ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 472/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014
o Evropském roku pro rozvoj (2015)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 209 a čl. 210 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2013 (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním cílem politiky rozvojové spolupráce je zmírňování chudoby a v konečném důsledku její vymýcení, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy o Evropské unii a v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie. Celosvětový boj proti chudobě pomůže rovněž vybudovat stabilnější, mírumilovnější a spravedlivější svět s větší mírou prosperity, který by odrážel vzájemnou závislost bohatších a chudších zemí.
(2)
Jak je uvedeno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. října 2012 nazvaném „Agenda pro změnu: budoucnost rozvojové politiky EU“, podstatou rozvojové spolupráce je rovněž podpora všech stránek lidského rozvoje a naplňování potřeb lidí ve všech směrech, včetně kulturního rozměru.
(3)
Unie poskytuje pomoc v oblasti rozvojové spolupráce od roku 1957 a je nyní největším dárcem oficiální rozvojové pomoci na světě.
(4)
Lisabonská smlouva pevně ukotvila rozvojovou politiku v rámci vnější činnosti Unie, aby podpořila zájem Unie na vytvoření stabilního a prosperujícího světa. Rozvojová politika pomáhá řešit také další globální výzvy a přispívá k plnění strategie Evropa 2020, uvedené ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020 Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“.
(5)
Unie zaujímá vedoucí postavení při vytváření a provádění koncepce soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, která je zaměřena na posílení součinnosti mezi politikami, jež se pomoci bezprostředně netýkají, a rozvojovými cíli, s cílem zajistit, aby politiky Unie podporovaly potřeby rozvojových zemí související s rozvojem nebo přinejmenším aby nebyly v rozporu s cílem vymýtit chudobu.
(6)
V roce 2000 se mezinárodní společenství zavázalo, že do roku 2015 uskuteční konkrétní kroky v boji proti chudobě, a to přijetím rozvojových cílů tisíciletí, jež byly schváleny Unií a členskými státy.
(7)
Ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: „Evropský konsenzus“ (3), který i nadále tvoří nejkomplexnější základ rozvojové spolupráce Unie, se Unie vyzývá, aby pomáhala posilovat úlohu nových členských států jakožto nových dárců.
(8)
Náš svět prošel v posledních letech obrovskými změnami, včetně výrazných globálních posunů v hospodářské a politické rovnováze. Na světovou scénu vstoupili noví aktéři, včetně soukromých a jiných nestátních subjektů. I když většina celosvětového hrubého domácího produktu připadá na rozvinuté a rychle se rozvíjející ekonomiky, rychle se rozvíjející země se stávají nejdůležitější hybnou silou celosvětového růstu a již nyní mají výrazný vliv na světovou ekonomiku.
(9)
Životně důležitá je v rychle se měnícím světě kontinuita podpory rozvojové spolupráce. Přibližně 1,3 miliardy lidí stále ještě žije v extrémní příjmové chudobě a potřeby pro lidský rozvoj mnoha dalších nejsou dosud uspokojeny. Téměř všude na světě se prohloubily nerovnosti v rámci jednotlivých zemí. Přirozené životní prostředí se ocitá pod stále vyšším tlakem a důsledky změny klimatu obzvláště těžce dopadají na rozvojové země. Tyto problémy jsou univerzální a vzájemně spolu souvisejí, proto je musí řešit všechny země společně.
(10)
Byly zahájeny diskuse o rámci na období po roce 2015: v návaznosti na sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvané „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a na závěry Rady ze dne 14. května 2012 týkající se Agendy pro změnu, která již vedly k zásadní změně orientace rozvojové politiky Unie, Komise vyjádřila svůj názor ve sdělení ze dne 27. února 2013 nazvaném „Důstojný život pro všechny: skoncovat s chudobou a umožnit světu udržitelnou budoucnost“, a ve svých závěrech ze dne 25. června 2013 Rada přijala „Souhrnný rámec na období po roce 2015“, jejichž cílem je vyřešit nedostatky stávajícího rámce pro rozvoj a stanovit společný postup pro vytvoření zastřešujícího mezinárodního rámce, jenž by řešil tematiku vymýcení chudoby společně s problémy týkajícími se udržitelnosti.
(11)
Rok 2015 by měl být symbolickým a zároveň rozhodujícím rokem, neboť je posledním rokem pro dosažení společně dohodnutých rozvojových cílů tisíciletí, a nabízí tedy jedinečnou příležitost zhodnotit mezinárodní závazky. Rok 2015 bude rovněž rokem, ve kterém by měla být přijata zásadní mezinárodní rozhodnutí o rámci pro rozvoj, který má v příštích desetiletích nahradit rámec pro rozvojové cíle tisíciletí.
(12)
Rok 2015 je vhodným rokem k předložení výsledků rozvojové politiky Unie, kterých bylo dosaženo v návaznosti na uplatnění zásad stanovených ve sdělení Komise o Agendě pro změnu.
(13)
Rok 2015 bude také rokem, během kterého se v členských státech uskuteční důležité mezinárodní události, jako je Světová výstava „Nasytit planetu - energie pro život“ v Miláně, jež budou představovat zvláštní příležitost k diskuzi o celosvětové rozvojové politice a k uskutečnění rozsáhlého informování veřejnosti o udržitelném rozvoji a s ním spojených otázkách.
