100)
100
146
79
31
Prix des importations (en EUR/tonne)
1 016
789
949
1 258
Indice (2008 = 100)
100
78
93
124
Source:
Eurostat.
c) Importations en provenance d'autres pays tiers ne faisant pas l'objet de mesures
(149)
Le volume des importations en provenance d'autres pays tiers ne faisant pas l'objet de mesures, dont Oman, la Corée du Sud, la Russie, le Mexique et l'Arabie saoudite, a augmenté de 59 % au cours de la période considérée, après une croissance de 71 % en 2009. Entre 2009 et la période d'enquête de réexamen, Oman est devenu le premier pays exportateur vers l'Union.
(150)
La part de marché détenue par les pays en question est passée de 9,7 % en 2008 à 15,8 % pendant la période d'enquête de réexamen, essentiellement en raison de la hausse de 4,3 % des importations en provenance d'Oman. La part de marché de la Corée du Sud était de 4 % au cours de la période d'enquête de réexamen et se révélait ainsi inférieure de 5 % à son niveau le plus élevé, atteint en 2009.
(151)
Le prix moyen s'élevait à 1 273 EUR/tonne et était ainsi inférieur de 4,3 % au prix unitaire moyen de l'industrie de l'Union. Cela reflète une augmentation de 10 % pendant la période considérée, qui a eu lieu en 2010 et au cours de la période d'enquête de réexamen, après une baisse initiale de 24 % en 2009. Le prix moyen des importations en provenance d'Oman s'élevait à 1 310 EUR/tonne pendant la période d'enquête de réexamen et était ainsi inférieur de 1,5 % au prix unitaire moyen de l'industrie de l'Union. Le prix moyen des importations en provenance de Corée du Sud s'élevait à 1 294 EUR/tonne et était ainsi inférieur de 2,7 % au prix unitaire moyen de l'industrie de l'Union.
Tableau 5
Importations en provenance d'autres pays tiers
2008
2009
2010
PER
Volume des importations en provenance d'autres pays tiers (en tonnes)
279 188
478 570
469 753
442 692
Indice (2008 = 100)
100
171
168
159
Part de marché des importations en provenance d'autres pays tiers (%)
9,7
16,3
16,1
15,8
Indice (2008 = 100)
100
168
165
162
Prix des importations (en EUR/tonne)
1 156
879
997
1 273
Indice (2008 = 100)
100
76
86
110
Principaux exportateurs (en tonnes)
Oman
0
52 632
95 646
120 286
Corée du Sud
177 341
254 451
183 801
114 346
Russie
546
546
3
50 427
Mexique
2 650
1 879
29 039
29 409
Arabie saoudite
230
20 454
50 108
24 756
Autres
98 422
148 609
111 156
103 468
Source:
Eurostat.
4. Situation économique de l'industrie de l'Union
(152)
Conformément à l'article 8, paragraphe 4, du règlement de base, tous les facteurs et indices économiques pertinents qui ont influé sur la situation de l'industrie de l'Union au cours de la période considérée ont été examinés.
(153)
Aux fins de l'analyse du préjudice, les indicateurs ont été établis aux deux niveaux suivants:
-
les indicateurs macroéconomiques (production, capacités de production, utilisation des capacités, volume des ventes, part de marché, croissance, emploi, productivité, importance des marges de subvention et rétablissement à la suite de pratiques de subvention antérieures) ont été évalués au niveau de l'ensemble de la production de l'Union pour tous les producteurs de l'Union, sur la base des informations recueillies auprès de l'industrie de l'Union, de la demande de réexamen et des statistiques publiques;
-
les indicateurs microéconomiques (stocks, prix unitaires moyens, salaires, rentabilité, rendement des investissements, flux de liquidités, aptitude à mobiliser des capitaux et investissements) ont été analysés pour les producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon sur la base des informations qu'ils ont transmises.
(154)
En juin 2010, un producteur de l'Union inclus dans l'échantillon a cédé l'une de ses installations de production à un autre producteur de l'Union. Étant donné que l'analyse des indicateurs macroéconomiques repose sur les données recueillies auprès de tous les producteurs de l'Union, la cession n'a pas eu d'incidence sur le champ de l'analyse du préjudice ou sur les différents indicateurs.
(155)
À titre préliminaire à l'analyse, il convient d'expliquer que certains événements économiques mondiaux survenus à la fin de 2010 et au début de 2011 ont eu des répercussions sur la situation du marché de l'Union, en particulier sur les prix et le volume des ventes du produit similaire. Au cours de cette période, l'offre de coton a chuté, entraînant une augmentation de la demande de fibres de polyester sur le marché asiatique. Le PET et les fibres de polyester dépendent en grande partie de la même matière première, à savoir l'acide téréphtalique purifié (PTA). La hausse de la demande de fibres de polyester a entraîné une insuffisance de l'offre de PTA, qui a été à l'origine de la montée des prix du PET. Étant donné que les producteurs de PET au Moyen-Orient sont également tributaires du PTA provenant d'Asie, les importations de PET dans l'Union ont brusquement chuté. Dans le même temps, les principaux fournisseurs de PTA dans l'Union ont invoqué une situation de force majeure, qui a entraîné des restrictions supplémentaires de la production intérieure de PET.
4.1. Observations des parties
(156)
Certaines parties ont contesté la validité de l'analyse du préjudice, prétendument fondée sur des données lacunaires, ce qui a eu une incidence sur les droits de la défense des parties intéressées. Elles ont notamment avancé les arguments mentionnés ci-après.
(157)
Certaines parties ont fait valoir que les informations recueillies auprès de producteurs de l'Union n'étaient pas conformes aux instructions données pour remplir le questionnaire, selon lesquelles les données concernant des sociétés différentes ne devaient pas être agrégées. Elles ont donc affirmé que les informations collectées étaient inexactes et incomplètes, étant donné que les chiffres communiqués ont été agrégés par entité incluse dans l'échantillon. Il convient de remarquer que les informations ont été dûment collectées et vérifiées sur place. Il a été considéré que les informations recueillies donnaient une image suffisamment précise de l'industrie de l'Union. Par conséquent, cette affirmation a dû être rejetée. À la suite de la publication, les parties concernées ont réitéré leur affirmation. Elles n'ont pas présenté de nouvel argument ou élément de preuve. Elles ont réaffirmé que les données fournies par une société retenue dans l'échantillon étaient incomplètes, car elles ne concernaient pas le groupe dans son ensemble, mais une entité particulière au sein du groupe. Cette observation a été examinée au moment de l'échantillonnage, comme expliqué au considérant 18.
(158)
Ces mêmes parties ont fait valoir que la Commission a tenté de remédier aux prétendues insuffisances des informations collectées en envoyant des questionnaires supplémentaires. À cet égard, il convient de préciser que la Commission a effectivement envoyé des questionnaires supplémentaires, mais seulement aux producteurs de l'Union non inclus dans l'échantillon pour recueillir des informations sur les indicateurs macroéconomiques pertinents aux fins de l'évaluation du préjudice. Par conséquent, cette démarche visait à compléter les informations fournies par les producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon. À la suite de la publication, certaines parties ont réitéré leur affirmation sans avancer de nouveaux arguments ni présenter de nouveaux éléments de preuve. L'allégation des parties a donc dû être rejetée.
(159)
En outre, les mêmes parties ont affirmé que la fourniture d'informations par les producteurs compris dans l'échantillon ne respectait pas les obligations prévues à l'article 29 du règlement de base, car des informations dépourvues de caractère confidentiel avaient été fournies en tant qu'informations confidentielles et qu'à ce titre, elles avaient été exclues du dossier public. À cet égard, il y a lieu de noter que ces informations ont été classées restreintes à la demande de la partie les ayant présentées. À la demande des parties, le statut de confidentialité des informations communiquées a été réexaminé et, au besoin, les informations ont été reclassées comme étant consultables par les parties intéressées, après approbation des sociétés concernées. Cette affirmation a donc également été rejetée.
4.2. Indicateurs macroéconomiques
a) Production
(160)
Compte tenu du recul de la part de marché de l'industrie de l'Union (voir le considérant 164), la production de l'Union a diminué de 11 % entre 2008 et la période d'enquête de réexamen. Ce déclin n'a cessé qu'en 2010, année où la production a augmenté par rapport à 2009, mais où elle est néanmoins restée inférieure de 4 % à son niveau de 2008. Elle a encore baissé au cours de la période d'enquête de réexamen.
Tableau 6
Production totale de l'Union
2008
2009
2010
PER
Production (en tonnes)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Indice (2008 = 100)
100
91
96
89
Sources:
réponses au questionnaire, demande de réexamen.
b) Capacités de production et utilisation des capacités
(161)
Les capacités de production de l'industrie de l'Union ont diminué de 23 % entre 2008 et la période d'enquête de réexamen. Cette tendance est due à la fermeture de plusieurs installations de production, qui a été partiellement compensée par l'ouverture de nouvelles usines.
(162)
L'utilisation des capacités est passée de 75 % en 2008 à 86 % durant la période d'enquête de réexamen. Cette utilisation accrue des capacités est à considérer dans le contexte des efforts de restructuration de l'industrie de l'Union évoqués au considérant 134.
Tableau 7
Capacités de production et utilisation des capacités
2008
2009
2010
PER
Capacités de production (en tonnes)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Indice
100
87
84
77
Utilisation des capacités (%)
75
77
85
86
Indice (2008 = 100)
100
104
114
116
Sources:
réponses au questionnaire, demande de réexamen.
c) Volume des ventes
(163)
Le volume des ventes de l'industrie de l'Union sur le marché de l'Union a suivi la même évolution que la production et a reculé de 6 % au cours de la période considérée.
