PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. října 2013,
kterým se schvaluje prozatímní opatření přijaté Francouzskou republikou v souladu s článkem 129 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, aby se omezilo používání amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty
(oznámeno pod číslem C(2013) 6658)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/505/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (1), a zejména na čl. 129 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Francouzská republika informovala dne 14. srpna 2013 v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 (ochranná doložka) Komisi, Evropskou agenturu pro chemické látky (dále jen „agentura“) a ostatní členské státy o tom, že má oprávněné důvody domnívat se, že je nutné přijmout naléhavá opatření na ochranu veřejnosti před expozicí amoniaku uvolňovaného z amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty používaných v budovách. Francouzská republika přijala dne 21. června 2013 prozatímní opatření a zveřejnila je v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 3. července 2013.
(2)
Vyhláška ze dne 21. června 2013 o zákazu uvádění na trh, dovozu, prodeje a distribuce a výroby izolačních materiálů z buničité vaty s amonnými solemi jako adjuvanty (dále jen „vyhláška“) zakazuje uvádění na trh, dovoz, držení za účelem prodeje nebo distribuce, prodej nebo distribuci a výrobu izolačních materiálů z buničité vaty obsahujících amonné soli jako přídatné látky. Tyto výrobky musí být ve Francii rovněž staženy z trhu a z prodeje na náklady osoby, která je odpovědná za jejich první uvedení na trh.
(3)
Návrh vyhlášky byl podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (2) nejprve předložen Komisi. V souladu s čl. 9 odst. 7 uvedené směrnice Francie prohlásila, že zmíněná vyhláška je naléhavá, a Komise dospěla k názoru, že důvody, které Francie uvedla pro potvrzení naléhavosti této záležitosti, jsou uspokojivé.
(4)
V návaznosti na výzvu Komise Francie vyhlášku znovu předložila v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006. Komise ji prozkoumala spolu s předloženými vědeckými a technickými informacemi. Komise ohledně vyhlášky uspořádala krátkou konzultaci s členskými státy a zúčastněnými stranami.
(5)
Vzhledem ke krátké lhůtě, během níž musí Komise podle čl. 129 odst. 2 nařízení (ES) č. 1907/2006 přijmout rozhodnutí ohledně prozatímního opatření, musí své rozhodnutí založit především na informacích, které jí poskytla Francie.
(6)
Do září 2011 obsahovaly izolační materiály z buničité vaty ve Francii kyselinu boritou, která měla funkci jako látka zpomalující hoření a biocidní látka. Po zákazu kyseliny borité pro biocidní účely a za účelem zachování těch vlastností určitých izolačních materiálů (včetně buničité vaty), které zajišťují zpomalování hoření, nahradilo francouzské výrobní odvětví sloučeniny boru amonnými solemi.
(7)
Toto francouzské opatření je oprávněné na základě incidentů zaznamenaných vnitrostátními toxikologickými středisky (několik případů intoxikace osob od listopadu 2011) a stížností zaznamenaných profesním sdružením výrobců izolačních materiálů z buničité vaty (asi 150 případů). Francouzské orgány rovněž měřily koncentraci amoniaku v domech, ohledně nichž byly podány stížnosti, a tato měření prokázala, že úrovně expozice amoniaku jsou vyšší než referenční toxikologické hodnoty pro bezpečnou dlouhodobou expozici. Proto by amonné soli měly být nahrazeny.
(8)
Informace, které poskytla Francie, naznačují, že amonné soli v izolačních materiálech z buničité vaty představují riziko pro lidské zdraví, které nelze odpovídajícím způsobem kontrolovat a které musí být řešeno. V tomto konkrétním případě by v zájmu dosažení rychlé harmonizace vnitřního trhu a současně v zájmu vysoké úrovně ochrany lidského zdraví mělo být opatření přijaté Francií považováno za naléhavé, jak vyžaduje ustanovení čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006.
(9)
Jelikož prozatímní opatření přijaté Francií spočívá v omezení uvedení na trh nebo použití určité látky, požaduje ustanovení čl. 129 odst. 3 nařízení (ES) č. 1907/2006, aby Francie zahájila řízení o omezení na úrovni Unie tím, že předloží agentuře dokumentaci podle přílohy XV do tří měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
(10)
Na základě všech těchto důvodů by uvedená vyhláška měla být schválena.