(14)
Ve svém usnesení o Agendě o změně vyzval Evropský parlament Komisi, aby vyhlásila rok 2015 Evropským rokem pro rozvoj, a vyjádřil naději, že takové opatření zvýší viditelnost rozvojové spolupráce.
(15)
Rok 2015 by měl tedy být vyhlášen Evropským rokem pro rozvoj (dále jen „evropský rok“) s cílem zvýšit povědomí veřejnosti o stávající orientaci rozvojové politiky Unie. Je třeba přinést informace o tom, jak může Unie hledící za své hranice pomoci se zajištěním celosvětové udržitelnosti. V tomto kontextu je třeba více hovořit o celosvětové vzájemné závislosti a o tom, že rozvoj je víc než pouhá pomoc.
(16)
Klíčem k zajištění úspěšného dopadu činnosti Unie v oblasti rozvoje je míra podpory veřejnosti, politické podpory a účinného a účelného vynakládání veřejných prostředků za účelem dosažení výsledků v oblasti rozvoje. Evropský rok by proto měl být příležitostí ke zvyšování informovanosti, mimo jiné i prostřednictvím veřejné politické diskuze a vzdělávání o otázkách rozvoje, podnětem k větší aktivitě v této oblasti a k výměně osvědčených postupů mezi členskými státy, místními a regionálními orgány, občanskou společností, soukromým sektorem, sociálními partnery a mezinárodními subjekty a organizacemi, které se zabývají problematikou rozvoje. Měl by pomoci soustředit politickou pozornost na tuto problematiku a mobilizovat všechny zúčastněné strany, aby se prosadila a podpořila další opatření a iniciativy na úrovni Unie a členských států ve spolupráci s příjemci rozvojové pomoci a jejich zástupci.
(17)
V rámci evropského roku by se měla zvýšit informovanost o všech formách diskriminace na základě pohlaví, kterým čelí ženy a dívky v různých regionech, zejména pokud jde o přístup ke vzdělání, k pracovním příležitostem a k systémům zdravotnictví a o nucené sňatky, sexuální vykořisťování, mrzačení pohlavních orgánů a jiné podobné praktiky.
(18)
Ze zvláštního průzkumu Eurobarometr č. 392 zveřejněného v říjnu 2012 a nazvaného „Globální solidarita: Evropané a rozvojová pomoc“ vyplynulo, že pomoc lidem v partnerských zemích se u občanů Unie těší silné podpoře ve výši 85 %. Jak se uvádí v tomto průzkumu, navzdory současné hospodářské situaci se více než šest občanů z deseti domnívá, že by mělo dojít ke zvýšení pomoci poskytované osobám v partnerských zemích. Zároveň z tohoto průzkumu jasně vyplynulo, že lidé toho o rozvojové spolupráci Unie mnoho nevědí; toto zjištění implikuje potřebu lepší komunikace s lidmi.
(19)
Účinná koordinace aktivit všech partnerů působících na úrovni Unie a na celostátní, regionální a místní úrovni je condicio sine qua non skutečně účinného evropského roku. Při prosazování rozvojové politiky Unie hrají v tomto případě obzvláště důležitou roli místní a regionální partneři.
(20)
Různorodé vnitrostátní socioekonomické a kulturní kontexty a citlivé otázky vyžadují, aby se činnosti v rámci evropského roku decentralizovaly na vnitrostátní úroveň, a to v souladu s článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4). Stanovení priorit na vnitrostátní úrovni by však mělo být koordinováno spolu s Komisí s cílem zajistit soulad se strategickými cíli evropského roku. Pro zajištění synergického působení a úspěšný průběh evropského roku je důležitá v prvé řadě pečlivá koordinace činnosti Komise a členských států.
(21)
Účast na financovaných činnostech evropského roku by měla být kromě členských států umožněna i kandidátským zemím, na něž se vztahuje předvstupní strategie, a to v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení. Je třeba podporovat koordinaci s vnitrostátními opatřeními, zejména s vnitrostátními programy pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti. Míra a forma zapojení do evropského roku by měla být na zvážení každého členského státu.
(22)
Měla by být zajištěna soudržnost a doplňkovost s dalšími právními předpisy a akcemi Unie, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5), včetně programu pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti, s Evropským rozvojovým fondem, evropským nástrojem sousedství zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (6) a s dalšími nástroji Unie pro financování vnější činnosti, které mají význam pro rozvojovou politiku.
(23)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případně správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(24)
Aby bylo možné optimalizovat účinnost a účelnost akcí plánovaných na evropský rok, je důležité, aby byl soubor přípravných akcí proveden v roce 2014.
(25)
Komise již přijala nejrůznější opatření na podporu politik rozvoje a ke zvýšení informovanosti občanů o rozvojové spolupráci. Pro účely evropského roku by se tato stávající opatření měla využívat co nejvíce.
