NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 513/2013
ze dne 4. června 2013
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (EU) č. 182/2013, kterým se zavádí celní evidence tohoto dovozu pocházejícího nebo odesílaného z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
S ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 a čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 6. září 2012 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Evropské Unie (dále jen „Unie“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 25. července 2012 podala iniciativa EU ProSun (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
2. Celní evidence
(3)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 1. března 2013 nařízení (EU) č. 182/2013 (3), kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. března 2013.
3. Strany dotčené řízením
(4)
O zahájení šetření Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, orgány ČLR a známé dovozce. Komise o zahájení šetření vyrozuměla také výrobce v USA, jelikož se s touto zemí počítalo jako s možnou srovnatelnou zemí.
(5)
Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají závažné důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(6)
S ohledem na velký počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii zahrnutých do tohoto šetření a za účelem dokončení šetření v předepsaných lhůtách Komise v oznámení o zahájení řízení oznámila, že se rozhodla omezit okruh vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kteří budou podrobeni šetření, na přiměřený počet, a to výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(7)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. O výběru tohoto předběžného vzorku výrobců v Unii byli informováni všichni známí výrobci a známá sdružení výrobců v Unii. Tento předběžný vzorek sestával z devíti výrobců z celkového počtu asi 220 výrobců v Unii, o nichž bylo před zahájením šetření známo, že vyrábějí obdobný výrobek (viz 26. bod odůvodnění níže), a již byli vybráni na základě největšího reprezentativního objemu výroby, s přihlédnutím k objemu prodeje a zeměpisné poloze, aby mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Bylo zajištěno, aby tento vzorek zahrnoval vertikálně integrované i neintegrované výrobce v Unii. Rovněž zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Několik zúčastněných stran vyjádřilo k předběžnému vzoru připomínky a jedna strana požádala o slyšení u úředníka pro slyšení.
(8)
Některé zúčastněné strany vznesly proti předběžnému vzorku výrobců v Unii následující námitky:
i)
Některé strany uvedly, že omezené informace poskytnuté k předběžně vybranému vzorku nebyly dostačující a neumožnily jim vznést smysluplné připomínky k navrženému vzorku. Kritizovaly zejména to, že totožnost výrobců v Unii byla považována za důvěrný údaj, a požadovaly, aby bylo zveřejněno, ve kterých členských státech se nacházejí výrobci v Unii zařazení do vzorku a jaký je podíl těchto vybraných výrobců v Unii na celkovém objemu výroby fotovoltaických modulů, článků a destiček a jaký podíl na výrobě a prodeji představují jednotlivé společnosti zařazené do vzorku i vzorek jako celek.
ii)
Způsob výběru vzorku byl zpochybňován s poukazem na to, že „směšuje tři různé kroky“, a sice podporu pro zahájení šetření, definici výrobního odvětví Unie a výběr vzorku. Bylo uváděno, že proto není jasné, zda v době výběru vzorku bylo již vymezeno výrobní odvětví Unie, a zda tedy tento vzorek lze považovat za reprezentativní. Nebylo-li ve fázi výběru vzorku vymezeno výrobní odvětví Unie, nedostaly zúčastněné strany možnost si ověřit, zda je tento předběžný vzorek reprezentativní, a zda tedy na základě tohoto vzorku lze správně posoudit situaci v tomto výrobním odvětví Unie v období šetření stanoveném v 19. bodě odůvodnění níže. Dále bylo uváděno, že není vhodné, aby byl předběžný vzorek vybírán na základě odpovědí výrobců v Unii na zjišťování podpory pro zahájení šetření.
iii)
Bylo též uváděno, že předběžný vzorek byl vybrán pouze ze společností, jež vyjádřily podporu pro stávající šetření.
iv)
Jedna strana tvrdila, že vzhledem k tomu, že do předběžného vzorku byly zařazeny i vertikálně integrované společnosti, může být objem výroby destiček a článků započítán dvojmo nebo trojmo, což vyvolává pochyby o celkové reprezentativnosti tohoto vzorku. Bylo požadováno, aby u vertikálně integrovaných výrobců byl započítáván pouze objem výroby modulů, ale nikoli objem výroby článků a destiček.
v)
Stejná strana tvrdila, že údaje, z nichž se při výběru vzorků vycházelo, jsou přinejmenším zčásti nespolehlivé, což může mít dopad na reprezentativnost předběžného vzorku jako celku.
vi)
Jedna strana předložila seznam, který údajně obsahoval přibližně 150 dalších výrobců obdobného výrobku v Unii, a tvrdila, že by i oni měli být vzati v úvahu za účelem výběru vzorku výrobců v Unii.
(9)
Na uvedené argumenty vznesené stranami bylo reagováno následujícím způsobem:
i)
Výrobci v Unii požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Výrobci totiž skutečně čelili hrozbám, že dojde k poškození jejich obchodů v Unii i mimo ni. Komise byla toho názoru, že tyto žádosti jsou dostatečně opodstatněné pro to, aby jim bylo vyhověno. Zveřejnění lokality nebo podílu na výrobě a prodeji jednotlivých výrobců v Unii zařazených do vzorku by snadno mohlo vést ke zjištění totožnosti dotčeného výrobce, a uvedené požadavky v tomto smyslu musely být zamítnuty.
ii)
Komise „nesměšovala“ zjišťování podpory pro zahájení šetření, vymezení výrobního odvětví Unie a výběr předběžného vzorku, protože tyto kroky zůstaly navzájem nezávislé a o každém z nich bylo rozhodováno odděleně. Nebylo prokázáno, v jaké míře použití údajů o výrobě a prodeji poskytnutých výrobci v rámci zjišťování podpory pro zahájení šetření ovlivnilo reprezentativnost vzorku. Na počátku bylo výrobní odvětví Unie skutečně vymezeno jen předběžně. Pro předběžné stanovení celkové výroby Unie v období šetření, které je stanoveno v 19. bodě odůvodnění níže, byly použity veškeré dostupné informace o výrobcích v Unii, včetně informací obsažených v podnětu a údajů shromážděných od výrobců v Unii a jiných stran před zahájením šetření.