Tableau 8
Ventes totales de l'industrie de l'Union dans l'Union
2008
2009
2010
PER
Ventes (en tonnes)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Indice (2008 = 100)
100
89
95
94
Sources:
réponses au questionnaire, demande de réexamen.
d) Part de marché
(164)
Après une baisse initiale de 13 % en 2009, l'industrie de l'Union a regagné une partie de la part de marché perdue par les Émirats arabes unis, la Corée du Sud, l'Iran et le Pakistan, malgré l'augmentation du volume des importations en provenance de l'Inde, d'Oman et d'autres pays tiers (la Russie, le Mexique et l'Arabie saoudite) au cours de la même période. Globalement, la part de marché de l'industrie de l'Union a chuté de 3 % au cours de la période considérée.
Tableau 9
Part de marché de l'industrie de l'Union
2008
2009
2010
PER
Part de marché de l'industrie de l'Union (%)
80
70
74
77
Indice (2008 = 100)
100
87
93
97
Sources:
réponses au questionnaire, demande de réexamen et Eurostat.
e) Croissance
(165)
Le marché a stagné au cours de la période considérée. Il n'y a eu aucune croissance dont l'industrie de l'Union aurait pu tirer parti; au contraire, malgré ses efforts de restructuration, l'industrie de l'Union a encore perdu des parts de marché au profit d'importations croissantes en provenance notamment des pays ne faisant pas l'objet de mesures. La légère baisse de la consommation pendant la période d'enquête de réexamen doit être considérée dans le contexte de la pénurie temporaire de matière première (PTA) dans l'Union, ainsi que sur le marché mondial.
f) Emploi et productivité
(166)
Le niveau de l'emploi de l'industrie de l'Union a chuté de 41 % entre 2008 et la période d'enquête de réexamen. Cette baisse a été constante au cours de la période concernée, y compris en 2010, année au cours de laquelle la production a augmenté (voir le considérant 160). Dans le contexte de l'accroissement de la productivité, cette baisse reflète les efforts de restructuration d'un certain nombre de producteurs de l'Union.
(167)
La productivité de la main-d'œuvre de l'industrie de l'Union, mesurée en production (tonnes) par personne occupée par an, a progressé de 50 % sur la période considérée. Cette progression traduit le fait que la production a diminué plus lentement que le niveau de l'emploi, attestant ainsi un gain d'efficacité de l'industrie de l'Union. Ce constat vaut particulièrement pour 2010, année où la production a augmenté, alors que le niveau de l'emploi a diminué et que la productivité était supérieure de 37 % au niveau de 2008.
Tableau 10
Emploi et productivité
2008
2009
2010
PER
Nombre de salariés
2 060
1 629
1 449
1 218
Indice
100
79
70
59
Productivité (en tonnes par salarié)
1 130
1 294
1 545
1 698
Indice (2008 = 100)
100
115
137
150
Sources:
réponses au questionnaire, demande de réexamen.
g) Ampleur de la marge de subvention effective
(168)
Compte tenu de la sensibilité du marché à l'évolution des prix pour ce produit, l'incidence de l'ampleur de la marge de subvention réelle des importations indiennes sur l'industrie de l'Union ne saurait être considérée comme négligeable. Il convient de souligner que cet indicateur est plus pertinent dans le contexte de l'analyse de la probabilité de réapparition du préjudice. En cas d'expiration des mesures, les importations faisant l'objet de subventions sont susceptibles de réapparaître à des prix et dans des volumes tels que l'ampleur de la marge de subvention aurait une incidence importante.
h) Rétablissement à la suite de pratiques de subvention antérieures
(169)
Si les facteurs examinés ci-dessus témoignent d'une amélioration de quelques indicateurs économiques de l'industrie de l'Union après l'institution des mesures compensatoires définitives en 2001, ils n'en montrent pas moins que sa situation reste fragile.
4.3. Indicateurs microéconomiques
a) Stocks
(170)
Au cours de la période d'enquête de réexamen, le niveau des stocks était supérieur de 24 % à celui de 2008. Toutefois, le rapport stocks/production est resté aux niveaux précédemment établis, à savoir entre 5 % et 6 %.
Tableau 11
Stocks
2008
2009
2010
PER
Stocks de clôture
51 495
54 808
54 314
64 069
Indice (2008 = 100)
100
106
105
124
Source:
réponses au questionnaire.
b) Évolution des prix
(171)
En ce qui concerne l'évolution des prix, après une première baisse en 2009 (- 16 %), principalement due à la crise économique, les prix se sont rapprochés en 2010 de leur niveau de 2008. Il s'en est suivi une forte hausse du prix unitaire moyen pendant la période d'enquête de réexamen, portant à 25 % l'augmentation survenue au cours de la période considérée.
(172)
Cette soudaine hausse des prix au cours de la période d'enquête de réexamen doit être replacée dans le contexte de l'évolution inattendue du marché du coton à la fin de l'année 2010 et au premier trimestre de 2011. Comme indiqué ci-dessus (considérant 155), les prix record du coton ont réorienté la demande sur les fibres de polyester, en concurrence avec le PET pour les mêmes matières premières. L'accroissement de la demande pour ces matières premières, notamment le PTA, a fait monter les prix du PET en Asie et au Moyen-Orient ainsi que, par un effet d'engrenage, dans l'Union. À cette époque, l'augmentation des prix dans l'Union a encore été amplifiée par la pénurie à court terme de PTA dans l'Union, due à l'invocation de la force majeure par l'un des producteurs de PTA de l'Union.
Tableau 12
Prix de vente unitaire dans l'Union
2008
2009
2010
PER
Prix de vente unitaire dans l'Union (en EUR/tonne)
1 066
891
1 045
1 330
Indice (2008 = 100)
100
84
98
125
Source:
réponses au questionnaire.
c) Facteurs influençant les prix de vente
(173)
Les prix de vente du PET suivent normalement l'évolution des prix de ses principales matières premières [essentiellement le PTA et le monoéthylèneglycol (MEG)] car celles-ci représentent jusqu'à 90 % du coût total du PET. Le PTA est un dérivé du pétrole, dont le prix fluctue en fonction de celui du pétrole brut. Il en découle une forte volatilité des prix du PET.
(174)
En outre, le PET est en concurrence, en ce qui concerne les matières premières, avec les fibres de polyester, dont la production dépend, dans la même mesure que le PET, de la disponibilité du PTA. Étant donné que la fibre de polyester est un substitut du coton pour l'industrie du textile, le prix du PET est donc également sensible à l'évolution du marché du coton.
d) Salaires
(175)
Les salaires moyens ont baissé de 7 % au cours de la période considérée. Cette diminution a été observée au cours de la période d'enquête de réexamen et a amplifié les gains de productivité constatés (voir le considérant 167).
Tableau 13
Salaires
2008
2009
2010
PER
Salaires (moyenne par personne)
54 512
56 014
54 876
50 784
Indice (2008 = 100)
100
103
101
93
Source:
réponses au questionnaire.
e) Rentabilité et rendement des investissements
(176)
La rentabilité et le rendement des investissements se sont nettement améliorés entre 2008 et la période d'enquête de réexamen. Le bénéfice sur les ventes sur le marché de l'Union a augmenté, passant de - 7,9 % en 2008 à 5,3 % pendant la période d'enquête de réexamen, tandis que le rendement des investissements s'est amélioré, passant de - 9,6 % à 10,6 %. L'année 2008 a été marquée par les performances particulièrement médiocres d'un producteur de l'Union. Néanmoins, l'amélioration de la situation financière de l'industrie de l'Union en 2009 et 2010, lorsque les prix étaient inférieurs à leurs niveaux de 2008, illustre le faible lien entre prix et rentabilité. Au contraire, l'amélioration de la rentabilité semble étroitement liée à l'amélioration de l'utilisation des capacités et aux gains de productivité mentionnés ci-dessus.
(177)
Grâce aux évolutions sur le marché mondial à la fin de 2010 et au début de 2011, associées aux efforts de restructuration et aux gains d'efficacité décrits ci-dessus, l'industrie de l'Union a été en mesure d'améliorer sa rentabilité en 2010 et d'atteindre le niveau de 5,3 % au cours de la période d'enquête de réexamen.
(178)
Une partie intéressée a fait valoir que cette évolution était inattendue et exceptionnelle, et ne pouvait être considérée comme représentative de la situation globale de l'industrie de l'Union.
(179)
À cet égard, il convient de noter que l'industrie de l'Union a pu tirer parti de l'augmentation des prix du PET à la fin de 2011 et au début de l'année 2012, car elle avait fixé le prix du PTA avant que les événements décrits ne se soient produits sur le marché. Sur la base des sources statistiques relatives aux évolutions postérieures à la période d'enquête de réexamen, présentées par les parties, les marges de profit des producteurs de PET ont sensiblement diminué en 2012. Cela confirme que la rentabilité en 2011 (période d'enquête de réexamen) était en effet largement influencée par des événements économiques survenus de manière inattendue et temporaire à l'échelle mondiale (considérant 155) qui sont peu susceptibles de se reproduire et qui ne peuvent être considérés comme permanents et représentatifs de la situation de l'industrie de l'Union.
