NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1067/2013
ze dne 30. října 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kontaminujících látek, a to dioxinů, PCB s dioxinovým efektem a PCB bez dioxinového efektu v játrech suchozemských zvířat
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro dioxiny a polychlorované bifenyly s dioxinovým efektem v řadě potravin včetně jater některých suchozemských zvířat.
(2)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (Výbor) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) přijal 5. července 2011 na žádost Komise stanovisko k posouzení rizika pro veřejné zdraví v souvislosti s výskytem vysokých hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých (3).
(3)
Na žádost Komise by mělo stanovisko určit, zda může u spotřebitelů z podskupin obyvatelstva, které tyto výrobky konzumují (nadměrní konzumenti, lidé se zvláštními požadavky na stravu), dojít ke zvýšení zdravotního rizika. Stanovisko by také mělo posoudit možné příčiny výskytu zvýšených hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých a poskytnout vědecké informace o tom, zda by bylo v budoucnosti vhodné stanovit regulační hodnoty v játrech na základě výrobku, ne na základě obsahu tuku.
(4)
Výbor dospěl k závěru, že pravidelná konzumace ovčích jater by vedla k nárůstu expozice dioxinům a PCB s dioxinovým efektem v průměru přibližně o 20 %. V ojedinělých případech by mohla konzumace ovčích jater vést k příjmům převyšujícím tolerovatelný týdenní příjem těchto kontaminujících látek. Výbor dospěl k závěru, že častá konzumace ovčích jater, zejména u žen v plodném věku a dětí, může představovat zdravotní riziko.
(5)
Dále výbor dospěl k závěru, že půda a sedimenty jsou přirozenými zásobárnami dioxinů a PCB. Přenos dioxinů a PCB s dioxinovým efektem z půdy na rostliny přes kořenový systém je však celkově zanedbatelný. V minulých několika letech byly v řadě vzorků ovčích jater z různých zemí Evropy zjištěny vysoké koncentrace dioxinů a PCB, i když nebyly spojeny s konkrétními zdroji kontaminace. V případě ovcí je hlavním způsobem expozice pastva. Při pastvě mohou ovce přijmout i půdu, a to buď skrze částice, které ulpěly na rostlinách, nebo přímo při konzumaci pastvinné vegetace blízko povrchu země. Příjem půdy je značně proměnlivý a velmi se liší v závislosti na ročním období: průměrný příjem půdy činí podle zjištění asi 8 % z příjmu sušiny. Celkově může příjem půdy podstatně zvýšit expozici ovcí dioxinům a PCB. O přenosu dioxinů nebo PCB z krmiva do ovčích jater je k dispozici jen omezené množství údajů. V závislosti na polychlorovaném dibenzo-p-dioxinu (PCDD), polychlorovaném dibenzofuranu (PCDF) nebo kongenerech PCB se zaznamenané přenosové poměry pohybovaly mezi 5 a 175 a byly asi čtyřikrát vyšší v játrech než v mase nebo ledvinách.
(6)
Úřad EFSA dospěl k závěru, že ovčí játra jsou významným orgánem k ukládání dioxinů a PCB. Rozdíly v metabolismu by částečně mohly vysvětlit poměrně vysoké ukládání dioxinů a podobných sloučenin v játrech ovcí ve srovnání se skotem.
(7)
Dále úřad EFSA dospěl k závěru, že i kdyby byla možná sekvestrace jater a výskyt dioxinů a PCB by nebyl úplně spojen s tukovým podílem jater, nemělo by to žádný vliv na výsledek, ať už vyjádřený v poměru k tuku nebo čerstvé tkáni, protože veškeré dioxiny a PCB se extrahují analytickým postupem, bez ohledu na to, v jaké části jater se vyskytují.
(8)
Komise požádala referenční laboratoř Evropské unie (EURL) pro dioxiny a PCB v krmivech a potravinách, aby přezkoumala, jaký vliv mají různé metody extrakce na hladiny dioxinů a PCB v játrech ovcí s ohledem na uvedení analytického výsledku v poměru k tuku nebo čerstvé hmotnosti. Laboratoř EURL dospěla k závěru, že rozdíly v koncentracích dioxinů a PCB byly podstatně vyšší v poměru k tuku než v poměru k čerstvé hmotnosti. Koncentrace dioxinů a PCB v poměru k tuku v ovčích játrech závisely na použité metodě extrakce nebo rozpouštědlech, a tedy na výsledném obsahu tuku. Při porovnání výsledků v poměru k čerstvé hmotnosti byly hladiny dioxinů a PCB srovnatelné.