iii)
Pro zařazení do vzorku byli vzati v úvahu všichni výrobci v Unii, kteří odpověděli na otázky týkající se podpory pro zahájení šetření, bez ohledu na to, zda šetření podpořili, vyslovili se proti němu nebo nevyjádřili žádné stanovisko; proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
iv)
Otázka dvojího/trojího započítávání byla při výběru prozatímního vzorku zvážena. Bylo zřejmé, že vyloučením výroby a prodeje destiček a článků vyráběných vertikálně integrovanými výrobci v Unii by nebyla vzata v úvahu část výroby destiček a článků prodávaných na volném trhu. Proto byl učiněn závěr, že vyloučení prodejů destiček a článků z celkového objemu výroby by nezbytně nevedlo k reprezentativnějšímu vzorku. Ostatně reprezentativnost vzorku byla zajištěna nejen na základě objemu výroby, ale i na základě zeměpisného rozmístění a vyváženého zastoupení vertikálně integrovaných a neintegrovaných výrobců. Relativní reprezentativnost objemu výroby byla vypočítána na úrovni každého typu obdobného výrobku. Na základě toho se mělo za to, že metoda výběru prozatímního vzorku byla přiměřená, a vzorek je proto považován za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie vyrábějící výrobek, který je předmětem šetření. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
v)
Pokud jde o spolehlivost údajů, byl vzorek vybrán na základě informací dostupných v době výběru vzorku, jak stanoví čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Pokud jde o spolehlivost údajů použitých na podporu zahájení šetření, při šetření se neprokázalo, že by údaje shromážděné před zahájením vykazovaly značné nedostatky. Proto lze důvodně předpokládat, že základ, z něhož vycházel výběr předběžného vzorku, byl dostatečně spolehlivý. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
vi)
Pokud jde o seznam přibližně 150 dalších výrobců v Unii, je nutno poznamenat, že tato informace byla předložena dávno po vypršení lhůty stanovené pro zúčastněné strany, aby se vyjádřily k výběru prozatímního vzorku, a pro výrobce v Unii, aby se přihlásili a požádali o zařazení do vzorku. Mimoto přibližně 30 výrobců v Unii obsažených v tomto seznamu bylo ve skutečnosti v době výběru vzorku Komisi známo. Při výběru vzorku byli zvažováni všichni výrobci v Unii, kteří se po zveřejnění oznámení o zahájení šetření přihlásili. Vzhledem k tomu nebyla reprezentativnost vzorku ovlivněna. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(10)
Po obdržení připomínek bylo složení vzorku přezkoumáno, neboť existovaly náznaky, že jedna z vybraných společností by nebyla schopna plně spolupracovat. V zájmu zachování míry reprezentativnosti vzorku byl vybrán další výrobce v Unii. Tento revidovaný vzorek tedy tvořilo deset společností vybraných na základě největšího reprezentativního objemu na každé úrovni výroby, s přihlédnutím k objemu prodejů na trhu EU a k zeměpisné poloze, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřené přezkoumán. V důsledku toho revidovaný vzorek výrobců v Unii představoval, vyjádřeno procentním podílem na celkové výrobě Unie, u modulů mezi 18 % a 21 %, u článků mezi 17 % a 24 % a u destiček mezi 28 % a 35 % a zahrnoval výrobce vertikálně integrované i neintegrované. Přesné podíly nemohly být uvedeny vzhledem k tomu, že přesný podíl by umožnil vypočítat objem výroby dalšího výrobce v Unii uvedeného výše, a mohla by tak být zjištěna jeho totožnost.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(11)
S ohledem na potenciálně velký počet dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 17 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření, které je stanoveno v 19. bodě odůvodnění níže.
(12)
Z přibližně 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, uvedených žadatelem a kontaktovaných Komisí zaslalo odpovědi na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, 36 stran, z toho 35 odpovědí se týkalo modulů, pouze jedna odpověď se týkala článků, a ohledně destiček nepřišla žádná odpověď. Vzorek byl vybrán v souladu s článkem 17 základního nařízení tak, aby pokrýval co největší reprezentativní objem dovozu, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Na základě toho vybrala Komise vzorek složený ze tří dovozců modulů, kteří nejsou ve spojení, a jednoho dovozce článků, který není ve spojení. V návaznosti na obdržené připomínky se Komise rozhodla do vzorku zařadit ještě jednoho dovozce modulů, který není ve spojení. Tato společnost se sama přihlásila a tvrdila, že úroveň její činnosti ji opravňuje k tomu, aby byla zařazena do vzorku. Proto byly znovu přezkoumány údaje, které dříve předložila, a ukázalo se, že došlo k administrativní chybě, pokud jde o objem dovozu oznámený dotčeným dovozcem. Na základě těchto skutečností byla dotčená společnost zařazena do vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Kromě toho dvě společnosti, které byly původně do vzorku vybrány, neodpověděly na dotazník, a byly proto pokládány za nespolupracující v šetření a ze vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, byly vyřazeny. Vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, tedy tvořili dva dovozci modulů a jeden dovozce článků, představující přibližně 2 %-5 % celkového dovozu z dotčené země. Po obdržení odpovědí na dotazník však vyšlo najevo, že hlavní činností dvou ze tří těchto dovozců jsou ve skutečnosti solární zařízení, a nikoliv obchodování s dotčenými výrobky. Šetření ukázalo, že většina dovozu dotčeného výrobku je na trh Unie uváděna prostřednictvím společností, které jsou ve spojení s vyvážejícími výrobci v ČLR, nebo prostřednictvím montážních organizací nebo navrhovatelů projektů. Za těchto okolností byl vzorek prozatímně považován za reprezentativní. Komise však bude během dalšího šetření kontaktovat další spolupracující dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby ověřila, zda splňují kritéria kladená na dovozce, a zjistila, zda je velikost vzorku možné zvětšit.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(13)
S ohledem na zjevně velký počet vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 17 základního nařízení pro stanovení dumpingu předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření, které je stanoveno v 19. bodě odůvodnění níže. Proběhly rovněž konzultace s orgány dotčené země.
(14)
V souvislosti s výběrem vzorku se přihlásilo ne méně než 135 vyvážejících čínských výrobců (často skupiny sestávající z několika společností). Tyto spolupracující společnosti představují 80 % celkové hodnoty čínského vývozu. Vybraný vzorek složený ze sedmi skupin společností tvoří tři spolupracující vývozci s největším objemem vývozu modulů, dva spolupracující vývozci s největším objemem vývozu článků a dva spolupracující vývozci s největším objemem vývozu destiček.
d) Odpovědi na dotazník a ověřování
(15)
Komise rozeslala dotazníky všem čínským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a hospodářským subjektům na počátku výrobního řetězce i navazujícím hospodářským subjektům a jejich sdružením, jež se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Komise kontaktovala také jedno reprezentativní sdružení spotřebitelů.
(16)
Odpovědi na dotazník zaslali všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku, všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku, tři dovozci do Unie, kteří nejsou ve spojení, a 21 hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie a tři jejich sdružení.