Tableau 14
Rentabilité et rendement des investissements
2008
2009
2010
PER
Rentabilité des ventes de l'Union (%)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Indice
100
221
261
267
Rendement des investissements (%)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Indice (2008 = 100)
100
224
292
310
Source:
réponses au questionnaire.
f) Flux de liquidités et aptitude à mobiliser des capitaux
(180)
Les flux de liquidités ont connu une amélioration sensible au cours de la période considérée, ce qui reflète l'amélioration récente de la rentabilité de l'industrie de l'Union.
Tableau 15
Flux de liquidités
2008
2009
2010
PER
Flux de liquidités (en EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Indice (2008 = 100)
100
269
363
375
En pourcentage du chiffre d'affaires (%)
-5,9
4,5
8,3
7,5
Indice (2008 = 100)
100
176
242
229
Source:
réponses au questionnaire.
(181)
Rien n'indique que l'industrie de l'Union a rencontré des difficultés pour mobiliser des capitaux, essentiellement parce que les producteurs de l'Union font partie de grands groupes.
g) Investissements
(182)
Globalement, le niveau des investissements a diminué de 35 % au cours de la période considérée. Les premiers investissements réalisés en 2008 ont été fortement réduits en 2009 et la situation en la matière ne s'est pas entièrement redressée depuis.
Tableau 16
Investissements
2008
2009
2010
PER
Investissements (en milliers d'EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Indice (2008 = 100)
100
7
22
65
Source:
réponses au questionnaire.
5. Conclusion sur la situation de l'industrie de l'Union
(183)
L'analyse des données macroéconomiques a montré que le volume de production et de ventes de l'industrie de l'Union a baissé au cours de la période considérée. L'industrie de l'Union n'a pas encore regagné toutes ses parts de marché depuis la première baisse enregistrée en 2009 et elle a affiché un recul global de 3 points de pourcentage au cours de la période considérée (pour atteindre 77 % pendant la période d'enquête de réexamen). Le déclin de l'emploi et des capacités est dû à la restructuration en cours et doit être considéré dans le contexte d'une augmentation de la productivité et de l'utilisation des capacités.
(184)
Dans le même temps, la plupart des indicateurs microéconomiques pertinents ont montré des signes d'amélioration. La rentabilité, le rendement des investissements et les flux de liquidités ont augmenté de façon significative, en particulier en 2010 et au cours de la période d'enquête de réexamen. Les investissements, en revanche, se sont effondrés en 2009 et n'ont pas repris depuis.
(185)
Dans l'ensemble, la situation économique de l'industrie s'est améliorée. Cependant, ces améliorations sont relativement récentes et reposent, dans une certaine mesure, sur des évolutions du marché qui ont eu lieu de manière imprévue et temporaire à la fin de 2010 et au début de 2011 (voir le considérant 155). Ce constat semble étayé par les informations disponibles relatives à l'évolution de la marge de l'industrie de l'Union en 2012 (voir le considérant 179), qui montrent un recul par rapport à la période d'enquête de réexamen.
(186)
Compte tenu de l'analyse qui précède, la situation de l'industrie de l'Union s'est améliorée et il semble n'exister aucun préjudice important. Néanmoins, malgré des tendances apparemment positives et d'importants efforts de restructuration, la situation de l'industrie de l'Union reste fragile.
(187)
À la suite de la publication, certaines parties ont contesté la conclusion selon laquelle l'industrie de l'Union était encore fragile, en déclarant qu'elle était en bonne santé et avait fondamentalement évolué depuis 1999. Il est à noter que, comme expliqué précédemment (considérant 184), malgré l'amélioration générale de la situation et les efforts de concentration, tous les indicateurs économiques n'ont pas connu une évolution favorable au cours de la période considérée. Le volume de production et de ventes, ainsi que la part de marché, ont par exemple diminué. De plus, les améliorations étaient relativement récentes et, avec la détérioration de la rentabilité en 2012, semblaient éphémères. Sur cette base, il a été considéré que, alors que l'existence d'un préjudice important pendant la période d'enquête de réexamen n'a pas été prouvée, l'industrie de l'Union se trouvait toujours dans une situation fragile. Cet argument a donc été rejeté.
(188)
À la suite de la publication, certaines parties ont contesté l'utilisation de données relatives à la période postérieure à la période d'enquête de réexamen pour analyser la situation économique de l'industrie de l'Union. En réponse à cet argument, il est confirmé que la situation de l'industrie de l'Union a été évaluée pour la période considérée et que, sur cette base, aucun préjudice matériel n'a été établi. Toutefois, l'évolution de la rentabilité de l'industrie de l'Union au-delà de la période d'enquête de réexamen est pertinente dans ce cas, principalement dans le contexte des évolutions extraordinaires observées sur le marché mondial à la fin de 2010 et au début de 2011. Elle illustre en outre la volatilité caractéristique de ce secteur. Cet argument est donc rejeté.
F. PROBABILITÉ DE RÉAPPARITION DU PRÉJUDICE
1. Incidence du volume prévisible d'importations et effets sur les prix en cas d'abrogation des mesures
(189)
L'enquête a montré que les importations en provenance de l'Inde continuaient de faire l'objet de subventions et que rien ne permettait de penser que l'octroi de subventions serait réduit ou supprimé à l'avenir.
(190)
Une analyse prospective des volumes probables des importations dans l'Union en provenance de l'Inde a révélé que, compte tenu des surcapacités disponibles à l'exportation (voir le considérant 125), des niveaux de prix dans l'Union et de l'attrait du marché de l'Union, les importations en provenance de l'Inde augmenteraient probablement pour atteindre des niveaux supérieurs à ceux observés au cours de la période d'enquête de réexamen, en cas d'abrogation des mesures. Si l'on tient compte de l'expansion prévue des capacités, la surcapacité disponible à l'exportation devrait, selon les estimations, atteindre 600 000 à 700 000 tonnes dans un proche avenir, ce qui représenterait 21 à 25 % de la consommation totale de l'Union au cours de la période d'enquête de réexamen.
(191)
Étant donné que des subventions continuent d'être octroyées, les prix des importations en provenance de l'Inde devraient encore diminuer en cas d'abrogation des mesures prises à l'encontre de l'Inde. En outre, compte tenu du fait que les exportateurs devront affronter la concurrence des importations à bas prix en provenance d'autres pays, ils sont susceptibles d'abaisser encore leurs prix afin d'accroître leur part du marché de l'Union.
(192)
Sur cette base, l'industrie de l'Union devrait être exposée à des volumes considérables d'importations en provenance de l'Inde, vendues à des prix subventionnés inférieurs aux prix moyens de l'industrie de l'Union, qui auraient pour effet de fragiliser la situation économique de celle-ci, malgré une récente amélioration. En conséquence, le préjudice important réapparaîtrait probablement en cas d'abrogation des mesures prises à l'encontre de l'Inde.
2. Capacités de production et surcapacités disponibles à l'exportation
(193)
Comme il est précisé au considérant 125, les producteurs-exportateurs indiens sont en mesure d'augmenter leurs volumes d'exportation à destination du marché de l'Union. L'Inde a en effet enregistré une augmentation considérable de ses capacités de production au cours de la période considérée (voir le considérant 125). D'après les informations disponibles, elle devrait encore accroître ses capacités, ce qui devrait créer, dans un proche avenir, un écart de 600 000 à 700 000 tonnes entre la consommation intérieure et les capacités de production disponibles à l'exportation. Une telle surcapacité disponible à l'exportation doit être considérée comme importante dans la mesure où elle représente environ 21 à 25 % de la consommation de l'Union au cours de la période d'enquête de réexamen.
(194)
En conséquence, même si les importations à destination de l'Union se sont révélées relativement faibles, elles ont plus que doublé au cours de la période considérée et le risque existe que d'importants volumes d'exportation en provenance de l'Inde soient réorientés vers l'Union.
3. Perte de marchés d'exportation
(195)
Des mesures de défense commerciale ont déjà été mises en place en Turquie et en Afrique du Sud à l'encontre des importations en provenance de l'Inde. La perte de ces marchés d'exportation qui en résulterait éventuellement pour l'Inde est un autre signe permettant de supposer que le marché de l'Union pourrait être visé en cas d'abrogation des mesures.
(196)
À la suite de la publication, certaines parties ont contesté les conclusions concernant la perte de marchés d'exportation pour l'Inde. Elles ont fait valoir que ces deux pays représentaient des marchés d'exportation marginaux pour l'Inde et qu'aucun volume d'exportation important en provenance de ces marchés ne serait donc susceptible d'être réorienté vers l'Union en cas d'abrogation des mesures. Il y a lieu d'observer que la simple existence de mesures de défense commerciale sur certains marchés exclut toute comparaison significative de l'importance relative des marchés faisant ou non l'objet de mesures pour un pays donné. En outre, contrairement aux allégations formulées, il n'a pas été considéré que les volumes d'exportation en provenance de l'Inde et à destination de ces marchés seraient réorientés vers le marché de l'Union. Au lieu de cela, il a plutôt été estimé que l'existence de mesures de défense commerciale sur d'autres marchés tiers restreint la capacité d'absorption des marchés tiers à l'égard de l'augmentation prévue des surcapacités disponibles à l'exportation en Inde. Cet argument a par conséquent été rejeté.
(197)
L'existence de mesures de défense commerciale dans des pays tiers donne également à penser que les exportateurs indiens sont susceptibles de poursuivre la même politique de prix sur le marché de l'Union.