(26)
Primární odpovědnost za zvyšování povědomí občanů o problematice rozvoje leží na členských státech. Akce na úrovni Unie doplňuje iniciativy přijímané na celostátní, regionální a místní úrovni, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které dne 22. října 2008 podepsal Evropský parlament, Rada a Komise.
(27)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, vzhledem k potřebě mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, zvyšování povědomí o této problematice napříč Unií a šíření osvědčených postupů, ale spíše jich, z důvodu rozsahu evropského roku, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2015 se vyhlašuje „Evropským rokem pro rozvoj“ (dále jen „evropský rok“).
Motto evropského roku zní „Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost“.
Článek 2
Cíle
Cílem evropského roku je:
a)
informovat občany Unie o rozvojové spolupráci Unie a členských států a zdůraznit přitom výsledky, jichž Unie jakožto globální aktér spolu s členskými státy dosáhla a v jejichž dosahování bude v souladu s nejnovějšími jednáními o zastřešujícím rámci na období po roce 2015 pokračovat;
b)
podporovat přímé zapojení, kritické myšlení a aktivní zájem občanů Unie a zúčastněných stran o rozvojovou spolupráci, mimo jiné i o vytváření a provádění politik a
c)
zvýšit informovanost o přínosech rozvojové spolupráce Unie nejen z hlediska příjemců rozvojové pomoci Unie, ale také občanů Unie, a dospět k širšímu pochopení provázanosti politik v oblasti rozvoje, a podpořit mezi občany v Evropě a občany v rozvojových zemích smysl pro společnou odpovědnost, solidaritu a příležitosti v měnícím se a stále více vzájemně provázaném světě.
Článek 3
Opatření
1. Opatření přijatá k dosažení cílů evropského roku zahrnují tato opatření, která mohou být organizována na úrovni Unie a na celostátní, regionální nebo místní úrovni, jak je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí, a v souladu s čl. 6 odst. 5 v partnerských zemích:
a)
sdělovací kampaně za účelem šíření klíčových sdělení zaměřené na širokou veřejnost i na konkrétnější cílové skupiny, zejména na mladé lidi a další klíčové cílové skupiny, a to i prostřednictvím sociálních médií;
b)
pořádání konferencí, akcí a iniciativ ve spolupráci se všemi příslušnými zúčastněnými stranami s cílem podpořit aktivní účast a diskusi a zvýšit informovanost na všech úrovních;
c)
konkrétní opatření v členských státech zaměřená na podporu cílů evropského roku, zejména prostřednictvím vzdělávání o otázkách rozvoje, výměny informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi celostátními, regionálními, místními správami a jinými organizacemi, a
d)
provádění studií a průzkumů a šíření jejich výsledků.
2. Komise může označit další opatření jako přínosná pro cíle evropského roku a umožnit, aby odkazy na evropský rok a jeho motto mohly být použity k propagaci těchto opatření za podmínky, že budou přispívat k dosažení těchto cílů.
Článek 4
Koordinace s členskými státy
1. Komise vyzve členské státy, aby každý z nich jmenoval svého národního koordinátora pověřeného organizací účasti tohoto členského státu na evropském roce. Členské státy informují o takovém jmenování Komisi.
2. Národní koordinátoři v úzké spolupráci s Komisí konzultují a spolupracují s celou řadou příslušných zúčastněných stran, včetně občanské společnosti a soukromého sektoru, vnitrostátních parlamentů, sociálních partnerů a případně vnitrostátních agentur, a to na federální nebo nižší správní úrovni, včetně regionálních a místních orgánů, případně s příslušnými přidruženými zámořskými zeměmi a územími, nebo s kontaktními místy pro příslušné programy Unie.
3. Komise vyzve členské státy, aby jí do 1. září 2014 předložily svůj pracovní program, v němž budou uvedeny podrobnosti o vnitrostátních činnostech plánovaných na evropský rok v souladu s cíli evropského roku a s podrobnostmi o opatřeních uvedenými v příloze.
4. Před schválením pracovních programů Komise ověří, jak je stanoveno v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), že navrhovaná opatření jsou v souladu s cíli evropského roku.
Článek 5
Účast
Činností v rámci evropského roku, které mají být financovány z rozpočtu Unie, se mohou účastnit členské státy a kandidátské země, na něž se vztahuje předvstupní strategie, v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení.
Článek 6
Koordinace na úrovni Unie a provádění
1. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie, zejména prostřednictvím přijetí nezbytných rozhodnutí o financování v souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, tedy nástroj pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (8), evropský nástroj sousedství, nástroj přispívající ke stabilitě a míru zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (9), nástroj předvstupní pomoci zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (10) a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (11) (dále jen „nástroje pro financování vnější činnosti“).
2. Komise spolu s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) úzce spolupracuje s Evropským parlamentem, Radou a členskými státy, Evropským hospodářským a sociálním výborem, Výborem regionů a s orgány a sdruženími působícími na úrovni Unie v oblasti problematiky rozvoje.
3. Komise uspořádá zasedání národních koordinátorů s cílem koordinovat provádění evropského roku a vyměňovat informace o jeho provádění na úrovni Unie a členských států. Komise může pozvat zástupce občanské společnosti a regionálních a místních orgánů a členy Evropského parlamentu, aby se těchto zasedání účastnili jako pozorovatelé.