(17)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro účely předběžného stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto (skupin) společností:
a)
výrobci v Unii
-
inspekce na místě se uskutečnily v prostorách deseti výrobců v Unii zařazených do vzorku
b)
vyvážející výrobci v ČLR
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, ČLR
-
Delsolar (Wujiang) Co Ltd, ČLR
-
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co Ltd, ČLR
-
JingAo Group, ČLR
-
Jinzhou Yangguang Energy, ČLR
-
Wuxi Suntech Power Co Ltd, ČLR
-
Yingli Green Energy Holding Company, ČLR
c)
dovozci ve spojení v Unii
-
Yingli Green Energy Greece Sales GmbH, Mnichov, Německo
-
LDK Solar Italia S.r.l., San Zenone degli Ezzelini (TV), Itálie
-
Delta Energy Systems S.r.l., Řím, Itálie
-
Sunways AG, Konstanz, Německo
-
JA Solar GmbH, Mnichov, Německo
d)
obchodníci/dovozci ve spojení mimo Unii
-
Delsolar Co Ltd, Zhunan City, Tchaj-wan
-
JA Solar Hong Kong Ltd, Zvláštní administrativní oblast ČLR Hongkong
-
Wealthy Rise International Ltd, Zvláštní administrativní oblast ČLR Hongkong
-
Suntech Power International Ltd, Schaffhausen, Švýcarsko
-
Trina Solar (Schweiz) AG, Wallisellen, Švýcarsko
e)
dovozce v Unii, který není ve spojení
-
IBC AG, Bad Staffelstein, Německo
f)
hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Německo
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Německo
g)
hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Německo
-
ValSolar SL, Badajoz, Španělsko
h)
sdružení
-
EPIA, Brusel, Belgie
(18)
S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR v případě, že jim nebude přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, proběhla inspekce na místě s cílem stanovit běžnou hodnotu na základě údajů ze srovnatelné země, Indie, a to v prostorách těchto společností:
-
EMMVEE Photovoltaic Power Private Limited, Bengaluru, Indie
-
Tata Power Solar Systems Limited, Bengaluru, Indie
4. Období šetření a posuzované období
(19)
Šetření o dumpingu a újmě se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(20)
Dotčeným výrobkem jsou krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z Čínské lidové republiky. Tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (dále jen „dotčený výrobek“).
(21)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
(22)
Fotovoltaické moduly, články a destičky přeměňují sluneční záření na elektřinu. K přeměně dochází v článcích, které pohlcují světlo a přeměňují ho pomocí krystalického křemíku na elektrický proud.
(23)
Prvním krokem výrobního procesu je výroba destiček. Vyrábějí se z krystalického křemíku a jsou klíčovým komponentem pro výrobu článků.
(24)
Krystalický křemík se nejprve musí roztavit, čímž vznikají ingoty krystalického křemíku, které jsou rozřezávány na destičky. Destičky jsou podrobeny technologicky náročnému postupu zpracování polovodičů, jehož výsledkem jsou funkční solární články. Články jsou druhým krokem výrobního procesu. Mají přechod mezi kladně a záporně dotovanou vrstvou, který slouží ke sběru a odvádění článkem vyráběné elektřiny.
(25)
Třetím krokem výrobního procesu jsou moduly. Při montáži modulů se články pomocí plochých drátů nebo kovových pásek spájejí dohromady a vzniká řetězec článků. Tyto články jsou laminovány mezi jednotlivé vrstvy. Navrchu je většinou používáno sklo a vespod polymerová krycí vrstva. Rámy jsou obvykle zhotoveny tak, aby umožňovaly montáž v terénu (např. na střechách). Modul může, ale nemusí mít invertor.
2. Obdobný výrobek
(26)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii, která posloužila jako srovnatelná země za účelem stanovení běžné hodnoty, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Proto se tyto výrobky prozatímně považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. Tvrzení týkající se definice výrobku
i) Fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití
(27)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že šetření se nemůže týkat tří výrobků s různými fyzikálními, chemickými a technickými vlastnostmi, a že moduly, články a destičky by proto měly být podrobeny třem samostatným šetřením. Dále tvrdily, že není jasné, zda se šetření týká jediného výrobku nebo tří samostatných výrobků, a že proto nemají plnou možnost hájit své zájmy. Bylo rovněž požadováno alternativně vyloučit ze šetření destičky, pokud by nebyly vyloučeny monokrystalické destičky (viz 42. až 44. bod odůvodnění níže).
(28)
Navazující výroba destiček, článků a modulů je jediný výrobní proces s různými výrobními kroky. Moduly, články a destičky společně určují vlastnosti hotového výrobků (tj. modulů). Šetření ukázalo, že přímým a výlučným cílem výroby destiček a článků je výroba modulů; moduly, články a destičky mají stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti (které určují použité suroviny) a stejné konečné použití, tj. jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem destiček a článků.
(29)
V oznámení o zahájení řízení bylo jasně vyjádřeno, že výrobek, který je předmětem šetření, představují moduly, články a destičky. Zúčastněné strany proto měly plnou možnost hájit své zájmy na základě dotčeného výrobku, tak jak byl vymezen. Na základě těchto skutečností byly tyto argumenty zamítnuty.
ii) Odlišná nomenklatura
(30)
Dále bylo uváděno, že moduly, články a destičky by neměly být považovány za jediný výrobek, jelikož mají různé osmimístné kódy KN, šestimístné položky, čtyřmístná čísla HS a dvoumístné úrovně kapitol a vyskytují se také v různých oddílech nomenklatury HS. Pro účely stanovení definice výrobku v rámci antidumpingového šetření, které vychází z fyzikálních vlastností dotčeného výrobku, je toto tvrzení irelevantní.
iii) Přidaná hodnota článků
(31)
Některé strany tvrdily, že největší část hodnoty modulu tvoří přidaná hodnota v procesu přeměny článků, a že články musí být tudíž považovány za samostatný výrobek.
(32)
Ze šetření vyplynulo, že výroba článků je technologicky nejnáročnější částí výrobního procesu. Ukázalo se však i to, že uvedené tři výrobní kroky spolu navzájem souvisejí a že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu, ale je rozprostřena v celém výrobním procesu. Na základě těchto skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
iv) Samostatné velkoobchodní trhy
(33)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že moduly, články a destičky mají samostatné velkoobchodní trhy, a že by proto měly být považovány za různé výrobky, čemuž by nasvědčovala i skutečnost, že u velkého počtu výrobců se nejedná o výrobce vertikálně integrované.
