PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. září 2014
o opatřeních proti zavlékání viru slintavky a kulhavky z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska do Unie
(oznámeno pod číslem C(2014) 6868)
(Text s významem pro EHP)
(2014/689/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (1), a zejména na čl. 18 odst. 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (2), a zejména na čl. 22 odst. 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 91/496/EHS stanoví zásady veterinárních kontrol zvířat dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(2)
Směrnice 97/78/ES stanoví zásady veterinárních kontrol produktů dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(3)
Slintavka a kulhavka je endemická v Libyi a byla potvrzena v Tunisku od 25. dubna 2014 a v Alžírsku od 23. července 2014.
(4)
Slintavka a kulhavka je jednou z nejnakažlivějších chorob skotu, ovcí, koz a prasat. Virus způsobující nákazu se může rychle šířit, zejména prostřednictvím produktů získaných z nakažených zvířat a kontaminovaných předmětů, včetně dopravních prostředků, jako jsou vozidla pro přepravu hospodářských zvířat. Virus může také přetrvávat v kontaminovaném prostředí mimo hostitelské zvíře po několik týdnů v závislosti na teplotě.
(5)
Přítomnost slintavky a kulhavky v Alžírsku, Libyi a Tunisku může představovat závažné nebezpečí pro hospodářská zvířata v Unii.
(6)
Ačkoli v Maroku nebyla slintavka a kulhavka potvrzena, je tato třetí země možnou tranzitní zemí pro vozidla pro přepravu hospodářských zvířat vracející se z Alžírska, Libye a Tuniska do Unie.
(7)
Drastické zhoršení situace v případě slintavky a kulhavky v Libyi a její rozšíření do Tuniska a Alžírska a v rámci těchto zemí vyžadují přijetí určitých ochranných opatření na úrovni Unie, která zohlední přežití viru slintavky a kulhavky v životním prostředí a potenciální trasy přenosu tohoto viru.
(8)
Vozidla a plavidla používaná pro přepravu živých zvířat do Alžírska, Libye a Tuniska mohou být v těchto infikovaných zemích kontaminována virem slintavky a kulhavky, a proto při svém návratu představují nebezpečí zavlečení nákazy do Unie.
(9)
Nejvhodnějším způsobem, jak snížit nebezpečí rychlého přenosu viru na dlouhé vzdálenosti, je vhodné očištění a dezinfekce vozidel a plavidel pro přepravu hospodářských zvířat.
(10)
Je proto vhodné zajistit, aby všechna vozidla a plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, která přepravovala živá zvířata do míst určení v Alžírsku, Libyi a Tunisku, byla náležitě očištěna a vydezinfikována a aby toto očištění a dezinfekce byly řádně doloženy v prohlášení, které předkládá provozovatel nebo řidič příslušnému orgánu v místě vstupu.
(11)
Provozovatel nebo řidič by měl zajistit uchování osvědčení o provedení očištění a dezinfekce pro každé vozidlo a plavidlo pro přepravu hospodářských zvířat po dobu nejméně tří let.
(12)
Členské státy by měly mít možnost vozidla, která přepravují krmiva z infikovaných zemí nebo přepravovala krmiva do těchto zemí a u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
(13)
Kromě toho, ačkoliv dovoz živých zvířat druhů vnímavých ke slintavce a kulhavce nebyl povolen z žádné země v Africe, dovoz některých kategorií koňovitých je povolen z Alžírska, Libye a Tuniska v souladu s ustanoveními směrnice Rady 2009/156/ES (3) a koňovití z uvedených třetích zemí mohou být přepravováni přes Unii do jiné třetí země v souladu s rozhodnutím Komise 2010/57/EU (4). Členské státy by proto měly mít možnost na místě podrobit vozidla pro hospodářská zvířata přepravující koňovité z těchto třetích zemí dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné ke zmírnění nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto rozhodnutí se „vozidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ nebo „plavidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ rozumí každé vozidlo nebo plavidlo, které je nebo bylo používáno pro přepravu živých suchozemských zvířat.
Článek 2
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel nebo řidič vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat při příjezdu z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska poskytl příslušnému orgánu daného členského státu v místě vstupu na území Unie údaje prokazující, že prostor pro přepravu nebo nakládku, v patřičných případech vnějšek vozidla, nakládací rampa, vybavení, které přišlo do kontaktu se zvířaty, kola, kabina řidiče a ochranný oděv/boty použité při vykládce byly po poslední vykládce zvířat očištěny a vydezinfikovány.