(11)
Rozhodnutí podle čl. 129 odst. 2, kterým se schvaluje prozatímní opatření, musí stanovit dobu vymezenou pro toto schválení. Vzhledem ke lhůtě pro zahájení řízení o omezení na úrovni Unie stanovené v čl. 129 odst. 3 a aby byl poskytnut dostatečný čas pro rozhodnutí, které má být přijato v rámci běžného řízení o omezení poté, co Francie předloží dokumentaci podle přílohy XV, aniž by se musela prodlužovat doba platnosti schválení, měla by tato doba činit 21 měsíců.
(12)
Tímto rozhodnutím není nijak dotčeno rozhodnutí Komise podle článku 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 68 uvedeného nařízení.
(13)
Toto rozhodnutí je v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 133 nařízení (ES) č. 1907/2006,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. S výhradou odstavce 2 se prozatímní opatření oznámené Francouzskou republikou dne 14. srpna 2013 schvaluje na dobu 21 měsíců ode dne nabytí účinku tohoto rozhodnutí.
2. Platnost tohoto schválení vyprší k dřívějšímu z níže uvedených dat, pokud nastanou před uplynutím doby uvedené v odstavci 1:
-
datum, kdy se úprava přílohy XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 způsobem, který vyžaduje schválené prozatímní opatření, stane použitelnou, nebo
-
šest měsíců po ukončení řízení o omezení stanoveném v článcích 69 až 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud Komise nepředložila návrh omezení.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 15. října 2013.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 14. října 2013.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 14 octobre 2013
autorisant la mesure provisoire prise par la République française de restreindre l’utilisation des sels d’ammonium dans les isolants à base de ouate de cellulose, conformément à l’article 129 du règlement (CE) no 1907/2006 du Parlement européen et du Conseil concernant l’enregistrement, l’évaluation et l’autorisation des substances chimiques, ainsi que les restrictions applicables à ces substances (REACH)
[notifiée sous le numéro C(2013) 6658]
(Le texte en langue française est le seul faisant foi.)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2013/505/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1907/2006 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2006 concernant l’enregistrement, l’évaluation et l’autorisation des substances chimiques, ainsi que les restrictions applicables à ces substances (REACH), instituant une Agence européenne des produits chimiques, modifiant la directive 1999/45/CE et abrogeant le règlement (CEE) no 793/93 du Conseil et le règlement (CE) no 1488/94 de la Commission ainsi que la directive 76/769/CEE du Conseil et les directives 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE et 2000/21/CE de la Commission (1), et notamment son article 129, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 14 août 2013, la République française a informé la Commission, l’Agence européenne des produits chimiques (ci-après dénommée l’«Agence») et les autres États membres, conformément à l’article 129, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1907/2006 (clause de sauvegarde), qu’elle était fondée à estimer qu’une action d’urgence était indispensable pour protéger le public d’une exposition à l’ammoniac dégagé par les sels d’ammonium contenus dans les isolants à base de ouate de cellulose employés dans les bâtiments. La France a adopté une mesure provisoire, le 21 juin 2013, et l’a publiée au Journal officiel de la République française le 3 juillet 2013.
(2)
L’arrêté du 21 juin 2013 relatif à l’interdiction de mise sur le marché, d’importation, de vente et de distribution et de fabrication d’isolants à base de ouate de cellulose adjuvantés de sel d’ammonium (ci-après dénommé l’«arrêté») interdit la mise sur le marché, l’importation, la détention en vue de la vente ou de la distribution, la vente ou la distribution et la fabrication des isolants à base de ouate de cellulose contenant des sels d’ammonium comme adjuvants. Ces produits doivent également être retirés du marché français et être rappelés au frais du responsable de leur première mise sur le marché.
(3)
Dans un premier temps, le projet d’arrêté a été soumis à la Commission en application de la directive 98/34/CE du Parlement européen et du Conseil (2). Conformément à l’article 9, paragraphe 7, de cette directive, la France estimait que l’arrêté était urgent, et la Commission a considéré que les motifs fournis pour invoquer l’urgence étaient satisfaisants.