(34)
Moduly, články a destičky nelze považovat za samostatné výrobky, jejichž ceny kolísají výlučně v závislosti na tržních faktorech. Ve skutečnosti jsou jejich ceny navzájem úzce provázány a jsou ovlivňovány cenou polykrystalického křemíku. Dotčený výrobek, jak bylo vysvětleno ve 23. až 25. bodě odůvodnění výše, se rovněž vyrábí v rámci jediného výrobního procesu s různými kroky. Skutečnost, že někteří výrobci nejsou vertikálně integrovaní, je pouze výsledkem podnikatelského rozhodnutí a je určována ekonomickými měřítky a nic na tomto závěru nemění. Na základě těchto skutečností musel být tento argument zamítnut.
v) Konečné použití a vzájemná zaměnitelnost
(35)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že k modulům, článkům a destičkám musí být přistupováno jako k různým výrobkům vzhledem k tomu, že mají různé konečné použití a nejsou vzájemně zaměnitelné.
(36)
Jak bylo již zmíněno výše, šetření ukázalo, že navazující výrobní proces destiček, článků a modulů je jediný výrobní proces, a otázku vzájemné zaměnitelnosti mezi různými kroky jediného výrobního procesu nelze uplatnit. Moduly, články a destičky mají mimoto stejné konečné použití, přeměňovat sluneční světlo na elektřinu, a nemohou být používány jiným způsobem.
vi) Distribuční kanály
(37)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že moduly, články a destičky nemají stejné distribuční kanály, a že je proto nelze považovat za jediný výrobek. Šetření ukázalo, že moduly, články a destičky mohou být distribuovány různými nebo obdobnými distribučními kanály. Hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 27. až 29. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že různé distribuční kanály proto nejsou považovány za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
vii) Vnímání spotřebiteli
(38)
Bylo uváděno, že moduly, články a destičky se podstatně liší z hlediska jejich vnímání spotřebiteli, a že by proto neměly být považovány za jediný výrobek.
(39)
Jak bylo rovněž uvedeno výše, hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 27. až 29. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že různé vnímání spotřebiteli proto není považováno za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
viii) Produkty z tenkého filmu
(40)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že do definice dotčeného výrobku by měly být zahrnuty i produkty z tenkého fotovoltaického filmu, přičemž argumentovala tím, že mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a stejné základní konečné použití.
(41)
Produkty z tenkého fotovoltaického filmu jsou z definice výrobku výslovně vyloučeny, viz 21. bod odůvodnění výše. Produkty z tenkého fotovoltaického filmu mají totiž v porovnání s dotčeným produktem odlišné fyzikální, chemické a technické vlastnosti. Jsou vyráběny odlišným výrobním procesem a nejsou vyráběny z krystalického křemíku, který je hlavní surovinou pro výrobu modulů, článků a destiček. Mají nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech, a proto nejsou vhodné pro stejné druhy použití, jako jsou druhy použití dotčeného výrobku. Na základě těchto skutečností musely být tyto argumenty zamítnuty.
ix) Vyloučení monokrystalických destiček
(42)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že z definice dotčeného produktu by měly být vyloučeny monokrystalické destičky, jelikož mají odlišné fyzikální, chemické a technické vlastnosti. Tvrdila, že vykazují rozdíly v krystalické struktuře, tvaru a vzhledu. Navíc tvrdila, že v Unii se monokrystalické destičky nevyrábí.
(43)
Šetřením se zjistilo, že monokrystalické destičky jsou kvalitnější než polykrystalické, ačkoli jsou produktem podobných výrobních procesů, ve kterých se používá stejná hlavní surovina (polykrystalický křemík). Proto se dospělo k závěru, že monokrystalické a polykrystalické destičky mají stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti.
(44)
Šetření ukázalo, že jejich základní konečné použití je stejné, neboť monokrystalické i polykrystalické destičky jsou určeny výlučně k výrobě solárních článků (monokrystalických a polykrystalických článků) a následně k výrobě solárních modulů (monokrystalických a polykrystalických modulů). Mezi oběma typy destiček neexistují žádné podstatné rozdíly a jsou vzájemně zaměnitelné, oba typy mohou být použity k výrobě článků. Kromě toho pokud jde o tvrzení, že se v Unii monokrystalické destičky vůbec nevyrábí, šetření ukázalo, že v Unii jsou vyráběny jak monokrystalické, tak polykrystalické destičky. Na základě těchto skutečností musel být tento argument zamítnut.
x) Polotovary
(45)
Bylo rovněž uváděno, že destičky a články by měly být považovány za dva polotovary používané jako vstupní suroviny, zatímco moduly jsou konečné výrobky, a neměly by proto být považovány za jediný výrobek.
(46)
Jak bylo uvedeno výše, hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 27. až 29. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že rozdíl mezi polotovary a hotovými výrobky proto není považován za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
xi) Solární nabíječky
(47)
Jedna zúčastněná strana požadovala vyloučit solární panely určené výlučně k nabití 12 V baterií na základě toho, že mají odlišné konečné použití než moduly pro zapojení do elektrické sítě, neboť vyrábějí elektrický proud o mnohem nižším napětí, a proto se nehodí pro zapojení do elektrické sítě.
(48)
V souladu s oznámením o zahájení řízení jsou ze šetřeného výrobku vyloučeny přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií. Moduly skládající se z více než šesti článků určené pouze k nabití baterií mají stejné základní vlastnosti a stejný výkon jako moduly pro připojení do elektrické sítě. Je v nich použit obvod s napětím naprázdno, který má nižší napětí než obvod používaný v modulech pro připojení k síti. I přes tento rozdíl z šetření vyplynulo, že tento typ modulů lze připojit k elektrické síti. Nižší napětí může být snadno kompenzováno zvětšením rozměru článků a/nebo zvýšením počtu článků. Proto moduly určené k nabíjení baterií a skládající se z více než šesti článků spadají do definice dotčeného výrobku.
xii) Závěr
(49)
Na základě výše uvedeného byl prozatímně učiněn závěr, že krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typu užívaného v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech, jak byly popsány výše, představují jediný výrobek. Komise však bude dál zkoumat otázku, zda moduly, články a destičky představují jediný výrobek, anebo dva nebo tři samostatné výrobky. S ohledem na tento prozatímní závěr učiněný v této fázi Komisí proto Komise vyzývá všechny zúčastněné strany, aby se k této otázce vyjádřily. V každém případě, i kdyby se nakonec zjistilo, že se jedná o dva nebo tři různé výrobky, bude se stávající šetření týkat všech těchto různých výrobků, a konečná opatření by mohla být uložena pro moduly, články a destičky nezávisle na tom, zda představují jeden či více výrobků.