2. Údaje zmíněné v odstavci 1 musí být uvedeny v prohlášení vyplněném podle vzoru uvedeného v příloze I nebo v jakémkoli jiném odpovídajícím formátu, který zahrnuje přinejmenším údaje stanovené v uvedeném vzoru.
3. Originál prohlášení podle odstavce 2 příslušný orgán uchová po dobu tří let.
Článek 3
1. Příslušný orgán členského státu v místě vstupu do Unie provede zrakovou kontrolu za účelem zjištění, zda vozidla pro přepravu hospodářských zvířat z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska byla uspokojivým způsobem očištěna a vydezinfikována.
2. Orgán příslušný pro vydávání veterinárního osvědčení pro dovoz živých zvířat, která mají být naložena, do Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska provede zrakovou kontrolu plavidel pro přepravu hospodářských zvířat s cílem zjistit, zda byla před nakládkou zvířat uspokojivým způsobem vyčištěna a vydezinfikována.
3. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce proběhly uspokojivým způsobem, nebo v případě, že příslušné orgány kromě opatření uvedených v odstavci 1 nařídily, zajistily a provedly dodatečnou dezinfekci vozidel nebo plavidel pro přepravu hospodářských zvířat použitých pro přepravu zvířat, která byla předtím očištěna, stvrdí příslušný orgán tuto skutečnost vydáním osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze II.
4. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat nebyly provedeny uspokojivým způsobem, přijme příslušný orgán jedno z těchto opatření:
a)
nařídí provedení náležitého očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat na místě, které určí, co nejblíže místu vstupu na území dotčeného členského státu, a vydá osvědčení zmíněné v odstavci 3;
b)
pokud v blízkosti místa vstupu není žádné vhodné zařízení pro čištění a dezinfekci nebo hrozí-li nebezpečí, že zbytkové živočišné produkty mohou uniknout z neočištěného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat:
i)
odepře vstup dotyčného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat do Unie nebo
ii)
na místě provede předběžnou dezinfekci vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, které nebylo dostatečně očištěno a vydezinfikováno, do doby provedení opatření podle písmene a).
5. Originál osvědčení podle odstavce 3 uchová provozovatel nebo řidič příslušného vozidla pro přepravu hospodářských zvířat po dobu tří let. Kopii tohoto osvědčení uchová příslušný orgán po dobu tří let.
Článek 4
Příslušný orgán členského státu, kde se nachází místo vstupu do Unie, může každé vozidlo, které přepravovalo krmiva, přijíždějící z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska, u něhož nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 5
Příslušný orgán členského státu, v němž se nachází stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu, může vozidla přepravující koňovité z Alžírska, Libye a Tuniska, kteří mají být dovezeni do Unie v souladu s ustanoveními směrnice 2009/156/ES a v případě tranzitu v souladu s rozhodnutím 2010/57/EU, u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije do dne 1. října 2015.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 29. září 2014.
DÉCISION D'EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 29 septembre 2014
relative à des mesures visant à prévenir l'introduction du virus de la fièvre aphteuse dans l'Union à partir de l'Algérie, de la Libye, du Maroc et de la Tunisie
[notifiée sous le numéro C(2014) 6868]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2014/689/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu la directive 91/496/CEE du Conseil du 15 juillet 1991 fixant les principes relatifs à l'organisation des contrôles vétérinaires pour les animaux en provenance des pays tiers introduits dans la Communauté et modifiant les directives 89/662/CEE, 90/425/CEE et 90/675/CEE (1), et notamment son article 18, paragraphe 7,
vu la directive 97/78/CE du Conseil du 18 décembre 1997 fixant les principes relatifs à l'organisation des contrôles vétérinaires pour les produits en provenance des pays tiers introduits dans la Communauté (2), et notamment son article 22, paragraphe 6,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 91/496/CEE fixe les principes relatifs à l'organisation des contrôles vétérinaires pour les animaux en provenance des pays tiers introduits dans l'Union. Elle fixe les mesures pouvant être adoptées par la Commission si une maladie susceptible de constituer un danger grave pour la santé animale ou publique apparaît ou s'étend sur le territoire d'un pays tiers.
(2)
La directive 97/78/CE fixe les principes relatifs à l'organisation des contrôles vétérinaires pour les produits en provenance des pays tiers introduits dans l'Union. Elle fixe les mesures pouvant être adoptées par la Commission si une maladie susceptible de constituer un danger grave pour la santé animale ou publique apparaît ou s'étend sur le territoire d'un pays tiers.