4. Komise uspořádá zasedání všech příslušných zúčastněných stran zapojených do rozvojové spolupráce Unie, které jí budou nápomocny při provádění evropského roku na úrovni Unie. Na tato zasedání jsou zváni národní koordinátoři.
5. Komise zajistí, aby se téma evropského roku stalo prioritou sdělovacích činností jejích zastoupení v členských státech a delegací EU v partnerských zemích. Pokud jde o jejich účast na činnostech souvisejících s evropským rokem, a to bez ohledu na to, zda probíhají v Unii, nebo ve třetích zemích, je podpora rozvojovým partnerům ve třetích zemích poskytována prostřednictvím delegací EU a zámořské země a území jsou podporovány příslušnou institucionální cestou.
6. ESVČ a delegace EU učiní z evropského roku nedílnou součást své současné informační a sdělovací činnosti.
Článek 7
Soudržnost a doplňkovost
V souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, Komise zajistí, aby opatření stanovená v tomto rozhodnutí byla v souladu s ostatními unijními, celostátními a regionálními opatřeními, která přispívají k dosažení cílů evropského roku, a aby v plné míře doplňovala stávající unijní, celostátní a regionální opatření.
Článek 8
Zvláštní ustanovení o finanční a nefinanční podpoře
1. Celounijní opatření uvedená v části A přílohy vedou k zadávání veřejných zakázek nebo udělování grantů financovaných Unií v souladu s hlavou V a VI nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Celounijní opatření uvedená v části B přílohy mohou být spolufinancována Unií.
3. Komise může postupem uvedeným v části C přílohy poskytnout spolufinancování každému národnímu koordinátorovi.
4. Je-li to vhodné, mohou být stávající programy, které přispívají k podpoře rozvoje, použity k podpoře evropského roku, a to aniž jsou dotčeny jejich cíle a rozpočty. Ve vnitrostátních pracovních programech lze rovněž zohlednit mimořádné úsilí členských států při řízení akcí a činnosti v oblasti mezinárodního rozvoje.
5. Komise může poskytnout nefinanční podporu činnostem prováděným veřejnými a soukromými organizacemi, které jsou v souladu s čl. 3 odst. 2.
6. Aby byla opatření způsobilá pro financování podle tohoto rozhodnutí, musejí účinně využívat veřejné zdroje, musejí přinášet přidanou hodnotu a musejí být orientována na výsledky.
Článek 9
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami a inspekcemi, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět audit na základě kontroly veškerých dokladů a kontrol a inspekcí na místě u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů, poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie na základě tohoto rozhodnutí.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) je oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13) s cílem zjistit, zda nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, pokud jde o grantovou dohodu, rozhodnutí o grantu nebo smlouvu, které jsou financovány podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv a hodnocení
Do 31. prosince 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení opatření stanovených v tomto rozhodnutí, aby bylo možné zvážit vhodné návazné kroky.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
DÉCISION No 472/2014/UE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 16 avril 2014
relative à l'Année européenne pour le développement (2015)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment son article 209 et son article 210, paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d'acte législatif aux parlements nationaux,
vu l'avis du Comité économique et social européen du 10 décembre 2013 (1),
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
La politique de coopération au développement a pour objectif prioritaire la réduction et, à long terme, l'éradication de la pauvreté, comme le disposent l'article 21 du traité sur l'Union européenne et l'article 208 du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne. La lutte contre la pauvreté dans le monde contribue aussi à édifier un monde plus stable, plus pacifique, plus prospère et plus juste, qui témoigne de l'interdépendance entre pays riches et pays pauvres.
(2)
Comme le précise la résolution du Parlement européen du 23 octobre 2012 intitulée «Un programme pour le changement: l'avenir de la politique de développement de l'Union européenne», la coopération au développement consiste également à promouvoir le développement humain et l'épanouissement de l'être humain dans toutes ses dimensions, y compris sa dimension culturelle.
(3)
L'Union apporte une aide à la coopération au développement depuis 1957 et elle est désormais le premier pourvoyeur mondial d'aide publique au développement.
(4)
Le traité de Lisbonne a fermement ancré la politique de développement dans l'action extérieure de l'Union, à l'appui de son intérêt à voir s'établir un monde stable et prospère. La politique de développement contribue également à relever d'autres défis mondiaux et à mettre en œuvre la stratégie Europe 2020, établie dans la communication de la Commission du 3 mars 2010 intitulée «Europe 2020, une stratégie pour une croissance intelligente, durable et inclusive».
(5)
L'Union a montré la voie en formulant et en mettant en œuvre le concept de cohérence des politiques au service du développement, qui vise à renforcer les synergies entre les politiques qui n'ont pas trait à l'aide et les objectifs de développement, afin de garantir que les politiques de l'Union répondent aux besoins de développement des pays en développement ou, à tout le moins, ne soient pas contraires à l'objectif d'éradication de la pauvreté.
(6)
En 2000, la communauté internationale s'est engagée à prendre des mesures concrètes d'ici à 2015 pour lutter contre la pauvreté, en adoptant les objectifs du millénaire pour le développement (OMD), acceptés par l'Union et les États membres.