4. Attrait du marché de l'Union
(198)
Le marché de l'Union pour le PET est attractif du point de vue de sa taille et des prix qui y sont pratiqués puisqu'il occupe le troisième rang mondial, révèle un besoin structurel d'importations et affiche des prix plus élevés que d'autres marchés. Dans le cas de l'Inde, les prix à l'importation vers l'Union sont généralement plus élevés que les prix à l'importation vers d'autres pays tiers, ce qui souligne l'attrait du marché de l'Union pour les exportations indiennes. Le fait que les importations en provenance de l'Inde ont doublé au cours de la période considérée, malgré les mesures en vigueur, l'atteste clairement.
(199)
L'attrait du marché de l'Union pour les exportateurs est par ailleurs confirmé par le fait que l'industrie de l'Union a continué de perdre des parts de marché du fait de l'augmentation des importations en provenance de pays ne faisant pas l'objet de mesures. Cela est particulièrement vrai dans le cas de la Corée du Sud qui a considérablement accru ses exportations vers le marché de l'Union en 2012, après que les mesures appliquées à son encontre sont arrivées à expiration.
5. Autres facteurs
(200)
L'incidence des importations en provenance d'autres pays tiers faisant l'objet de mesures sur la situation de l'industrie de l'Union n'a pas été jugée significative compte tenu de leurs faibles volumes et de la baisse substantielle de leur part de marché au cours de la période d'enquête de réexamen.
(201)
Le volume des importations en provenance d'autres pays tiers ne faisant pas l'objet de mesures a progressé au cours de la période considérée, mais le prix moyen à l'importation correspondant est demeuré proche du prix moyen pratiqué par l'industrie de l'Union. En conséquence, l'incidence des importations en provenance de ces pays sur la situation de l'industrie de l'Union est jugée limitée.
6. Marché captif
(202)
À la suite de la publication, certaines parties ont fait valoir qu'en raison de l'intégration verticale entre les producteurs et les transformateurs de PET, une part considérable du PET vendu était destiné à un usage captif et ne se trouvait pas en concurrence avec les importations. Elles ont également affirmé que la part du marché captif était importante et avait une incidence sur les résultats de l'analyse.
(203)
D'après les informations recueillies auprès des producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon, il a été constaté que la proportion des ventes captives n'était pas significative (moins de 10 %). Il convient de souligner que les parties en question ont signalé la présence de producteurs de PET dans le secteur du conditionnement en termes de capacités de production installées de PET et non en termes de leur part de marché dans le secteur du conditionnement. Ainsi, l'argument relatif à la proportion significative de l'usage captif a été considéré comme non étayé. En ce qui concerne les niveaux de prix, il a été observé que les prix de vente à des parties liées et à des parties indépendantes se situaient dans la même fourchette.
(204)
Pour ces raisons, il a été conclu que l'analyse distinctive de l'incidence des ventes captives n'était pas nécessaire et les arguments des parties ont été rejetés.
7. Observations des parties
(205)
Certaines parties ont fait valoir que les importations en provenance de l'Inde n'avaient pas causé de préjudice au cours de la période d'enquête de réexamen, comme l'attestent la relative bonne santé économique et les bénéfices de l'industrie de l'Union. Il convient de noter que, de fait, la continuation du préjudice n'a pas été établie en l'espèce, et que, par conséquent, l'argument avancé par les parties correspond aux conclusions de l'enquête.
(206)
Certaines parties ont fait valoir que d'autres facteurs, tels que des déficiences structurelles de l'industrie de l'Union et le manque d'investissements, ainsi que des facteurs saisonniers et conjoncturels (par exemple, conditions météorologiques défavorables, crises économiques) avaient pu avoir une incidence sur la situation de l'industrie de l'Union. S'agissant du premier point soulevé, il y a lieu d'observer que la restructuration de l'industrie de l'Union est déjà engagée et les gains d'efficacité obtenus suggèrent que l'argument avancé par les parties est dénué de fondement. Pour ce qui est des facteurs conjoncturels, bien que les crises économiques aient eu une incidence sur la situation de l'industrie de l'Union en 2009, comme cela est indiqué au considérant 171, les effets correspondants ne semblent plus s'exercer à l'heure actuelle. En ce qui concerne les conditions météorologiques défavorables, ce facteur pourrait expliquer en partie le recul de la consommation au cours de la période d'enquête de réexamen, mais il convient d'observer que, d'une part, sa prétendue incidence sur la situation de l'industrie de l'Union n'a pas été étayée et que, d'autre part, la légère baisse observée en 2011 semble plutôt liée à la pénurie temporaire de matières premières due aux évolutions du marché mondial en 2011. Par conséquent, aucune de ces allégations n'est justifiée au vu des conclusions de l'enquête.
(207)
Par ailleurs, certaines parties ont fait valoir que la réapparition du préjudice était peu probable en l'espèce en cas d'expiration des mesures puisque, grâce à sa structure (concentration et intégration verticale), l'industrie de l'Union est protégée des effets des importations. De plus, il a été allégué que passer au PET importé n'était ni souhaité, ni possible dans un proche avenir, notamment en raison des contrats et des politiques d'achat, ainsi que des processus d'homologation des grands propriétaires de marques (utilisateurs en aval), qui permettent difficilement de changer de fournisseurs de PET. Il convient de noter que, d'après les conclusions de l'enquête, l'industrie de l'Union a continué de perdre des parts de marché au profit des importations au cours de la période considérée. Cela montre que, d'une part, l'industrie de l'Union n'est pas à l'abri des effets des importations et que, d'autre part, le passage au PET importé n'est pas hypothétique mais a d'ores et déjà commencé. Ces arguments ont donc dû être rejetés.
(208)
À la suite de la publication, certaines parties ont réitéré l'argument selon lequel l'industrie de l'Union était protégée de la concurrence potentielle des importations du fait de sa structure. Premièrement, en ce qui concerne l'argument concernant la position dominante de l'un des groupes de producteurs sur le marché de l'Union contrôlant cinq producteurs, il convient de noter que le marché de l'Union est un marché ouvert composé de huit autres producteurs opérant hors de ce groupe et marqué par la concurrence croissante des importations en provenance de pays tiers, faisant l'objet ou non de mesures. Deuxièmement, la concentration est caractéristique de ce type d'activité fondée sur un produit de base, dont la compétitivité repose sur des économies d'échelle. Troisièmement, aucune entreprise exerçant une influence prédominante sur les prix n'a été identifiée sur le marché de l'Union. Enfin, les parties ont rappelé que l'incidence des importations en provenance des trois pays concernés, compte tenu de l'intégration verticale de certains producteurs de l'Union avec l'industrie du conditionnement ou avec des producteurs de PET, n'a pas été analysée. Comme indiqué au considérant 205, ces aspects ont en fait été analysés et jugés non justifiés. De plus, la vérification des sociétés concernées par l'intégration verticale avec des producteurs de matières premières a confirmé qu'il n'existait aucun avantage comparatif, étant donné que les transferts étaient effectués aux prix du marché. Sur la base de ce qui précède, l'argument selon lequel l'industrie de l'Union serait protégée de la concurrence a été rejeté.
(209)
Enfin, certaines parties ont fait valoir qu'aucun élément ne permettait de conclure que les capacités d'exportation de l'Inde pourraient viser le marché de l'Union avec des produits à "bas prix" étant donné que i) la demande intérieure progresse en Inde et devrait sur sa lancée, ii) la concurrence sur les marchés d'exportation n'a pas entraîné d'exportations à des prix anormalement bas, malgré une production de PET excédentaire par rapport à la consommation intérieure et iii) l'augmentation des capacités de production en Asie répond à la hausse de la demande escomptée dans le monde entier. Il convient de noter que, d'après les conclusions de la présente enquête, les projections d'accroissement des capacités font état de capacités de production de plus en plus excédentaires par rapport à la demande intérieure. De plus, les prix indiens à l'exportation vers des marchés tiers étaient inférieurs à ceux pratiqués vers l'Union. D'après les conclusions exposées aux considérants 189 à 199, il est probable que des volumes considérables d'importations indiennes faisant l'objet de subventions soient dirigés vers le marché de l'Union à des prix inférieurs au prix moyen de l'industrie de l'Union en cas d'expiration des mesures compensatoires. Pour ces raisons, les arguments des parties sont rejetés.
8. Conclusion concernant la réapparition du préjudice
(210)
Au vu de ce qui précède, il est conclu que des volumes considérables d'importations faisant l'objet de subventions en provenance de l'Inde seraient probablement redirigés vers l'Union en cas d'abrogation des mesures compensatoires. Du fait du maintien de l'octroi de subventions, les prix des importations seraient très probablement inférieurs aux prix de l'industrie de l'Union. Les prix de ces importations devraient même encore diminuer si des producteurs-exportateurs indiens cherchaient à accroître leurs parts de marché. Cela aurait selon toute probabilité pour effet de renforcer la pression sur les prix de l'industrie de l'Union, avec en corollaire de nouvelles répercussions négatives sur la situation de cette dernière.
(211)
Au cours de la période considérée, la situation de l'industrie de l'Union s'est améliorée, en particulier en termes de productivité et d'utilisation des capacités, ainsi qu'en termes de marges bénéficiaires, celles-ci ayant atteint au cours de la période d'enquête de réexamen un niveau proche de la marge cible établie lors de l'enquête initiale. Il peut dès lors être conclu que l'industrie de l'Union, bien que se trouvant dans une situation encore fragile, n'a pas subi de préjudice important pendant la période d'enquête de réexamen. Toutefois, compte tenu de l'accroissement substantiel probable des importations faisant l'objet de subventions en provenance de l'Inde, dont les prix devraient être inférieurs aux prix de vente de l'industrie de l'Union, il est conclu que la situation se détériorerait très probablement et que le préjudice important réapparaîtrait, en cas d'expiration des mesures.