(3)
La fièvre aphteuse est endémique en Libye et la présence de la maladie a été confirmée en Tunisie (depuis le 25 avril 2014) et en Algérie (depuis le 23 juillet 2014).
(4)
La fièvre aphteuse figure parmi les maladies des bovins, ovins, caprins et porcins les plus contagieuses. Le virus qui cause la maladie peut se propager rapidement, notamment par des produits issus d'animaux infectés et des objets inanimés contaminés, dont les moyens de transport tels que les véhicules de transport de bétail. Selon la température, le virus peut également persister dans un environnement contaminé, hors de l'animal hôte, pendant plusieurs semaines.
(5)
La présence de la fièvre aphteuse en Algérie, en Libye et en Tunisie est susceptible de constituer un risque grave pour le cheptel de l'Union.
(6)
Bien que la présence de la fièvre aphteuse n'ait pas été confirmée au Maroc, ce pays tiers est susceptible de voir transiter par son territoire des véhicules de transport de bétail de retour d'Algérie, de Libye et de Tunisie vers l'Union.
(7)
La détérioration spectaculaire de la situation au regard de la fièvre aphteuse en Libye et sa propagation vers la Tunisie et l'Algérie et sur le territoire de ces pays requièrent l'adoption de certaines mesures de protection à l'échelle de l'Union, qui tiennent compte de la survie du virus de la fièvre aphteuse dans l'environnement et des voies possibles de transmission de ce virus.
(8)
Les bétaillères et navires de transport de bétail utilisés pour le transport d'animaux vivants vers l'Algérie, la Libye ou la Tunisie peuvent être contaminés par le virus de la fièvre aphteuse dans ces pays infectés et, dès lors, constituer un risque d'introduction de la maladie à leur retour dans l'Union.
(9)
Un nettoyage et une désinfection appropriés des bétaillères et des navires de transport de bétail représentent le moyen le plus judicieux de réduire le risque de propagation rapide du virus sur de grandes distances.
(10)
Il convient donc de veiller à ce que toutes les bétaillères et navires ayant transporté des animaux vivants vers des destinations situées en Algérie, en Libye ou en Tunisie soient nettoyés et désinfectés de manière appropriée, et que ces opérations soient dûment documentées dans la déclaration soumise par l'exploitant ou le conducteur à l'autorité compétente au point d'entrée.
(11)
L'exploitant ou le conducteur doit s'assurer que, pour chaque bétaillère ou navire de transport de bétail, un certificat de nettoyage et de désinfection soit conservé pendant une période minimale de trois ans.
(12)
Les États membres devraient avoir la possibilité de soumettre tout véhicule transportant des aliments pour animaux depuis ou vers les pays infectés, et pour lesquels un risque important d'introduction de la fièvre aphteuse sur le territoire de l'Union ne peut être exclu, à une désinfection sur place des roues ou de toute autre partie du véhicule jugée nécessaire pour atténuer ce risque.
(13)
En outre, bien que les importations d'animaux vivants des espèces sensibles à la fièvre aphteuse en provenance de n'importe quel pays d'Afrique ne soient pas autorisées, l'importation de certaines catégories d'équidés est autorisée à partir d'Algérie, de Libye et de Tunisie conformément à la directive 2009/156/CE du Conseil (3), et des équidés provenant de ces pays tiers et destinés à un autre pays tiers peuvent transiter par l'Union conformément à la décision 2010/57/UE de la Commission (4). Par conséquent, les États membres devraient avoir la possibilité de soumettre les véhicules de transport de bétail transportant des équidés en provenance de ces pays tiers à une désinfection sur place des roues ou de toute autre partie du véhicule jugée nécessaire pour atténuer les risques d'introduction de la fièvre aphteuse dans l'Union.
(14)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l'avis du comité permanent des végétaux, des animaux, des denrées alimentaires et des aliments pour animaux,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Aux fins de la présente décision, on entend par «véhicule de transport de bétail», «bétaillère» ou «navire de transport de bétail» tout véhicule ou navire utilisé ou ayant été utilisé pour le transport d'animaux terrestres vivants.