(7)
La déclaration conjointe du Conseil et des représentants des gouvernements des États membres réunis au sein du Conseil, du Parlement européen et de la Commission sur la politique de développement de l'Union européenne, «Le consensus européen» (3), qui demeure le cadre le plus élaboré pour la coopération au développement menée par l'Union, invite celle-ci à contribuer à renforcer le rôle joué par les nouveaux États membres en tant que nouveaux donateurs.
(8)
Le monde a considérablement changé ces dernières années, subissant notamment de profondes modifications de l'équilibre économique et politique mondial. De nouveaux acteurs, y compris des acteurs privés et d'autres acteurs non gouvernementaux, ont fait leur apparition sur la scène mondiale. Si les économies développées et émergentes représentent la plus grande partie du produit intérieur brut mondial, ces dernières sont à présent devenues les principaux moteurs de la croissance mondiale et ont déjà une influence importante sur l'économie mondiale.
(9)
Dans un monde en rapide évolution, la poursuite du soutien à la coopération au développement est cruciale. Près de 1,3 milliard de personnes vivent encore dans une pauvreté monétaire extrême, et les besoins en matière de développement humain de bon nombre d'autres individus ne sont toujours pas satisfaits. Les inégalités au sein même des pays se sont creusées dans la plupart des régions du monde. L'environnement naturel est soumis à une pression croissante et les pays en développement sont particulièrement touchés par les effets du changement climatique. Ces défis sont universels et interdépendants et doivent être relevés par tous les pays agissant de concert.
(10)
Les discussions portant sur le cadre pour l'après 2015 ont débuté: sur la base de la communication de la Commission du 13 octobre 2011 intitulée «Accroître l'impact de la politique de développement de l'Union européenne: un programme pour le changement» et des conclusions du Conseil du 14 mai 2012 sur le programme pour le changement, qui ont déjà entraîné une réorientation majeure des politiques de développement de l'Union, la Commission a exposé son point de vue dans sa communication du 27 février 2013 intitulée «Une vie décente pour tous: éradiquer la pauvreté et offrir au monde un avenir durable» et, dans ses conclusions du 25 juin 2013, le Conseil a adopté le «Programme général pour l'après-2015», qui vise à remédier aux lacunes du cadre de développement actuel et à définir une approche commune pour regrouper en un cadre international universel la question de l'éradication de la pauvreté et celle de la durabilité.
(11)
L'année 2015 devrait être une année à la fois emblématique et charnière, étant donné qu'il s'agit de la dernière année fixée pour atteindre les OMD décidés collectivement et qu'elle offre ainsi une occasion unique de faire le bilan des engagements internationaux. L'année 2015 sera également l'année au cours de laquelle des décisions importantes doivent être prises au niveau international dans le cadre du développement qui remplace celui des OMD pour les prochaines décennies.
(12)
L'année 2015 est également le moment opportun pour présenter les résultats obtenus par la politique de développement de l'Union depuis l'application des principes énoncés par la Commission dans sa communication sur un programme pour le changement.
(13)
Par ailleurs, c'est au cours de l'année 2015 que se tiendront d'importantes manifestations internationales dans les États membres, telles que l'exposition universelle «Nourrir la planète - Énergie pour la vie» à Milan, qui sera l'occasion privilégiée d'évoquer les politiques de développement à l'échelle mondiale et de sensibiliser massivement l'opinion publique au développement durable et aux problématiques associées.
(14)
Dans sa résolution sur un programme pour le changement, le Parlement européen a invité la Commission à faire de 2015 l'Année européenne pour le développement, dans l'espoir que cette mesure accroîtrait la visibilité de la coopération au développement.
(15)
L'année 2015 devrait dès lors être désignée comme une «Année européenne pour le développement» (ci-après dénommée «Année européenne»), afin de donner l'occasion de sensibiliser le grand public à l'orientation actuelle de la politique de développement de l'Union. Il est nécessaire de faire savoir comment une Union ouverte sur le monde peut contribuer à garantir la viabilité de l'environnement mondial. Il importe pour cela de sensibiliser l'opinion publique à l'interdépendance mondiale et de montrer que le développement ne se limite pas à l'aide.
(16)
Une large adhésion de la population et un soutien politique fort, ainsi que la capacité à démontrer que les fonds publics sont utilisés de manière effective et efficace en vue d'aboutir à des résultats en matière de développement, sont indispensables au succès de l'action de l'Union en faveur du développement. L'Année européenne devrait donc servir de catalyseur pour sensibiliser l'opinion publique, y compris au moyen du débat politique public et de l'éducation au développement, en donnant une impulsion et en permettant un échange de bonnes pratiques entre les États membres, les autorités locales et régionales, la société civile, le secteur privé, les partenaires sociaux et les entités et organisations internationales associées aux questions de développement. Elle devrait contribuer à cristalliser l'attention politique et à mobiliser tous les intéressés afin d'aller de l'avant et de promouvoir de nouvelles actions et initiatives au niveau de l'Union et des États membres, en association avec les bénéficiaires de l'aide au développement et leurs représentants.