G. INTÉRÊT DE L'UNION
(212)
Conformément à l'article 31 du règlement de base, il a été examiné si la prorogation des mesures compensatoires en vigueur serait ou non contraire à l'intérêt de l'Union dans son ensemble. La détermination de l'intérêt de l'Union repose sur une appréciation de tous les intérêts en jeu. Toutes les parties intéressées ont eu la possibilité de faire connaître leur avis, conformément à l'article 31, paragraphe 2, du règlement de base.
(213)
Il convient de rappeler que l'institution de mesures a été considérée comme n'étant pas contraire à l'intérêt de l'Union, aussi bien lors de l'enquête initiale que lors du dernier réexamen au titre de l'expiration des mesures. De plus, l'analyse réalisée dans le cadre de ce dernier réexamen portait sur une situation dans laquelle les mesures avaient déjà été instituées et l'évaluation a donc pris en considération toute incidence négative anormale des mesures en question sur les parties concernées.
(214)
Sur cette base, il a été examiné si, en dépit des conclusions concernant la continuation des subventions et la probabilité de réapparition du préjudice, il existait des raisons impérieuses de conclure qu'il n'était pas dans l'intérêt de l'Union de maintenir les mesures en l'espèce.
1. Intérêt de l'industrie de l'Union
(215)
La prorogation des mesures compensatoires appliquées aux importations en provenance de l'Inde aiderait l'industrie de l'Union à poursuivre son processus de restructuration et à consolider sa situation économique, qui n'a connu qu'une amélioration récente. Elle contribuerait en effet à éviter que l'industrie de l'Union ne soit exposée à des volumes considérables d'importations subventionnées en provenance de l'Inde, auxquels elle ne pourrait pas résister. L'industrie de l'Union continuerait donc à tirer parti du maintien des mesures compensatoires actuelles.
(216)
En conséquence, il est conclu que le maintien des mesures compensatoires à l'encontre de l'Inde serait dans l'intérêt de l'industrie de l'Union.
2. Intérêt des importateurs indépendants dans l'Union
(217)
Aucun importateur indépendant n'a coopéré au présent réexamen. Malgré les mesures en vigueur, les importations en provenance de l'Inde se sont poursuivies et ont presque doublé au cours de la période considérée.
(218)
Des importations en provenance d'autres pays tiers ne faisant pas l'objet de mesures étaient également disponibles sur le marché de l'Union et ont atteint une part de marché importante au cours de la période d'enquête de réexamen (voir le considérant 149). Ainsi, malgré les mesures en vigueur, les importateurs avaient accès à d'autres sources d'approvisionnement.
(219)
Étant donné qu'aucun élément ne laisse à penser que les mesures en vigueur nuisent considérablement aux importateurs, il y a lieu de conclure que le maintien des mesures ne serait pas contraire à l'intérêt des importateurs de l'Union.
3. Intérêt des fournisseurs de matières premières dans l'Union
(220)
Les matières premières utilisées dans la fabrication du produit concerné sont le PTA et le MEG. Deux des cinq fournisseurs de matières premières connus (l'un de PTA et l'autre de MEG) ont coopéré à l'enquête en répondant au questionnaire. Ils se sont tous les deux déclarés favorables au maintien des mesures.
(221)
L'enquête a montré que le producteur de PTA ayant coopéré représentait une part importante des achats de PTA effectués par les producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon au cours de la période d'enquête de réexamen. Étant donné que le PTA est utilisé dans l'Union uniquement aux fins de la production de PET, il est raisonnable de supposer que les producteurs de PTA sont largement tributaires de l'industrie du PET.
(222)
Pour ce qui est du fournisseur de MEG ayant coopéré, il convient d'observer que le MEG comptait pour une part relativement faible du chiffre d'affaires total réalisé par celui-ci au cours de la période d'enquête de réexamen. Le PET n'est pas la seule utilisation possible, ni même l'utilisation principale du MEG, et les producteurs de MEG sont moins tributaires de la situation de l'industrie du PET. En conséquence, il est considéré que le maintien de mesures à l'encontre des importations de PET faisant l'objet de subventions en provenance de l'Inde aurait des répercussions positives, bien que probablement limitées, sur les fournisseurs de MEG.
(223)
Il a été allégué que les fournisseurs de matières premières ne dépendaient pas des producteurs de PET de l'Union, étant donné, notamment, que deux des quatre producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon importaient en réalité leurs matières premières.
(224)
Concernant cette allégation, l'enquête a montré que les intrants importés étaient essentiellement composés de MEG, matière première qui peut être utilisée à d'autres fins que la production de PET. Les éléments recueillis ont fait état de volumes négligeables d'importations de PTA dans l'Union. Ainsi, cet argument ne modifie en rien les conclusions formulées au sujet de la dépendance des producteurs de PTA à l'égard de la production de PET dans l'Union.
(225)
En conséquence, il est considéré que le maintien de mesures à l'encontre des importations de PET faisant l'objet de subventions en provenance de l'Inde bénéficierait aux producteurs de PTA et également, bien que dans une moindre mesure, aux fournisseurs de MEG. Il en résulte que le maintien de mesures à l'encontre des importations indiennes ne serait pas contraire à l'intérêt des fournisseurs de matières premières.
(226)
À la suite de la publication, certaines parties ont fait valoir que le PET était exporté et que les producteurs de PET ne pouvaient donc pas être considérés comme étant dépendants de l'industrie de l'Union. Aucun élément de preuve n'a été présenté à l'appui de cet argument. Par conséquent, l'argument des parties a été rejeté comme dénué de fondement.
(227)
De plus, ces mêmes parties ont affirmé que la levée des mesures n'aurait aucune incidence sur les producteurs de PET, puisque les utilisateurs ayant coopéré ne passeraient prétendument pas aux importations et continueront de s'approvisionner en PET auprès de l'industrie de l'Union. Par conséquent, le niveau de la consommation de PET dans l'Union restera le même. Sur la base des conclusions de l'enquête, l'industrie de l'Union a continué de perdre des parts de marché au profit des importations au cours de la période considérée. Cela montre que le passage aux importations n'est pas hypothétique (voir le considérant 164). Les arguments des parties ont par conséquent été rejetés.
4. Intérêt de l'industrie du recyclage du PET
(228)
L'industrie de l'Union a fait valoir que la situation de l'industrie du recyclage dépendait du prix viable du PET vierge (PET non recyclé) sur le marché de l'Union. Cet argument était étayé par un communiqué de presse d'une association de recycleurs de matières plastiques en Europe, selon lequel une éventuelle levée des mesures appliquées au PET vierge pourrait encore aggraver la situation de l'industrie du recyclage.
(229)
Certaines parties intéressées ont contesté que la situation de l'industrie du recyclage dépendait du prix viable du PET vierge sur le marché de l'Union, en faisant valoir que les prix du PET vierge n'étaient pas liés à ceux du PET recyclé. Il a été allégué que le PET recyclé était essentiellement utilisé pour produire des fibres de polyester et qu'il ne pouvait donc pas être lié à l'évolution des prix du PET vierge. De plus, il a été observé que la production de PET recyclé était entièrement soutenue par les embouteilleurs et que, par conséquent, l'industrie n'était pas tributaire des producteurs de PET. Enfin, l'attention a également été attirée sur le fait que l'industrie du recyclage ne s'est pas manifestée en tant que partie intéressée dans le cadre de la présente enquête.
(230)
Étant donné que l'industrie du recyclage ne s'est pas manifestée dans le cadre de la présente enquête, aucune des allégations susmentionnées n'a pu être vérifiée au regard de chiffres réels. En conséquence, il est considéré que, dans l'ensemble, les mesures en vigueur ne seraient pas contraires à l'intérêt de l'industrie du recyclage de l'Union.
5. Intérêt des utilisateurs
(231)
Le produit concerné est principalement utilisé pour produire des bouteilles d'eaux et d'autres boissons non alcoolisées. Son utilisation pour la production d'autres emballages (produits alimentaires, feuilles, etc.) demeure relativement limitée. Les bouteilles en PET sont fabriquées en deux étapes: les préformes sont d'abord obtenues par moulage par injection de PET et sont ensuite chauffées et transformées en bouteilles par soufflage. La fabrication de bouteilles peut être un processus intégré (une même société achète le PET, fabrique une préforme et transforme celle-ci en bouteille, par soufflage) ou se limiter à la deuxième étape (soufflage de la préforme en bouteille). Petites et denses, les préformes sont assez faciles à transporter, tandis que les bouteilles vides sont fragiles et leur transport très onéreux compte tenu de leur taille.
(232)
Sur cette base, deux principaux groupes d'utilisateurs en aval ont été établis pour étudier l'incidence des mesures en vigueur: les transformateurs et/ou fabricants de bouteille, qui transforment les granulés de PET en préformes (ou bouteilles) et les vendent en vue de leur transformation en aval, et les embouteilleurs, qui remplissent (et soufflent) les bouteilles à partir des préformes, ce groupe étant principalement constitué des producteurs d'eaux minérales et de boissons non alcoolisées. Les embouteilleurs participent souvent à l'industrie du PET, soit par des opérations intégrées de mise en bouteilles, soit par des contrats de travail à façon avec des transformateurs et/ou des fabricants de bouteilles pour lesquels ils négocient le prix du PET avec le producteur ("soft tolling") ou achètent même le PET pour leurs propres bouteilles ("hard tolling").