Article 2
1. Les États membres veillent à ce que, à l'arrivée de toute bétaillère ou de tout navire de transport de bétail en provenance d'Algérie, de Libye, du Maroc ou de Tunisie, l'exploitant ou le conducteur fournisse à l'autorité compétente de l'État membre dans lequel se situe le point d'entrée dans l'Union des informations montrant que le compartiment à bestiaux ou le compartiment réservé au chargement, le cas échéant la carrosserie, la rampe de chargement, l'équipement qui a été en contact avec des animaux, les roues, la cabine du conducteur et les vêtements/bottes de protection utilisés lors du déchargement ont été nettoyés et désinfectés après le dernier déchargement d'animaux.
2. Les informations visées au paragraphe 1 figurent dans une déclaration conforme au modèle établi à l'annexe I ou présentée sous tout autre format équivalent qui contient au moins les informations visées dans ledit modèle.
3. L'original de la déclaration visée au paragraphe 2 est conservé par l'autorité compétente pendant trois ans.
Article 3
1. L'autorité compétente de l'État membre dans lequel est situé le point d'entrée dans l'Union soumet les véhicules de transport de bétail provenant d'Algérie, de Libye, du Maroc ou de Tunisie à un contrôle visuel permettant de déterminer si ceux-ci ont été nettoyés et désinfectés de manière satisfaisante.
2. L'autorité compétente chargée de délivrer le certificat de police sanitaire pour l'importation en Algérie, en Libye, au Maroc ou en Tunisie d'animaux vivants à charger soumet les navires de transport de bétail à un contrôle visuel permettant de déterminer si ceux-ci ont été nettoyés et désinfectés de manière satisfaisante avant le chargement des animaux.
3. Lorsque les contrôles visés aux paragraphes 1 et 2 révèlent que le nettoyage et la désinfection ont été effectués de manière satisfaisante ou lorsque les autorités compétentes ont, en sus des mesures prévues au paragraphe 1, ordonné, organisé et effectué une désinfection supplémentaire de bétaillères ou de navires de transport de bétail déjà nettoyés, l'autorité compétente l'atteste en délivrant un certificat conforme au modèle visé à l'annexe II.
4. Lorsque les contrôles visés aux paragraphes 1 et 2 révèlent que le nettoyage et la désinfection de la bétaillère ou du navire de transport de bétail n'ont pas été effectués de manière satisfaisante, l'autorité compétente prend l'une des mesures suivantes:
a)
elle soumet la bétaillère ou le navire de transport de bétail à un nettoyage et à une désinfection appropriés, en un lieu qu'elle désigne, aussi proche que possible du point d'entrée dans l'État membre concerné, et délivre le certificat visé au paragraphe 3;
b)
en l'absence d'installation convenant aux opérations de nettoyage et de désinfection à proximité du point d'entrée ou lorsqu'il existe un risque que des produits animaux résiduels s'échappent de la bétaillère ou du navire de transport de bétail non nettoyés:
i)
elle refuse l'entrée dans l'Union de la bétaillère ou du navire de transport de bétail concerné; ou
ii)
elle procède, sur place, à une désinfection préliminaire de la bétaillère ou du navire de transport de bétail non nettoyés et désinfectés de manière satisfaisante dans l'attente de l'application des mesures prévues au point a).
5. L'exploitant ou le conducteur du véhicule de transport de bétail conserve l'original du certificat visé au paragraphe 3 pendant trois ans. L'autorité compétente en conserve une copie pendant trois ans.
Article 4
L'autorité compétente de l'État membre dans lequel est situé le point d'entrée dans l'Union peut soumettre tout véhicule ayant transporté des aliments pour animaux et provenant d'Algérie, de Libye, du Maroc ou de Tunisie, pour lequel un risque important d'introduction de la fièvre aphteuse sur le territoire de l'Union ne peut être exclu, à une désinfection sur place des roues ou de toute autre partie du véhicule jugée nécessaire pour atténuer ce risque.
Article 5
L'autorité compétente de l'État membre dans lequel est situé le poste d'inspection frontalier d'entrée peut soumettre les véhicules de transport de bétail transportant des équidés en provenance d'Algérie, de Libye ou de Tunisie destinés à être introduits dans l'Union conformément aux dispositions de la directive 2009/156/CE ou, en cas de transit, conformément à la décision 2010/57/UE, pour lesquels un risque important d'introduction de la fièvre aphteuse sur le territoire de l'Union ne peut être exclu, à une désinfection sur place des roues ou de toute autre partie du véhicule jugée nécessaire pour atténuer ce risque.
Article 6
La présente décision s'applique jusqu'au 1er octobre 2015.
Article 7
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 29 septembre 2014.