C. DUMPING
1. Čínská lidová republika
1.1 Zacházení jako v tržním hospodářství
(50)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se běžná hodnota v rámci antidumpingových šetření dovozu pocházejícího z ČLR určuje v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 u těch výrobců, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(51)
Zmíněná kritéria jsou ve stručné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
1.
obchodní rozhodnutí reagují na tržní podmínky bez výrazných státních zásahů; náklady se zakládají na tržní hodnotě;
2.
společnosti vedou jednoznačné a jasné účetnictví ověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané pro všechny účely;
3.
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství;
4.
právní úprava úpadku a vlastnictví zaručuje právní jistotu a stabilitu;
5.
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů.
(52)
V tomto šetření všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku požádali o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a ve stanovených lhůtách zaslali vyplněný formulář žádosti o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.
(53)
Komise si vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a všechny informace uvedené v žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství ověřila v prostorách dotčených společností.
(54)
Ověřením bylo zjištěno, že žádný ze sedmi vyvážejících výrobců (skupin společností), kteří požádali o zacházení jako v tržním hospodářství, nesplňuje kritéria pro přiznání zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(55)
Všech sedm skupin společností využívalo výhod režimu (režimů) preferenčního daňového zacházení a grantů a následně neprokázaly, že u nich nedochází ke zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství, a nesplnily tak požadavky kritéria 3 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství.
(56)
Šest skupin společností neprokázalo, že jejich účetnictví je ověřeno nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a nesplnily tak požadavky kritéria 2 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství.
(57)
Jedna skupina společností neprokázala, že všechny její společnosti podléhají právním předpisům o úpadku, a nesplnila tak požadavky kritéria 4 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství.
(58)
Tři skupiny společností navíc nebyly schopny prokázat, že nepodléhají výrazným státním zásahům, a nesplnily tak požadavky kritéria 1 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství.
(59)
Po zveřejnění zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství zaslaly všechny společnosti zařazené do vzorku své připomínky.
(60)
Dvě skupiny společností vznesly procesní připomínku a tvrdily, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření proto mělo být neprodleně zastaveno. Na podporu svého tvrzení se dovolávaly rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann (4) a Aokang (5) týkajících se obuvi.
(61)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang se nehodí pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v daném šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(62)
Právní věci Brosmann a Aokang dále nejsou relevantní pro posuzování legality daného šetření proto, že základní nařízení bylo mezitím změněno. Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství pouze u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření. Ustanovení tohoto pozměněného článku se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(63)
V každém případě je nutno potvrdit výklad ustálené judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí zacházení jako v tržním hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta.
(64)
Hlavní obdržené podstatné připomínky se týkaly režimu preferenčního daňového zacházení a grantů. Vývozci nenapadali zjištěná fakta, ale zpochybňovali jejich význam pro splnění kritéria 3 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství. Argumentovali především tím, že výhody poskytované státem se významnou měrou neprojevují v jejich obratu.
(65)
V této souvislosti se podotýká, že systém daně z příjmu, který zvýhodňuje určité společnosti, jež vláda považuje za strategické, zjevně není systémem tržního hospodářství. Takový systém je stále silně ovlivněn státním plánováním. Podotýká se rovněž, že zkreslení způsobená snižováním daně z příjmu jsou podstatná, neboť zcela mění výši zisků před zdaněním, jichž společnost musí dosáhnout, aby byla přitažlivá pro investory. Tato zkreslení jsou také stálá a absolutní výše výhody získaná v období šetření je, vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění, pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Posouzení podstatnosti musí být spíše založeno na celkovém dopadu tohoto opatření na finanční a hospodářskou situaci společnosti.
(66)
Pokud jde o kritérium 2, tři skupiny společností tvrdily, že příslušná pravidla mezinárodních účetních standardů splňují, neboť jejich konsolidovaná účetní závěrka v USA je plně v souladu s těmito standardy. Některé společnosti rovněž tvrdily, že obecně vzato je jejich účetnictví v souladu s čínskými účetními standardy, jež považují za rovnocenné mezinárodním standardům. Daná otázka však nespočívá v tom, zda čínské účetní standardy odpovídají mezinárodním účetním standardům. Daná otázka spočívá v tom, zda je toto účetnictví v souladu s platnými účetními standardy, či nikoliv. Tyto připomínky se zejména nezabývaly skutečností, že pokud jde o finanční výkazy jednotlivých dotčených čínských společností, bylo zjištěno, že řada mezinárodních účetních standardů (a odpovídající čínský ekvivalent), včetně zejména odpisů a uvedení transakcí stran ve spojení, je porušována.
(67)
Pokud jde o kritérium 1, s ohledem na obdržené připomínky stran a na rozsudek v právní věci C-337/09 P (6) bylo konstatováno, že toto kritérium splňují všechny společnosti. Celkové rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství týkající se všech vývozců zařazených do vzorku však zůstává nezměněno, neboť stále nesplňují požadavky kritérií 2 a 3.
(68)
Pokud jde o kritérium 4, skupina společností uvedená v 57. bodě odůvodnění byla schopna prokázat, že vůči hlavní společnosti této čínské skupiny bylo mezitím zahájeno řízení o úpadku. Byl proto učiněn závěr, že tato skupina společností uvedené kritérium splňuje. Avšak celkové rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství týkající se této skupiny společností zůstává nezměněno, neboť nesplňují požadavky kritérií 2 a 3.
(69)
Ve výsledku tedy nebylo zjištěno, že by kritéria 2 a/nebo 3 zacházení jako v tržním hospodářství splňoval kterýkoli z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Zacházení jako v tržním hospodářství proto nemůže být uděleno žádné z těchto společností.
1.2 Individuální zjišťování
(70)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osmnáct spolupracujících vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku.
(71)
S ohledem na velký počet obdržených žádostí Komise došla k prozatímnímu závěru, že individuální zjišťování by představovalo nadměrnou zátěž a bránilo by dokončení šetření v rozumné době. Proto bylo prozatím rozhodnuto, že žádné žádosti o individuální zjišťování nebudou přijaty.
1.3 Srovnatelná země
(72)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, stanovena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím (dále jen „srovnatelná země“).
(73)
V oznámení o zahájení řízení uvedla Komise záměr použít pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR jako vhodnou srovnatelnou zemi USA a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(74)
Někteří vývozci a dovozci k této volbě srovnatelné země vyjádřili připomínky a tvrdili, že USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí, zejména vzhledem k tomu, že trh USA je po část období šetření před čínským dovozem chráněn antidumpingovými a antisubvenčními opatřeními.