(233)
Dix-sept utilisateurs (cinq transformateurs et douze embouteilleurs) ont coopéré à l'enquête et ont fourni les informations demandées dans le questionnaire. Les transformateurs ayant coopéré représentaient 22,7 % de la consommation totale de PET dans l'Union et les embouteilleurs 13 %. Les réponses des embouteilleurs provenaient de diverses succursales des sociétés multinationales (appelées propriétaires de marques).
(234)
Il a été établi que les utilisateurs ayant coopéré s'approvisionnaient en PET essentiellement auprès des producteurs de l'Union et qu'une faible proportion seulement du PET qu'ils utilisaient était importée. Les importations en provenance de l'Inde représentaient environ la moitié de ces importations et, par conséquent, une très faible part du PET utilisé. Néanmoins, des importations en provenance d'autres pays tiers ne faisant pas l'objet de mesures étaient également disponibles sur le marché de l'Union et ont atteint une part de marché importante au cours de la période d'enquête de réexamen (voir le considérant 149). Ainsi, malgré les mesures en vigueur, les utilisateurs avaient accès à d'autres sources d'approvisionnement.
6. Arguments de l'industrie utilisatrice
(235)
Les utilisateurs ont déclaré être considérablement affectés par les importantes hausses du prix du PET enregistrées ces dernières années, qui ne peuvent pas être répercutées sur les détaillants et les consommateurs dans le climat économique actuel. Ils ont fait valoir que ces hausses de prix avaient résulté de l'effet cumulé de l'application de mesures de défense commerciale pendant de nombreuses années, qui avaient protégé les producteurs de l'Union contre la concurrence des importations, au moment où l'industrie du PET de l'Union était devenue plus concentrée et plus intégrée. En conséquence, les utilisateurs ont allégué que les mesures en vigueur, du fait de leur prétendue incidence sur le prix du PET, étaient responsables de la détérioration de la situation de l'industrie en aval, et notamment des PME, au regard de l'emploi, de la recherche et du développement et de la compétitivité sur les marchés d'exportation. Il a également été avancé que les pertes d'emploi liées aux mesures en vigueur dépassaient les effectifs actuels de l'industrie du PET de l'Union.
6.1. Sensibilité à l'évolution des prix et structure des coûts des utilisateurs
(236)
En ce qui concerne la sensibilité des transformateurs à l'évolution des prix du PET, il a été constaté que le PET représentait environ 80 % des coûts totaux. Le PET est donc considéré comme un élément essentiel des coûts induits par ce type d'activité. De plus, l'industrie des transformateurs s'est révélée plutôt fragmentée, se trouvant dans une position de négociation relativement faible par rapport aux grands embouteilleurs et faisant face à des problèmes structurels inhérents à l'industrie des produits de base. En conséquence, ce secteur a affiché une tendance croissante à l'intégration verticale avec des embouteilleurs et à l'utilisation de contrats de travail à façon sur la base desquels les coûts de transformation sont garantis et le prix du PET est en définitive négocié et acquitté par les embouteilleurs. Selon les estimations, une part importante des achats de PET sur le marché de l'Union est directement contrôlée par les grands embouteilleurs. Étant donné que les contrats pour la vente des préformes incluent souvent un mécanisme visant à refléter la fluctuation des prix du PET, les transformateurs sont de moins en moins sensibles à l'évolution de ces prix.
(237)
À la suite de la publication, certains utilisateurs ont contesté la conclusion relative à l'utilisation accrue du "tolling" et des formules de prix. Les informations figurant dans le dossier ont confirmé l'existence de cette tendance. L'argument a par conséquent été rejeté.
(238)
Il a été allégué que les mesures en vigueur ne porteraient pas atteinte aux transformateurs si des mesures similaires étaient appliquées aux importations de préformes dans l'Union. Il a été avancé que, dans les régions proches des frontières de l'Union avec des pays tiers, dans lesquelles aucune mesure n'est appliquée à l'encontre des importations de PET en provenance de l'Inde, des mesures ont été mises en place pour inciter à délocaliser la production des préformes et à importer ces produits dans l'Union en franchise de toute mesure compensatoire appliquée au PET. Il est admis que, dans une certaine mesure, ce processus est justifié par des motifs économiques. Toutefois, compte tenu des coûts de transport, la délocalisation ne devrait être mise en œuvre qu'à des distances limitées. Dans l'ensemble, la prétendue incidence négative des mesures en question sur certains transformateurs est donc considérée comme marginale.
(239)
En ce qui concerne l'incidence du prix du PET sur les embouteilleurs, il est estimé, sur la base des chiffres communiqués, que le PET représente en moyenne pondérée 9 % des coûts totaux de production de boissons non alcoolisées en bouteille et 12 % des coûts totaux de production d'eaux minérales en bouteille. Cela montre que le PET ne constitue pas le principal facteur de coût pour l'industrie d'embouteillage.
(240)
En outre, l'enquête a mis en évidence que le PET était le matériau d'emballage privilégié des embouteilleurs, même s'il en existe d'autres. Les produits en PET représentaient 75 % du chiffre d'affaires des embouteilleurs d'eau et 50 % de celui des producteurs de boissons non alcoolisées. De plus, l'enquête a montré que les contrats passés entre de nombreux grands embouteilleurs (propriétaires de marques) et producteurs de PET reposaient sur une formule selon laquelle le prix était ajusté afin de refléter la fluctuation des prix des matières premières entrant dans la fabrication du PET. Cela confirme le pouvoir de négociation dont dispose les grands embouteilleurs, qui sont également les plus représentatifs, sur la marge de transformation des producteurs de PET.
(241)
À la suite de la publication, certains utilisateurs ont réitéré leur argument selon lequel le PET est un élément du coût de base pour les transformateurs, les industries des boissons non alcoolisées et des eaux en bouteilles, et les conclusions à cet égard étaient inexactes et n'étaient pas fondées sur les données communiquées. Il convient de noter que la situation des transformateurs a été analysée séparément et cette observation est infondée dans leur cas (voir le considérant 236). En ce qui concerne l'évaluation de la situation des embouteilleurs, il est confirmé que les ratios de coûts établis lors de l'enquête sont fondés sur les chiffres communiqués par les embouteilleurs ayant coopéré en suivant une méthode appliquée à toutes les parties. Les ratios de coûts établis étaient conformes aux conclusions des enquêtes précédentes relatives au même produit concerné (14). Les arguments des parties ont donc été considérés non fondés.
(242)
À la suite de la publication, certains utilisateurs ont fait valoir que l'analyse de l'intérêt de l'Union ne reflétait pas le contenu essentiel des données et des informations propres aux sociétés et fournies par celles-ci. Il est confirmé que les données ont été utilisées telles qu'elles ont été communiquées par les utilisateurs dans leurs réponses au questionnaire. La méthode de calcul a été mise à la disposition de toutes les parties concernées. Pour ces raisons, l'argument a été rejeté.
(243)
L'enquête a également mis en évidence que la baisse escomptée et/ou souhaitée des prix du PET, telle qu'estimée par les embouteilleurs vérifiés eux-mêmes en cas d'expiration des mesures, aboutirait à une réduction des coûts négligeable pour les embouteilleurs. D'après ces estimations relatives à la baisse des prix du PET et les ratios de coûts établis, la réduction des coûts correspondante se situe entre 0,3 et 0,7 % des coûts totaux engagés par les embouteilleurs dans le cadre de leurs activités liées au PET.
(244)
À la suite de la publication, certains utilisateurs ont contesté cette conclusion, en affirmant que toute réduction des coûts serait significative. Dans leurs observations, certains utilisateurs ont avancé de nouvelles estimations sans fournir de nouvel élément de preuve. Il convient de souligner que les économies prospectives sont hypothétiques, comme l'ont également admis certains utilisateurs eux-mêmes. En ce qui concerne les transformateurs, aucune quantification d'économie provisoire n'a été présentée pour ce segment. Pour ce qui est des embouteilleurs, il a été considéré que si la prétendue baisse de prix du PET devait se concrétiser, à la lumière de la structure des coûts des embouteilleurs, des économies de l'ordre de 0,3 % à 0,7 % des coûts totaux ne peuvent pas être considérées comme "significatives". Aucun nouvel élément de preuve n'ayant té fourni, l'argument a été rejeté comme non fondé.
(245)
Il a été avancé que certains producteurs d'eaux en bouteille présentaient des vulnérabilités intrinsèques découlant des exigences légales imposées à la production des eaux de source qui doivent être embouteillées à la source, ainsi que des volumes d'extraction limités. Ce secteur d'activité est dominé par les PME, ce qui a une incidence sur la structure des coûts des sociétés en question. En outre, il a été observé que les niveaux de prix des produits finis variaient d'un État membre à l'autre selon le pouvoir d'achat de la population locale. Pour ces raisons, il est considéré qu'une éventuelle baisse des prix du PET en cas d'expiration des mesures aurait une incidence plus marquée sur cette branche de l'industrie d'embouteillage.
6.2. Prix prétendument supérieurs à la moyenne et bénéfices de l'industrie de l'Union
(246)
Certaines parties ont fait valoir que les producteurs de PET dans l'Union pratiquaient des prix et des marges supérieurs à la moyenne qui, d'après elles, étaient à l'origine des hausses de prix observées en 2011. Cette allégation a également été étayée par la comparaison effectuée entre les prix du PET et leur extension aux matières premières dans l'Union et la situation sur le marché asiatique et aux États-Unis. Il a été affirmé que cette situation résultait de l'effet cumulé de mesures commerciales.