(17)
L'Année européenne devrait sensibiliser à toutes les formes de discrimination fondées sur le genre touchant les femmes et les jeunes filles dans différentes régions, notamment en termes d'accès à l'éducation, à l'emploi et aux systèmes de santé, ainsi qu'à des pratiques telles que le mariage forcé, l'exploitation sexuelle, les mutilations génitales et d'autres pratiques néfastes.
(18)
Le rapport Eurobaromètre spécial no 392 intitulé «La solidarité à travers le monde: les européens et l'aide au développement», publié en octobre 2012, a montré que 85 % des citoyens de l'Union étaient en faveur de l'aide aux populations des pays partenaires. Comme le précise ce rapport, en dépit du climat économique actuel, plus de six citoyens sur dix pensent que l'aide aux populations des pays partenaires devrait être augmentée. Dans le même temps, ce rapport a fait clairement apparaître une méconnaissance de la coopération au développement de l'Union, ce qui appelle à mieux communiquer sur le sujet.
(19)
Une coordination efficace entre tous les partenaires contribuant au niveau européen, national, régional et local est un préalable fondamental pour assurer l'efficacité d'une Année européenne. À cet égard, les partenaires locaux et régionaux ont un rôle particulier à jouer dans la promotion de la politique de développement de l'Union.
(20)
La diversité des sensibilités et des contextes socio-économiques et culturels nationaux nécessite qu'une partie des activités de l'Année européenne soit décentralisée au niveau national, conformément à l'article 58 du règlement (UE, Euratom) no 966/2012 du Parlement européen et du Conseil (4). Cependant, la définition des priorités politiques à l'échelon national devrait être coordonnée avec la Commission de manière à garantir leur cohérence avec les objectifs stratégiques de l'Année européenne. Il est primordial d'instaurer une coordination étroite entre les activités de la Commission et celles des États membres afin de créer des synergies et de faire que cette Année européenne soit un succès.
(21)
Outre les États membres, la participation aux activités à financer au cours de l'Année européenne devrait être ouverte aux pays candidats bénéficiant d'une stratégie de préadhésion, conformément aux principes généraux et aux modalités et conditions générales de participation de ces pays aux programmes de l'Union établis dans les accords-cadre respectifs et dans les décisions des conseils d'association. Il convient d'encourager la coordination avec les mesures nationales, notamment avec les programmes nationaux d'éducation et de sensibilisation au développement (DEAR). Le niveau de participation à l'Année européenne et la forme qu'elle prend devraient rester à la discrétion de chaque État membre.
(22)
Il convient d'assurer la cohérence et la complémentarité avec d'autres actes législatifs et actions de l'Union, notamment l'instrument de financement de la coopération au développement institué par le règlement (UE) no 233/2014 du Parlement européen et du Conseil (5), qui inclut le programme DEAR, le Fonds européen de développement, l'instrument européen de voisinage institué par le règlement (UE) no 232/2014 du Parlement européen et du Conseil (6) et d'autres instruments de l'Union pour le financement de l'action extérieure, lorsqu'ils sont pertinents pour la politique de développement.
(23)
Les intérêts financiers de l'Union européenne devraient être protégés tout au long du cycle de la dépense par l'application de mesures proportionnées, y compris la prévention et la détection des irrégularités, ainsi que les enquêtes correspondantes, le recouvrement des fonds perdus, indûment versés ou mal employés, et, le cas échéant, l'application de sanctions administratives et financières conformément au règlement (UE, Euratom) no 966/2012.
(24)
Afin d'optimiser l'efficacité et l'efficience des activités envisagées pour l'Année européenne, il importe qu'un ensemble d'actions préparatoires soient menées en 2014.
(25)
La Commission a déjà pris diverses mesures pour promouvoir les politiques de développement et informer les citoyens de l'Union de sa coopération au développement. Lesdites mesures existantes devraient être utilisées autant que possible pour l'Année européenne.
(26)
La responsabilité de la sensibilisation des citoyens aux questions liées au développement incombe en premier lieu aux États membres. L'action menée à l'échelle de l'Union complète les actions entreprises au niveau national, régional et local, et s'y ajoute, ainsi que cela est souligné dans la déclaration politique signée le 22 octobre 2008 par le Parlement européen, le Conseil et la Commission, intitulée «Communiquer l'Europe en partenariat».
(27)
Étant donné que les objectifs de la présente décision ne peuvent pas être atteints de manière suffisante par les États membres en raison de la nécessité de partenariats multilatéraux, de l'échange transnational d'informations et de la diffusion de bonnes pratiques au niveau de l'Union ainsi que de la sensibilisation à celles-ci, mais peuvent, en raison de l'envergure de l'Année européenne, l'être mieux au niveau de l'Union, celle-ci peut prendre des mesures, conformément au principe de subsidiarité consacré à l'article 5 du traité sur l'Union européenne. Conformément au principe de proportionnalité tel qu'énoncé audit article, la présente décision n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre ces objectifs,
ONT ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Objet
L'année 2015 est désignée «Année européenne pour le développement» (ci-après dénommée «Année européenne»).
La devise de l'Année européenne est «Notre monde, notre dignité, notre avenir».