(75)
Zúčastněné strany navrhly jako vhodnější srovnatelné země Tchaj-wan, Indii a Jižní Koreu. Na základě těchto připomínek bylo rozhodnuto analýzu pro určení vhodné srovnatelné země rozšířit. V důsledku toho byli osloveni všichni významní výrobci solárních panelů. Celkově bylo kontaktováno 34 společností v Indii, devět společností v Japonsku, 15 společností v Malajsii, dvě společnosti v Mexiku, 34 společností v Koreji, devět společností v Singapuru, 43 společností na Tchaj-wanu a 21 společností v USA.
(76)
Odpovědi zaslaly dvě společnosti z Indie, dvě z Tchaj-wanu a dvě z USA. Vzhledem k tomu, že společnosti z Tchaj-wanu vyráběly téměř výlučně fotovoltaické články, zatímco čínský vývoz je převážně ve formě modulů, a USA byly s ohledem na obdržené připomínky považovány za nevhodné, bylo prozatímně rozhodnuto použít jako srovnatelnou zemi Indii. Je třeba poznamenat, že Komise se může k této otázce znovu vrátit, jestliže z dalšího šetření vyplyne, že moduly, články a destičky představují dva nebo tři různé výrobky. Zejména vzhledem tomu, že Indie destičky nevyrábí, možná bude muset být pro oblast destiček vybrána jiná srovnatelná země.
(77)
Jeden indický výrobce poskytl neúplnou odpověď. Informace poskytnuté touto společností proto pro stanovení běžné hodnoty nemohly být použity. Informace uvedené zmíněnou společností by však po ověření mohly být využity k potvrzení toho, že informace uvedené plně spolupracujícím výrobcem ze srovnatelné země jsou pro indický trh skutečně reprezentativní.
1.4 Běžná hodnota
(78)
Vzhledem k tomu, že žádnému z čínských vývozců nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, byla běžná hodnota stanovena podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení na základě porovnání se srovnatelnou třetí zemí s tržním hospodářstvím, v tomto případě Indií.
(79)
Nejprve byly určeny typy výrobku prodávané výrobcem ze srovnatelné země na domácím trhu, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.
(80)
Komise následně ve vztahu k výrobci ze srovnatelné země přezkoumala, zda je možné domácí prodej každého typu obdobného výrobku prodávaného na domácím trhu považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku. Toto ověření proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje každého typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu v období šetření.
(81)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu odpovídající vypočteným výrobním nákladům nebo vyšší představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a pokud se vážená průměrná prodejní cena tohoto typu rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu. Tato cena byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerých tuzemských prodejů daného typu uskutečněných během období šetření.
(82)
Jestliže objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně z celkového objemu prodeje tohoto typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu vypočtené jako vážený průměr ceny pouze ziskového prodeje daného typu.
(83)
Pokud byly všechny typy výrobku prodávány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku.
(84)
Pro prodej těch typů výrobku, který se neuskutečnil v běžném obchodním styku, i u typů výrobku, které nebyly prodány na domácím trhu, bylo třeba běžnou hodnotu vypočítat.
(85)
Za účelem početního zjištění běžné hodnoty byly k vlastním průměrným výrobním nákladům v průběhu období šetření připočteny vynaložené prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk dosažený v období šetření jediným spolupracujícím výrobcem ze srovnatelné země při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku. V případě potřeby byly výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před posouzením běžného obchodního styku a při početním zjištění běžné hodnoty upraveny.
(86)
U solárních destiček nemohla být metodou popsanou v 79. až 85. bodě odůvodnění výše běžná hodnota stanovena, neboť žádný ze spolupracujících indických výrobců solární destičky nevyrábí. Bylo ověřováno, zda by bylo možné běžnou hodnotu stanovit na základě velmi podobného výrobku, s případnými nezbytnými úpravami s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech. V případě solárních destiček by nejvíce podobným výrobkem byl solární článek. Než se však z destiček stanou články, musí projít podstatným zpracováním. Použití této metody by si kromě toho vyžádalo podstatné úpravy, které není možné spolehlivě kvantifikovat. Běžnou hodnotu článku proto nelze použít jako základ pro výpočet běžné hodnoty destičky. Alternativně bylo uvažováno použít ceny destiček prodávaných výrobci ze zemí s tržním hospodářstvím na indickém trhu, neboť tyto ceny jsou reprezentativní pro tržní podmínky převládající na trhu destiček v Indii. Jelikož největším dodavatelem destiček ze zemí s tržním hospodářstvím výrobcům ve srovnatelné zemi je Jižní Korea, byla běžná hodnota stanovena na základě cen jihokorejských destiček na indickém trhu.
1.5 Vývozní cena
(87)
Vyvážející výrobci uskutečňovali prodej na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení se sídlem v Unii.
(88)
Pokud se vývoz do Unie uskutečnil přímo nezávislým odběratelům v Unii, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě cen, které byly skutečně zaplaceny za dotčený výrobek, nebo cen, které je třeba zaplatit.
(89)
Pokud se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím společností ve spojení se sídlem v Unii, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za něž byl dovezený výrobek poprvé těmito společnostmi ve spojení znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. Výpočet byl upraven o veškeré náklady vzniklé za období mezi dovozem a novým prodejem včetně prodejních, správních a režijních nákladů a o zisk. Pokud jde o ziskové rozpětí, byl použit zisk, kterého dosáhl spolupracující dovozce dotčeného výrobku, který není ve spojení, neboť skutečný zisk dovozce ve spojení nebyl kvůli vztahu mezi vyvážejícím výrobcem a dovozcem ve spojení považován za spolehlivý.
1.6 Srovnání
(90)
Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou bylo provedeno na základě ceny ze závodu.
(91)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité individuální úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(92)
Příslušné úpravy týkající se fyzikálních vlastností, nepřímých daní, dopravy, pojištění, nakládky, manipulačních a vedlejších nákladů, balení, provizí, úvěrových a bankovních poplatků byly provedeny ve všech případech, kdy byly považovány za přiměřené, přesné a podložené ověřenými podklady.
1.7 Dumpingová rozpětí
(93)
U společností zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku stanovená pro srovnatelnou zemi srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(94)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno jako vážený průměr rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(95)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR, byla dumpingová rozpětí stanovena na základě dostupných skutečností v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie s celkovým objemem čínského dovozu do Unie.