(4)
À l’invitation de la Commission, la France a réintroduit l’arrêté au titre de l’article 129, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1907/2006. La Commission a procédé à l’examen du texte ainsi que des informations scientifiques et techniques connexes. En outre, elle a consulté succinctement les États membres et les parties prenantes au sujet de l’arrêté.
(5)
Compte tenu du peu de temps dont elle dispose pour statuer sur les mesures provisoires en application de l’article 129, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1907/2006, la Commission doit principalement fonder sa décision sur les informations que la France lui fournit.
(6)
Jusqu’en septembre 2011, les isolants à base de ouate de cellulose disponibles sur le marché français contenaient de l’acide borique, qui agissait comme retardateur de flamme et comme biocide. Après l’interdiction de l’acide borique en tant qu’agent biocide, et afin de préserver les propriétés ignifuges de certains isolants (y compris de la ouate de cellulose), les industriels français ont remplacé les composés du bore par des sels d’ammonium.
(7)
La mesure prise par la France est justifiée, compte tenu des incidents enregistrés par les centres nationaux antipoison (plusieurs cas de personnes intoxiquées depuis novembre 2011) et des plaintes reçues par les organisations professionnelles de producteurs d’isolants à base de cellulose (environ 150 cas). Les autorités françaises ont également mesuré les concentrations d’ammoniac dans les logements pour lesquels des plaintes avaient été déposées, et les valeurs enregistrées montrent que les niveaux d’exposition y étaient plus élevés que les valeurs toxicologiques de référence prévues pour une exposition sans danger à long terme. Les sels d’ammonium devraient donc être remplacés.
(8)
Les informations fournies par la France indiquent que les sels d’ammonium présents dans les isolants à base de ouate de cellulose présentent un risque pour la santé qui ne peut être valablement maîtrisé et qui appelle la prise de mesures adéquates. En l’espèce, dans l’intérêt d’une harmonisation rapide du marché intérieur en liaison avec un niveau élevé de protection de la santé humaine, il y a lieu de considérer que la mesure prise par la France revêt l’urgence requise par l’article 129, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1907/2006.
(9)
Étant donné que la mesure provisoire prise par la France consiste en une restriction à la mise sur le marché ou à l’utilisation d’une substance, l’article 129, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1907/2006 exige que ce pays engage une procédure de restriction européenne en présentant à l’Agence un dossier établi conformément à l’annexe XV, dans les trois mois suivant la date de la présente décision.
(10)
Pour tous ces motifs, il convient d’autoriser l’arrêté.
(11)
Toute décision autorisant une mesure provisoire en vertu de l’article 129, paragraphe 2, doit assortir celle-ci d’une période définie. Compte tenu du délai prévu à l’article 129, paragraphe 3, la durée de la période en question devrait être fixée à vingt et un mois pour engager la procédure européenne de restriction et pour ménager un délai suffisant à la prise d’une décision dans le cadre de la procédure de restriction normale, après le dépôt d’un dossier au titre de l’annexe XV par la France, sans qu’il soit nécessaire de proroger l’autorisation.
(12)
La présente décision est sans préjudice de toute décision prise par la Commission en vertu de l’article 73 du règlement (CE) no 1907/2006 lorsque les conditions prévues à l’article 68 dudit règlement sont remplies.
(13)
La présente décision est conforme à l’avis du comité établi à l’article 133 du règlement (CE) no 1907/2006,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Sous réserve du paragraphe 2, la mesure provisoire notifiée par la République française le 14 août 2013 est autorisée pour une durée de vingt et un mois à compter de la date d’effet de la présente décision.
2. L’autorisation expire à la première des dates suivantes si l’une d’elles survient avant l’expiration de la période visée au paragraphe 1:
-
la date d’applicabilité d’une adaptation de l’annexe XVII du règlement (CE) no 1907/2006 dans le sens demandé par la mesure provisoire autorisée,
-
six mois après l’aboutissement de la procédure de restriction prévue aux articles 69 à 73 du règlement (CE) no 1907/2006, si la Commission ne propose pas de projet de restriction.
Article 2
La présente décision prend effet le 15 octobre 2013.
Article 3
La République française est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 14 octobre 2013.