(247)
Il convient de noter que l'augmentation des prix du PET en 2011, ainsi que leur fléchissement en 2009, a été un phénomène mondial, lié à l'évolution du coût des matières premières (voir le considérant 155). Les données présentées par les parties ont systématiquement mis en évidence une très forte corrélation entre l'évolution des prix du PET en Europe, en Asie et aux États-Unis. Néanmoins, on observe des écarts de prix à l'échelle de la planète qui tiennent à plusieurs raisons, notamment à la structure spécifique des coûts dans chaque région et aux conditions commerciales usuelles. Pour ce qui est de l'argument relatif à l'existence de marges supérieures à la moyenne dans l'Union, il y a lieu de noter que, même dans les circonstances exceptionnelles qui ont marqué la fin de l'année 2010 et le début de l'année 2011, l'industrie de l'Union a simplement atteint le niveau de rentabilité jugé raisonnable pour ce type d'industrie. Aucun élément attestant l'existence de marge bénéficiaire supérieure à la moyenne n'a été mis en évidence. Par conséquent, l'argument relatif à l'existence de prix et de marges "supérieurs à la moyenne" concernant le PET dans l'Union liés aux mesures en question doit être rejeté.
(248)
À la suite de la publication, certaines parties ont réitéré l'argument selon lequel les prix pratiqués dans l'Union étaient indûment élevés, ce qui reflétait l'incidence de l'effet cumulé de mesures antidumping sur un marché caractérisé par une concentration entre des producteurs de l'Union, par l'intégration verticale et une production limitée incapable de satisfaire la consommation. Il a également été allégué que les données relatives aux prix dans l'Union montraient également que la supériorité des prix dans l'Union ne reflétait pas les niveaux de coûts plus élevés des matières premières. Il convient de noter que les arguments relatifs à la concentration, à l'intégration verticale et aux capacités de production de l'industrie de l'Union ont été abordés aux considérants 207 et 259, respectivement. En ce qui concerne la prétendue incidence de ces facteurs sur le prix du PET dans l'Union, il est rappelé que l'évolution des prix du PET est fonction du prix des matières premières qui représentent jusqu'à 90 % des coûts du PET (voir le considérant 173). De même, la progression des prix du PET en 2010/2011 a été un phénomène mondial (voir le considérant 172). Les arguments des parties n'ont donc pas été étayés.
(249)
Pour ce qui est de l'argument relatif à l'écart entre le prix du PET dans l'Union et les prix constatés en Asie et aux États-Unis, et sur la base des conclusions déjà formulées au considérant 244, il a été constaté que la différence de prix entre les marchés des États-Unis et de l'Union était volatile, bien que modérée. Les prix de l'Union n'étaient pas systématiquement supérieurs comme cela était prétendu. Il a été constaté que le marché de l'Union et de l'Asie étaient très différents en termes de structures de coût, ce qui était dû, en particulier, à la taille de leur marché respectif et aux économies d'échelle, à l'accès aux matières premières et à leurs capacités. Par conséquent, la comparaison des prix moyens entre ces deux marchés n'était pas significative. L'argument des parties a donc été jugé infondé.
(250)
De même, certaines parties ont fait valoir que les prix dans l'Union reflétaient un plus grand écart entre le prix du PET et le coût des matières premières par rapport aux États-Unis ou à l'Asie. La comparaison de cet écart suit la même logique que la comparaison des prix sur divers marchés régionaux, à la différence près que les variations des prix des matières premières entre divers marchés régionaux sont prises en considération. Néanmoins, les différences structurelles existantes entre les marchés peuvent justifier la différence dans les frais de transformation. Les bénéfices exceptionnels réalisés par l'industrie de l'Union à la fin de 2010 et au début de 2011 ont été expliqués au considérant 179. Il a été constaté que les mesures n'avaient joué aucun rôle dans l'une quelconque de ces situations. Par conséquent, l'argument des parties a été rejeté.
(251)
Les mêmes parties ont également fait valoir que le plus gros producteur dans l'Union facturait des prix plus élevés dans l'Union que sur les autres marchés et avait enregistré des revenus plus élevés en 2010 dans l'Union que partout ailleurs. Dans ce contexte, il est considéré qu'il est économiquement justifiable qu'une société transnationale ait des structures de coût différents, et partant, des prix différents selon les marchés régionaux. Les niveaux de rentabilité exceptionnels à la fin de 2010 et au début de 2011 ont été expliqués au considérant 179. Pour ces raisons, l'argument a été rejeté.
6.3. Situation économique des utilisateurs et prétendue incidence des mesures
(252)
D'autres allégations ont été formulées au sujet de l'aggravation de la situation économique de l'industrie utilisatrice, se traduisant notamment par la fermeture d'installations et la réduction de l'emploi. Il a été avancé que celle-ci résultait de l'augmentation des prix du PET. En outre, il a été allégué que les grandes marques européennes avaient vu leur compétitivité affaiblie par le fait que leurs exportations dans les pays tiers se trouvaient en concurrence directe avec des produits mis en bouteille utilisant du PET acheté aux prix internationaux.
(253)
Il y a lieu de noter que, sur la base des informations communiquées par les utilisateurs ayant coopéré, le segment des utilisateurs ne s'est pas révélé déficitaire malgré la baisse du niveau de rentabilité globale enregistrée au cours de la période d'enquête de réexamen. Il a été constaté que la marge bénéficiaire de l'industrie des utilisateurs, telle qu'établie sur la base des réponses au questionnaire et selon la méthode mise à la disposition de toutes les parties, affichait un niveau similaire à la rentabilité établie pour l'industrie de l'Union au cours de la période d'enquête de réexamen. Les deux sociétés dont les informations ont été vérifiées (embouteilleurs) ont fait état d'un nouvel accroissement de leurs volumes de production et de l'amélioration de leur rentabilité au cours de la période considérée. Il a été constaté que certains transformateurs opéraient avec de faibles marges et, dans certains cas, rencontraient des difficultés structurelles et financières. Toutefois, aucun lien direct avec les mesures en vigueur n'a pu être établi à cet égard. De même, une certaine détérioration de la situation économique des embouteilleurs a été induite par la compression des marges qui a résulté, en 2011, de la hausse soudaine des prix du PET qui n'a pas pu être répercutée sur les détaillants dans l'actuel contexte de récession économique. Toutefois, bien qu'il ait été établi que la situation de l'industrie utilisatrice s'est, dans une certaine mesure, dégradée en 2011, aucun lien entre ce fléchissement et l'existence des mesures n'a été mis en évidence, étant donné notamment que les mesures en question étaient en vigueur depuis 2000.
(254)
À la suite de la publication, certaines parties ont contesté la conclusion selon laquelle l'industrie des utilisateurs n'était pas déficitaire. Les parties ont également fait valoir que les marges bénéficiaires des utilisateurs étaient inférieures à celles de l'industrie de l'Union. Concernant l'évaluation de la rentabilité de l'industrie des utilisateurs, les informations recueillies auprès des utilisateurs ayant coopéré ont contredit cette allégation. La méthode a été mise à la disposition des parties. Bien que certains utilisateurs ayant coopéré aient pu enregistrer des pertes, l'industrie des utilisateurs s'est révélée rentable dans l'ensemble. En tout état de cause, si la hausse des prix du PET s'est révélée être un élément influençant la rentabilité des utilisateurs, aucun lien entre les mesures et la rentabilité des sociétés en question n'a été établi. En ce qui concerne la comparaison des marges bénéficiaires des utilisateurs et de l'industrie de l'Union, cet argument n'a pas été étayé. Du fait de la volatilité de la rentabilité de l'industrie de l'Union (voir les considérants 176 à 179), la comparaison entre les deux segments n'a pas été jugée concluante. En tout état de cause, les deux segments ont montré des niveaux de rentabilité similaires au cours de la période d'enquête de réexamen (voir le considérant 253). Dès lors, les commentaires des parties ont été rejetés comme infondés.
(255)
En ce qui concerne le prétendu effritement de la compétitivité des exportations des producteurs de l'Union d'eaux minérales/de boissons non alcoolisées en bouteille, aucun élément de preuve n'a été fourni à l'appui de cet argument et aucun lien avec l'existence des mesures en vigueur n'a pu être établi dans ce contexte.
(256)
À la suite de la publication, les parties ont rappelé que la hausse des prix du PET avait une incidence négative sur la compétitivité des exportations d'eaux en bouteille. Il est reconnu que la hausse des prix du PET, entre autres, peut avoir un impact négatif sur la compétitivité des exportations d'eaux en bouteille. Cependant, aucun lien entre la hausse des prix du PET et les mesures en question n'a été établi puisque les prix du PET découlent essentiellement des prix des matières premières. Le prétendu impact des mesures sur l'effritement de la compétitivité a été rejeté.
(257)
Enfin, pour ce qui est de l'effet allégué des mesures sur l'emploi, l'enquête a montré que les pertes d'emploi vérifiées de l'industrie utilisatrice étaient essentiellement liées aux gains de productivité et d'efficacité et qu'une partie d'entre elles relevait de la réduction des effectifs de personnel temporaire.