(96)
Vzhledem k tomu, že spolupráce se prokázala u více než 80 % celkového čínského vývozu do Unie, lze její míru považovat za vysokou. Jelikož nebyl žádný důvod se domnívat, že by se některý vyvážející výrobce spolupráce neúčastnil, bylo zbývající dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni společnosti zařazené do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím. Vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné indicie, které by nasvědčovaly, že se dumping společností, které nespolupracovaly, pohybuje na nižší úrovni, a rovněž tak v zájmu zajištění účinnosti jakýchkoli opatření, bylo takové stanovení rozpětí považováno za odpovídající
(97)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
93,3 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
112,6 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
88,4 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
99,0 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
48,1 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
96,2 %
Jiné spolupracující společnosti (Příloha I)
88,5 %
Všechny ostatní společnosti
112,6 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(98)
Obdobný výrobek vyrábělo přibližně 220 výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení, a jsou dále souhrnně označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(99)
Jelikož úplné veřejné informace o výrobě nebyly dostupné, byly ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření použity veškeré dostupné informace týkající se dotčeného výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, makroekonomických údajů poskytnutých službou Europressedienst, nezávislou konzultační společností (dále jen „konzultant“) a ověřených odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Vzhledem k tomu, že moduly, články a destičky jsou do Unie dováženy pod položkami zahrnujícími i další výrobky, jež netvoří předmět tohoto šetření, nebylo možné k určení objemu a hodnoty dovozu využít údaje Eurostatu. Údaje o objemu dovozu a hodnotách vycházely z dat poskytnutých konzultantem. Pokud to bylo možné, byly údaje poskytnuté konzultantem porovnány s veřejnými zdroji a s ověřenými odpověďmi na dotazník.
(100)
Na tomto základě byla celková výroba v Unii v období šetření odhadnuta na přibližně 4 GW u modulů, 2 GW u článků a 2 GW u destiček.
(101)
Jak bylo uvedeno v 10. bodě odůvodnění, bylo do vzorku vybráno deset výrobců v Unii představujících 18 %-21 % celkové výroby modulů v Unii, 17 %-24 % celkové výroby článků v Unii a 28 %-35 % celkové výroby destiček v Unii.
2. Určení příslušného trhu Unie
(102)
Část výrobního odvětví Unie je vertikálně integrována a podstatná část jeho výroby, zejména výroba článků a destiček, byla určena k využití pro vlastní spotřebu.
(103)
Pro stanovení toho, zda výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, a za účelem stanovení spotřeby a dalších ekonomických ukazatelů se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie (dále jen „využití pro vlastní spotřebu“).
(104)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s obdobným výrobkem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(105)
Bylo zjištěno, že následující ekonomické ukazatele týkající se výrobního odvětví Unie by měly být zkoumány s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie (včetně využití pro vlastní spotřebu výrobního odvětví): spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a rozsah dumpingových rozpětí. Šetření totiž ukázalo, že tyto ukazatele by bylo oprávněné zkoumat s ohledem na veškerou činnost, neboť výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z dotyčné země. Závislý trh a volný trh jsou dále společně označovány jako „celkový trh“.
(106)
Pokud jde o ziskovost, analýza se zaměřila na volný trh, neboť bylo zjištěno, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážejí tržní ceny a mají dopad na tento ukazatel.
3. Spotřeba v Unii
(107)
Spotřeba v Unii sestávala z celkového objemu dovozu dotčeného výrobku a objemu celkového prodeje obdobného výrobku v Unii včetně výrobků určených k využití pro vlastní spotřebu. Úplné údaje o celkovém prodeji výrobního odvětví Unie na trhu Unie nebyly dostupné. Dovoz do Unie byl navíc evidován pod položkami zahrnujícími i další výrobky, jež nejsou předmětem tohoto šetření. Z těchto důvodů nebylo možné k určení objemu dovozu a jeho hodnoty využít údajů Eurostatu. Při stanovení spotřeby v Unii se proto vycházelo z údajů poskytnutých konzultantem zmíněným v 99. bodu odůvodnění, které byly porovnány s veřejnými zdroji, jako jsou průzkumy trhu a veřejně dostupné studie, a s ověřenými odpověďmi na dotazník.
(108)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1-a
Spotřeba modulů v Unii (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Celkový trh
5 465
12 198
19 878
17 538
Index (2009 = 100)
100
223
364
321
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 1-b
Spotřeba článků v Unii (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Celkový trh
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009 = 100)
100
154
200
187
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 1-c
Spotřeba destiček v Unii (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Celkový trh
1 683
2 376
2 723
2 163
Index (2009 = 100)
100
141
162
129
Zdroj:
Europressedienst.
(109)
V posuzovaném období mezi rokem 2009 a obdobím šetření se celková spotřeba zvýšila u modulů o 221 %, článků o 87 % a destiček o 29 %, avšak v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Celkově spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, v Unii oproti úrovni roku 2009 podstatně vzrostla.
4. Dovoz z dotčené země
4.1 Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(110)
Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 2-a
Dovoz modulů z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu z ČLR
3 425
8 606
15 810
13 986
Index (2009 = 100)
100
251
462
408
Podíl na celkovém trhu
63 %
71 %
80 %
80 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 2-b
Dovoz článků z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu z ČLR
175
530
970
1 019
Index (2009 = 100)
100
303
554
582
Podíl na celkovém trhu
8 %
16 %
22 %
25 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 2-c
Dovoz destiček z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu z ČLR
95
523
880
711
Index (2009 = 100)
100
551
926
748
Podíl na celkovém trhu
6 %
22 %
32 %
33 %
Zdroj:
Europressedienst.
(111)
V posuzovaném období se objem dovozu z dotčené země do Unie značně zvýšil, u modulů o 308 %, článků o 482 % a destiček o 648 %. To vedlo k podstatnému růstu podílu dovozu z dotčené země do Unie na trhu. Konkrétněji, podíl dovozu z dotčené země na trhu se zvýšil u modulů ze 63 % na 80 %, u článků z 8 % na 25 % a u destiček ze 6 % na 33 %. Celkově se dovoz dotčeného výrobku z ČLR mezi rokem 2009 a obdobím šetření objemově i z hlediska podílu na trhu značně zvýšil.
(112)
Je třeba podotknout, že růst dovozu z dotčené země byl mnohem vyšší než růst spotřeby dotčeného výrobku v Unii. Vyvážející výrobci tudíž mohli těžit z rostoucí spotřeby v Unii a jejich pozice trhu v důsledku většího podílu na trhu zesílila.