Article 2
Objectifs
L'Année européenne a pour objectifs:
a)
d'informer les citoyens de l'Union sur la coopération au développement de l'Union et des États membres, en mettant en évidence les résultats que l'Union, agissant avec les États membres, a obtenus en tant qu'acteur mondial et ceux que les dernières discussions en date concernant le cadre général pour l'après 2015 permettront encore d'atteindre;
b)
d'encourager la participation directe des citoyens européens et des parties prenantes à la coopération au développement, et de susciter leur réflexion critique et leur intérêt actif dans ce domaine, y compris en ce qui concerne l'élaboration des politiques et leur mise en œuvre; et
c)
de sensibiliser aux avantages de la coopération au développement de l'Union, non seulement pour les bénéficiaires de l'aide de l'Union au développement, mais également pour les citoyens de l'Union, et de mieux faire comprendre la cohérence des politiques de développement, ainsi que de susciter entre les citoyens en Europe et les pays en développement un sentiment de responsabilité partagée, de solidarité et d'opportunité, dans un monde qui évolue et devient de plus en plus interdépendant.
Article 3
Mesures
1. Les mesures prises pour atteindre les objectifs de l'Année européenne incluent notamment les mesures suivantes, qui peuvent être organisées au niveau de l'Union ou au niveau national, régional ou local, ainsi que cela est énoncé dans l'annexe, et dans les pays partenaires, conformément à l'article 6, paragraphe 5:
a)
des campagnes de communication visant à diffuser des messages clés auprès du grand public et de publics plus spécifiques, notamment auprès des jeunes et d'autres groupes cibles clés, y compris par l'intermédiaire des médias sociaux;
b)
l'organisation de conférences, d'événements et d'initiatives associant toutes les parties prenantes concernées, afin de promouvoir la participation active, de stimuler le débat et de sensibiliser la population à tous les niveaux;
c)
des mesures concrètes dans les États membres visant à promouvoir les objectifs de l'Année européenne, en particulier par l'éducation au développement, l'échange d'informations et le partage d'expériences et de bonnes pratiques entre les administrations nationales, régionales ou locales et d'autres organisations; et
d)
des études et enquêtes et la diffusion de leurs résultats.
2. La Commission peut identifier d'autres mesures à même de concourir aux objectifs de l'Année européenne et peut autoriser que des références soient faites à l'Année européenne et à la devise à utiliser pour promouvoir ces mesures, pour autant qu'elles contribuent à la réalisation de ces objectifs.
Article 4
Coordination avec les États membres
1. La Commission invite chaque État membre à désigner un coordinateur national chargé d'organiser la participation dudit État membre à l'Année européenne. Les États membres informent la Commission d'une telle désignation.
2. Agissant en coordination étroite avec la Commission, les coordinateurs nationaux procèdent à des consultations et coopèrent avec un large éventail de parties prenantes, y compris la société civile et le secteur privé, les parlements nationaux, les partenaires sociaux et, s'il y a lieu, les agences nationales, l'État fédéral ou les administrations infranationales, y compris les autorités régionales et locales et, le cas échéant, les pays et territoires d'outre-mer (PTOM) associés, ou encore les points de contact nationaux pour les programmes de l'Union concernés.
3. La Commission invite les États membres à lui transmettre, au plus tard le 1er septembre 2014, leur programme de travail, qui présente en détail les activités nationales prévues pour l'Année européenne, conformément aux objectifs de l'Année européenne et aux détails des mesures figurant en annexe.
4. Avant d'approuver les programmes de travail, la Commission vérifie que ces activités respectent, conformément au règlement (UE, Euratom) no 966/2012 et au règlement délégué (UE) no 1268/2012 de la Commission (7), les objectifs de l'Année européenne.
Article 5
Participation
La participation aux activités de l'Année européenne devant être financées par l'Union est ouverte aux États membres et aux pays candidats bénéficiant d'une stratégie de préadhésion, conformément aux principes généraux et aux modalités et conditions générales de leur participation aux programmes de l'Union, établis dans les accords-cadres respectifs et dans les décisions des conseils d'association.
Article 6
Coordination à l'échelle de l'Union et mise en œuvre
1. La Commission met en œuvre la présente décision à l'échelle de l'Union, en particulier en adoptant les décisions de financement nécessaires conformément aux règlements établissant les instruments pour le financement de l'action extérieure pertinents pour les actions concernées, à savoir l'instrument de financement pour la coopération au développement, l'instrument européen pour la démocratie et les droits de l'homme, institué par le règlement (UE) no 235/2014 du Parlement européen et du Conseil (8), l'instrument européen de voisinage, l'instrument contribuant à la stabilité et à la paix, institué par le règlement (UE) no 230/2014 du Parlement européen et du Conseil (9), l'instrument d'aide de préadhésion, institué par le règlement (UE) no 231/2014 du Parlement européen et du Conseil (10), et l'instrument de partenariat pour la coopération avec les pays tiers, institué par le règlement (UE) no 234/2014 du Parlement européen et du Conseil (11) (ci-après dénommés «instruments pour le financement de l'action extérieure»).