(258)
Á la suite de la publication, certaines parties ont contesté cette conclusion au motif qu'elle ne reflétait pas la situation de l'ensemble du secteur. Outre les conclusions exposées au considérant 254, il convient de noter que le nombre total d'emplois indiqués par les transformateurs a considérablement progressé et qu'aucun de ces transformateurs n'a fait état de pertes d'emploi. Les embouteilleurs ont revendiqué des pertes d'emplois dues à la hausse du prix du PET. Toutefois, la hausse du prix du PET étant un phénomène mondial, aucun lien n'a été établi entre les pertes d'emploi et les mesures en vigueur. De plus, 90 % des pertes d'emploi mentionnées dans les réponses au questionnaire des utilisateurs étaient concentrées sur trois sociétés. L'une d'entre elles, un utilisateur dont les informations ont été vérifiées et qui représentait une part important des pertes d'emploi indiqué, a considérablement accru ses volumes de production sur la période considérée et ces pertes sont par conséquent associées à des gains de productivité. Pour ce qui est des deux autres sociétés, il a été constaté qu'elles bénéficiaient de marges parmi les plus élevées des parties ayant coopéré dans leur segment et supérieures à la marge cible de l'industrie de l'Union dans ce cas. Les arguments ont par conséquent été rejetés.
6.4. Autres arguments
(259)
À la suite de la publication, certaines parties ont fait valoir que les producteurs de l'Union ne disposaient pas de capacités suffisantes pour répondre à la demande existante. Il convient de noter que l'industrie de l'Union a opéré à 86 % de sa capacité de production au cours de la période d'enquête de réexamen et qu'elle dispose de suffisamment de capacités inutilisées pour couvrir la consommation intérieure totale de PET. De plus, les importations en provenance d'autres pays, faisant l'objet ou non de mesures, continuent d'exister et affichent une tendance à la hausse. Par ailleurs, les mesures en vigueur ont expiré dans le cas de la Corée du Sud et sont levées pour les importations du produit concerné en provenance de Malaisie et d'Indonésie. De plus, l'industrie du recyclage de PET peut constituer une autre source de PET permettant de couvrir la demande de PET dans l'Union. Pour ces raisons, les problèmes allégués auxquels seraient confrontés les utilisateurs du fait de la production prétendument insuffisante dans l'Union n'ont pas été jugés fondés.
(260)
À la suite de la publication, certains utilisateurs ont affirmé que l'analyse ne traitait pas de la prétendue incidence négative de l'accumulation de mesures à l'encontre du produit concerné dans le cadre du présent réexamen. En réponse à cet argument, il y a lieu de noter que les mesures compensatoires remédient simplement au préjudice causé par les subventions établies. L'existence du prétendu effet "cumulé" n'a pas été démontré. Au contraire, malgré les mesures en vigueur, les importations en provenance des pays faisant l'objet de mesures se poursuivent et leurs volumes se sont même accrus pendant la période considérée. De même, les importations en provenance de pays ne faisant pas l'objet de mesures affichent une tendance à la hausse et des volumes considérables. L'argument des parties a donc été rejeté.
7. Conclusion concernant l'intérêt de l'Union
(261)
Pour conclure, la prorogation des mesures compensatoires appliquées aux importations en provenance de l'Inde devrait permettre à l'industrie de l'Union d'améliorer sa situation économique et de tirer profit des investissements et de la restructuration engagés ces dernières années.
(262)
Il est en outre considéré qu'une amélioration de la situation économique de l'industrie de l'Union pourrait également être dans l'intérêt des producteurs de PTA et, dans une moindre mesure, des producteurs de MEG dans l'Union.
(263)
La situation économique des utilisateurs s'est détériorée depuis le dernier réexamen, et il a été constaté que les petits producteurs d'eaux en bouteille avaient notamment été touchés par, semble-t-il, la récente augmentation des prix du PET, puisqu'ils n'ont pas été en mesure de répercuter celle-ci sur les détaillants dans le climat économique actuel. Toutefois, l'évolution exceptionnelle des prix et des marges en 2011 s'est révélée être un phénomène mondial, principalement lié à l'augmentation des prix des matières premières. En conséquence, les allégations relatives à l'existence de prix et de marges "supérieurs à la moyenne" du fait de l'existence des mesures en question ont été jugées injustifiées. Dans le même temps, le marché de l'Union reste un marché ouvert, au sein duquel les utilisateurs ont accès à d'autres sources d'approvisionnement provenant d'autres pays tiers qui ne font pas l'objet de mesures.
(264)
Dans ce contexte, aucun lien direct entre la hausse des prix du PET et les mesures en vigueur n'a été mis en évidence. Il a été constaté que la situation économique des transformateurs était stable malgré les mesures en vigueur. Le pourcentage représenté par le PET dans les coûts totaux des embouteilleurs s'est révélé limité. De plus, aucun lien n'a été mis en évidence entre les fluctuations du prix du PET et les mesures en vigueur. Pour ces raisons, il a été considéré que les mesures n'avaient pas d'effet disproportionné sur les utilisateurs.
(265)
Compte tenu de l'ensemble des éléments exposés ci-dessus, il ne peut être clairement conclu qu'il n'est pas dans l'intérêt de l'Union de maintenir les mesures compensatoires actuelles.
H. MESURES COMPENSATOIRES
(266)
Toutes les parties ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander le maintien des mesures en vigueur. Un délai leur a également été accordé pour leur permettre de formuler leurs observations à la suite de cette notification. Lorsqu'elles étaient pertinentes, les allégations et les observations ont été dûment prises en considération.
(267)
Sur la base de l'analyse exposée ci-dessus, les mesures compensatoires applicables aux importations de PET originaires de l'Inde doivent être maintenues conformément à l'article 18, paragraphe 1, du règlement de base. Il est rappelé que ces mesures consistent en des droits spécifiques.
(268)
Les taux individuels de droit compensateur précisés dans le présent règlement ne s'appliquent qu'aux importations du produit concerné fabriqué par ces sociétés, et donc par les entités juridiques spécifiques citées. Les importations du produit concerné fabriqué par toute société dont le nom et l'adresse ne sont pas spécifiquement mentionnés à l'article 1er, paragraphe 2, du présent règlement, y compris par les entités liées aux sociétés spécifiquement citées, ne peuvent pas bénéficier de ces taux et seront soumises au droit applicable à "toutes les autres sociétés".
(269)
Toute demande d'application de ces taux individuels (par exemple, à la suite d'un changement de nom de l'entité ou de la création de nouvelles entités de production ou de vente) doit être immédiatement adressée à la Commission et doit contenir toutes les informations utiles concernant, notamment, toute modification des activités de la société liées à la production, aux ventes intérieures et aux ventes à l'exportation résultant, par exemple, de ce changement de nom ou de la création de ces nouvelles entités de production ou de vente. Le cas échéant, le règlement sera modifié en conséquence par une mise à jour de la liste des sociétés bénéficiant de taux de droit individuels.
(270)
Afin de garantir l'application correcte du droit compensateur, le taux de droit résiduel ne devrait pas être appliqué uniquement aux exportateurs n'ayant pas coopéré, mais aussi aux sociétés qui n'ont pas exporté le produit concerné pendant la période d'enquête de réexamen. Toutefois, ces dernières sont invitées, dès lors qu'elles remplissent les conditions de l'article 20 du règlement de base, à présenter une demande de réexamen conformément à cet article afin que leur situation individuelle puisse être examinée,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Un droit compensateur définitif est institué sur les importations de polyéthylène téréphtalate ayant un coefficient de viscosité égal ou supérieur à 78 ml/g, selon la norme ISO 1628-5, relevant actuellement du code NC 3907 60 20 et originaire de l'Inde.
2. Le taux du droit compensateur définitif applicable au produit décrit au paragraphe 1 et fabriqué par les sociétés énumérées ci-après s'établit comme suit:
Pays
Société
Droit compensateur
(EUR/tonne)
Code additionnel TARIC
Inde
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
Inde
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Inde
Senpet Ltd
22,0
A183
Inde
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Inde
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Inde
Toutes les autres sociétés
69,4
A999
3. En cas de dommage avant la mise en libre pratique des marchandises, lorsque le prix payé ou à payer est calculé proportionnellement aux fins de la détermination de la valeur en douane, conformément à l'article 145 du règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission du 2 juillet 1993 fixant certaines dispositions d'application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire (15), le montant du droit compensateur, calculé sur la base des montants énoncés ci-dessus, est réduit au prorata du prix effectivement payé ou à payer.
4. Par dérogation aux paragraphes 1 et 2, le droit compensateur définitif ne s'applique pas aux importations mises en libre pratique conformément à l'article 2.
5. Sauf indication contraire, les dispositions en vigueur en matière de droits de douane sont applicables.
Article 2
1. Les droits compensateurs visés à l'article 1er ne s'appliquent pas aux importations des produits concernés si ceux-ci sont fabriqués et directement exportés (c'est-à-dire facturés et expédiés) à une société faisant office d'importateur dans l'Union par les sociétés dont les noms figurent dans la décision 2000/745/CE et ses modifications, s'ils sont déclarés sous le code additionnel TARIC approprié et si les conditions du paragraphe 2 sont remplies.
2. Au moment de la présentation de la demande de mise en libre pratique, l'exonération des droits est subordonnée à la présentation aux autorités douanières de l'État membre concerné d'une facture conforme à l'engagement, en bonne et due forme, délivrée par l'une des sociétés exportatrices dont les engagements ont été acceptés, et contenant les éléments essentiels énumérés à l'annexe. L'exonération du droit est, en outre, subordonnée à la déclaration et à la présentation aux douanes de produits correspondant précisément à la description figurant sur la facture conforme à l'engagement.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 21 mai 2013.