(9)
Aby byly zaručeny srovnatelné výsledky a zajištěn jednotný postup prosazování v celé Unii, pokud jde o dioxiny a PCB v játrech suchozemských zvířat, je proto vhodné stanovit maximální limity v poměru k čerstvé hmotnosti, jak už byly stanoveny pro rybí játra a výrobky z nich.
(10)
Je třeba zajistit, aby se tyto maximální limity nevztahovaly na potraviny, které jsou v souladu s právními předpisy uváděny na trh před datem použitelnosti.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pozměňovací ustanovení
V příloze nařízení (ES) č. 1881/2006 se bod 5.2 nahrazuje tímto:
„5.2
Játra suchozemských zvířat uvedených v bodě 5.1 kromě jater ovcí a výrobků z nich
0,30 pg/g čerstvé hmotnosti
0,50 pg/g čerstvé hmotnosti
3,0 ng/g čerstvé hmotnosti
Ovčí játra a výrobky z nich
1,25 pg/g čerstvé hmotnosti
2,00 pg/g čerstvé hmotnosti
3,0 ng/g čerstvé hmotnosti“
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. Toto nařízení se nepoužije na výrobky uvedené na trh před 1. lednem 2014 v souladu s ustanoveními použitelnými k tomuto datu.
2. Prokázat, kdy byly produkty uvedeny na trh, je úkolem hospodářského subjektu v potravinářském odvětví.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. října 2013.
RÈGLEMENT (UE) No 1067/2013 DE LA COMMISSION
du 30 octobre 2013
modifiant le règlement (CE) no 1881/2006 en ce qui concerne les teneurs maximales en dioxines, PCB de type dioxine et PCB autres que ceux de type dioxine dans le foie des animaux terrestres
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CEE) no 315/93 du Conseil du 8 février 1993 portant établissement des procédures communautaires relatives aux contaminants dans les denrées alimentaires (1), et notamment son article 2, paragraphe 3,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1881/2006 de la Commission du 19 décembre 2006 portant fixation de teneurs maximales pour certains contaminants dans les denrées alimentaires (2) fixe les teneurs maximales applicables aux dioxines et aux polychlorobiphényles (PCB) de type dioxine dans une série de denrées alimentaires, notamment le foie de certains animaux terrestres.
(2)
À la demande de la Commission, le groupe scientifique sur les contaminants de la chaîne alimentaire (ci-après le «groupe») de l’Autorité européenne de sécurité des aliments (EFSA) a adopté, le 5 juillet 2011, un avis sur les risques pour la santé publique liés à la présence de niveaux élevés de dioxines et de PCB de type dioxine dans le foie d’ovin et de cervidé (3).
(3)
La Commission a demandé que l’avis indique s’il existe une éventuelle aggravation des risques pour la santé du consommateur pour les sous-groupes de la population qui consomment ces produits (par exemple les gros consommateurs, les personnes suivant des régimes spécifiques, etc.). L’avis doit également étudier pourquoi des niveaux élevés de dioxines et de PCB ont été découverts dans le foie d’ovin et de cervidé et fournir des éléments scientifiques sur l’opportunité de fixer, à l’avenir, des niveaux réglementaires dans le foie par rapport au produit plutôt que par rapport aux graisses.
(4)
Le groupe a conclu que la consommation régulière de foie d’ovin augmenterait en moyenne d’à peu près 20 % l’exposition naturelle aux dioxines et aux PCB de type dioxine. Dans certains cas, la consommation de foie d’ovin pourrait entraîner l’absorption de fortes doses excédant la dose hebdomadaire tolérable (DHT) de ces contaminants. Le groupe a conclu que la consommation fréquente de foie d’ovin, en particulier par les femmes en âge de procréer et par les enfants, pourrait constituer un problème pour la santé.