2. La Commission, avec le service européen pour l'action extérieure (SEAE), coopère étroitement avec le Parlement européen, le Conseil et les États membres, le Comité économique et social européen, le Comité des régions et les organismes et associations qui œuvrent dans le domaine du développement au niveau de l'Union.
3. La Commission organise des réunions des coordinateurs nationaux pour coordonner la mise en œuvre de l'Année européenne et pour échanger des informations sur sa mise en œuvre au niveau européen et national. La Commission peut inviter à ces réunions, en qualité d'observateurs, des représentants de la société civile et des autorités régionales et locales ainsi que des députés au Parlement européen.
4. La Commission organise des réunions de l'ensemble des parties prenantes pertinentes qui interviennent dans le domaine de la coopération de l'Union au développement pour qu'elles l'aident à mettre en œuvre l'Année européenne au niveau de l'Union. Les coordinateurs nationaux sont invités à ces réunions.
5. La Commission fait de l'Année européenne une priorité dans les activités de communication de ses représentations dans les États membres et des délégations de l'Union dans les pays partenaires. En vue de les faire participer aux activités relevant de l'Année européenne, qu'elles se déroulent dans l'Union ou dans des pays tiers, les délégations de l'Union apportent un soutien aux partenaires de développement dans les pays tiers, tandis que les PTOM sont soutenus par l'intermédiaire des canaux institutionnels appropriés.
6. Le SEAE et les délégations de l'Union intègrent pleinement l'Année européenne dans les activités d'information et de communication qu'ils mènent.
Article 7
Cohérence et complémentarité
Conformément aux règlements établissant les instruments pour le financement de l'action extérieure pertinents pour les actions concernées, la Commission veille à ce que les mesures prévues par la présente décision soient cohérentes avec les autres mesures de l'Union, nationales et régionales qui contribuent à la réalisation des objectifs de l'Année européenne, et complètent pleinement les mesures existantes de l'Union ainsi que les mesures existantes nationales et régionales.
Article 8
Dispositions spéciales concernant le soutien financier et non financier
1. Les mesures qui sont par nature des mesures prises au niveau de l'Union et qui sont visées dans la partie A de l'annexe donnent lieu à une procédure de marché public ou à l'octroi de subventions financées par l'Union, conformément aux titres V et VI du règlement (UE, Euratom) no 966/2012.
2. Les mesures qui sont par nature des mesures prises au niveau de l'Union et qui sont visées dans la partie B de l'annexe peuvent être cofinancées par l'Union.
3. La Commission peut accorder un cofinancement à chaque coordinateur national, conformément à la procédure décrite dans la partie C de l'annexe.
4. S'il y a lieu, et sans préjudice de leurs objectifs ni de leur budget, l'Année européenne peut s'appuyer sur des programmes existants qui contribuent à la promotion du développement. En outre, les efforts qui sont fournis à titre exceptionnel par les États membres pour gérer des manifestations ou des travaux au niveau international liés au développement peuvent également être pris en considération dans les programmes de travail nationaux.
5. La Commission peut accorder un soutien non financier à des activités menées par des organisations publiques et privées dans le respect de l'article 3, paragraphe 2.
6. Afin d'être éligibles à un financement au titre de la présente décision, les mesures doivent constituer une utilisation efficace des fonds publics, apporter une valeur ajoutée et être axées sur les résultats.
Article 9
Protection des intérêts financiers de l'Union
1. La Commission prend les mesures appropriées pour garantir la protection des intérêts financiers de l'Union lors de la mise en œuvre d'actions financées au titre de la présente décision, par l'application de mesures préventives contre la fraude, la corruption et toute autre activité illégale, par des contrôles et des inspections efficaces et, si des irrégularités sont décelées, par le recouvrement des montants indûment versés et, si nécessaire, par des sanctions administratives et financières effectives, proportionnées et dissuasives.
2. La Commission ou ses représentants et la Cour des comptes disposent d'un pouvoir d'audit, sur pièces et sur place, à l'égard de tous les bénéficiaires de subventions, contractants et sous-traitants qui ont reçu des fonds de l'Union au titre de la présente décision.
3. L'Office européen de lutte antifraude (OLAF) peut mener des enquêtes, y compris des contrôles et des vérifications sur place, conformément aux dispositions et aux procédures prévues par le règlement (Euratom, CE) no 2185/96 du Conseil (12) et le règlement (UE, Euratom) no 883/2013 du Parlement européen et du Conseil (13), en vue d'établir l'existence éventuelle d'une fraude, d'un acte de corruption ou de toute autre activité illégale portant atteinte aux intérêts financiers de l'Union, dans le cadre d'une convention de subvention, d'une décision de subvention ou d'un contrat financé au titre de la présente décision.
Article 10
Suivi et évaluation
Au plus tard le 31 décembre 2016, la Commission présente un rapport au Parlement européen, au Conseil, au Comité économique et social européen et au Comité des régions sur la mise en œuvre, les résultats et l'évaluation globale des mesures prévues dans la présente décision, afin de mener une réflexion sur un suivi approprié.
Article 11
Entrée en vigueur
La présente décision entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Fait à Strasbourg, le 16 avril 2014.