(5)
Le groupe a également conclu que les sols et les sédiments étaient des réservoirs naturels de dioxines et de PCB. Le transfert de dioxines et de PCB du sol aux plantes par le système radiculaire est généralement négligeable. Ces dernières années, un certain nombre d’échantillons de foie d’ovin de divers pays européens ont révélé des concentrations élevées de dioxines et de PCB, non associées cependant à des sources de contamination spécifiques. Pour les ovins, la pâture est l’un des principaux facteurs d’exposition. En pâture, les animaux peuvent absorber de la terre sous forme de particules déposées sur les végétaux ou directement en ingérant des herbes proches de la surface du sol. L’absorption de terre est très variable et dépend fortement des saisons: la médiane déclarée s’établissait à hauteur de 8 % de l’ingestion de matière sèche. Dans l’ensemble, l’absorption de terre pourrait contribuer de manière substantielle à l’exposition des ovins aux dioxines et aux PCB. Peu de données sont disponibles concernant le transfert de dioxines et/ou de PCB des aliments des ovins à leur foie. En fonction des congénères des polychlorodibenzo-para-dioxines (PCDD), des polychlorodibenzofuranes (PCDF) ou des PCB considérés, les rapports de transfert enregistrés variaient de 5 à 175 et étaient environ quatre fois plus élevés pour le foie que pour la viande ou les rognons.
(6)
L’EFSA a également conclu que le foie d’ovin était un important organe de stockage de dioxines et de PCB. Les différences de métabolisme pourraient expliquer en partie que le stockage de dioxines et de composés analogues soit relativement plus élevé dans le foie des ovins que dans celui des bovins.
(7)
L’EFSA a conclu que, même s’il y avait une éventuelle rétention hépatique et que les dioxines et les PCB n’étaient pas totalement associés à la fraction lipidique du foie, cela n’aurait aucune influence sur le résultat, qu’il soit exprimé sur la base des graisses ou du poids de viande fraîche, puisque toutes les dioxines et les PCB sont extraits pendant la procédure analytique quelle que soit la partie du foie où ils sont présents.
(8)
Le laboratoire de référence de l’Union européenne (LRUE) pour les dioxines et les PCB dans les aliments pour animaux et les denrées alimentaires a été invité par la Commission à étudier l’influence des différentes méthodes d’extraction sur les niveaux de dioxines et de PCB dans le foie d’ovin en vue de l’expression du résultat analytique sur la base des graisses ou du poids à l’état frais. Le LRUE a conclu que les écarts de concentration en dioxines et PCB étaient nettement plus élevés sur la base des graisses que sur la base du poids à l’état frais. Les concentrations en dioxines et en PCB exprimées par rapport aux graisses dans le foie d’ovin dépendaient de la méthode d’extraction employée ou des solvants utilisés et donc de la teneur en graisses. Un examen des résultats sur la base du poids à l’état frais faisait apparaître des niveaux de dioxines et de PCB tout à fait comparables.
(9)
Par conséquent, afin d’assurer la comparabilité des résultats et une application uniforme de la législation dans l’ensemble de l’Union en ce qui concerne les dioxines et les PCB dans le foie des animaux terrestres, il convient de fixer les teneurs maximales sur la base du poids à l’état frais comme cela est déjà le cas pour le foie de poisson et ses produits dérivés.
(10)
Il convient d’établir que ces teneurs maximales ne s’appliquent pas aux denrées alimentaires légalement placées sur le marché avant la date d’application du présent règlement.
(11)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Dispositions modificatrices
À l’annexe du règlement (CE) no 1881/2006, le point 5.2 est remplacé par le texte suivant:
«5.2
Foies des animaux terrestres visés au point 5.1, à l’exception des foies d’ovin et des produits dérivés de ces foies
0,30 pg/g de poids à l’état frais
0,50 pg/g de poids à l’état frais
3,0 ng/g de poids à l’état frais
Foies d’ovin et leurs produits dérivés
1,25 pg/g de poids à l’état frais
2,00 pg/g de poids à l’état frais
3,0 ng/g de poids à l’état frais»
Article 2
Dispositions transitoires
1. Le présent règlement ne s’applique pas aux produits mis sur le marché avant le 1er janvier 2014 conformément aux dispositions applicables à cette date.
2. Il incombe à l’exploitant du secteur alimentaire de prouver à quelle date les produits ont été mis sur le marché.
Article 3
Entrée en vigueur et application
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique à compter du 1er janvier 2014.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 30 octobre 2013.