4.2 Ceny dovozu a cenové podbízení
(113)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 3-a
Dovozní cena modulů z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
OŠ
Dovozní ceny
2 100
1 660
1 350
764
Index (2009 = 100)
100
79
64
36
Zdroj:
Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník v rámci vzorku
Tabulka 3-b
Dovozní cena článků z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
OŠ
Dovozní ceny
890
650
620
516
Index (2009 = 100)
100
73
70
58
Zdroj:
Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník
Tabulka 3-c
Dovozní cena destiček z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
OŠ
Dovozní ceny
550
400
400
333
Index (2009 = 100)
100
73
73
60
Zdroj:
Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník
(114)
Průměrná dovozní cena modulů, článků a destiček z ČLR se za posuzované období výrazně snížila. U modulů průměrná dovozní cena poklesla o 64 %, z 2 100 EUR/kW v roce 2009 na 764 EUR/kW v období šetření. Podobně i průměrná dovozní cena článků z ČLR poklesla o 42 %, z 890 EUR/kW na 516 EUR/kW. Průměrná dovozní cena destiček se v posuzovaném období snížila o 40 %, z 550 EUR/kW na 333 EUR/kW.
(115)
Celkově se cena dotčeného výrobku mezi rokem 2009 a obdobím šetření značně snížila.
(116)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření bylo provedeno porovnání vážených průměrných prodejních cen jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravených na úroveň cen ze závodu a odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských vyvážejících výrobců účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu, tj. náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku. Použity byly průměrné náklady po dovozu u dvou dovozců modulů zařazených do vzorku. Skutečnost, že hlavní činností těchto dvou subjektů nebyl dovoz, ale montáž modulů, nemá za následek, že by měly být tyto údaje pokládány za nereprezentativní.
(117)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle druhu u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí 17,5 %-30,7 % u modulů, 4 %-24,2 % u článků, 16,6 %-21,6 % u destiček a 11,2 %-27,5 % u dotčeného výrobku celkově.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.1 Obecně
(118)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(119)
Jak je uvedeno v 7. až 10. bodě odůvodnění výše, za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(120)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele za posuzované období analyzovala Komise na základě údajů získaných od nezávislého konzultanta zmíněného v 99. bodě odůvodnění výše, které se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě ověřených odpovědí na dotazník ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(121)
Na základě informací týkajících se všech výrobců obdobného výrobku v Unii byly za účelem tohoto šetření posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu.
(122)
Na základě informací týkajících se výrobců obdobného výrobku v Unii zařazených do vzorku byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál.
(123)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podmínky na trhu dotčeného výrobku v jednotlivých členských státech jsou různé, a že by proto analýza újmy měla být provedena odděleně na úrovni každého členského státu. Toto tvrzení nebylo doloženo. V rámci šetření navíc nebyly zjištěny žádné zvláštní okolnosti, které by opodstatňovaly k analýze podle členských států. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
5.2 Makroekonomické ukazatele
5.2.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(124)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 4-a
Moduly - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem výroby
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009 = 100)
100
154
200
187
Výrobní kapacita
4 739
6 983
9 500
9 740
Index (2009 = 100)
100
147
200
206
Využití kapacity
45 %
48 %
45 %
41 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 4-b
Články - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem výroby
1 683
2 376
2 723
2 024
Index (2009 = 100)
100
141
162
120
Výrobní kapacita
2 324
3 264
3 498
3 231
Index (2009 = 100)
100
140
151
139
Využití kapacity
72 %
73 %
78 %
63 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 4-c
Destičky - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem výroby
1 600
2 677
2 553
2 017
Index (2009 = 100)
100
167
160
126
Výrobní kapacita
2 600
3 410
3 945
3 636
Index (2009 = 100)
100
131
152
140
Využití kapacity
62 %
79 %
65 %
55 %
Zdroj:
Europressedienst.
(125)
Celková výroba modulů v Unii se v průběhu posuzovaného období zvýšila o 87 %. Výroba dosáhla svého vrcholu v roce 2011 a poté, v období šetření, klesala. Výroba modulů v Unii rostla mnohem pomaleji oproti růstu spotřeby, která se za stejné období více než ztrojnásobila. Vzhledem k značnému růstu spotřeby výrobci v Unii během posuzovaného období zdvojnásobili svou výrobní kapacitu pro výrobu modulů. Navzdory vyšším úrovním výroby se však míra využití kapacit v tomto výrobním odvětví Unie v průběhu období šetření snížila o čtyři procentní body a dosáhla pouze 41 %.
(126)
Výroba článků v Unii se v průběhu posuzovaného období zvýšila o 20 %. Dosáhla svého vrcholu v roce 2011 a poté, v období šetření, klesala. Výroba článků v Unii sledovala vývoj spotřeby v Unii, s pomalejším růstem až do roku 2011 a s výraznějším poklesem v období šetření. V souladu s vývojem spotřeby v Unii výrobní odvětví Unie nejprve zvýšilo svou kapacitu o 51 % do roku 2011, a poté, v období šetření, se tato kapacita snižovala. Celkově se kapacita v průběhu posuzovaného období zvýšila o 39 %. Míra využití kapacity rostla do roku 2011, kdy dosáhla svého vrcholu na úrovni 78 %, a poté, během období šetření, se o 15 procentních bodů snížila. Využití kapacity výrobního odvětví Unie pro výrobu článků se v posuzovaném období celkově snižovalo a v období šetření dosáhlo 63 %.
(127)
Výroba destiček v Unii se za posuzované období celkově zvýšila o 26 %. Výroba v Unii dosáhla svého vrcholu v roce 2010, poté v roce 2011 postupně klesala až na ještě nižší úrovně v období šetření. V reakci na zvýšenou spotřebu v Unii výrobci destiček v Unii rozšířili do roku 2011 svou výrobní kapacitu o 52 %, a poté, v období šetření, jejich kapacita klesala. Nicméně celkově za posuzované období vzrostla výrobní kapacita výrobního odvětví Unie pro výrobu destiček o 40 %. Nehledě na růst výroby míra využití kapacity výrobního odvětví Unie pro destičky do roku 2010 rostla, a po tomto období se postupně snižovala, což v posuzovaném období vedlo k celkovému poklesu o 7 procentních bodů, a v období šetření dosahovala 55 %.
(128)
Výrobní odvětví Unie tedy v reakci na zvýšenou spotřebu rozšiřovalo svou kapacitu. Úroveň výroby výrobního odvětví Unie však rostla mnohem pomalejším tempem než spotřeba, což v průběhu posuzovaného období vedlo k poklesu míry využití kapacity pro výrobu dotčeného výrobku.
5.2.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 5-a
Moduly - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje na trhu Unie
1 037
1 890
2 683
2 357
Index (2009 = 100)
100
182
259
227
Podíl na trhu
19 %
15 %
13 %
13 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 5-b
Články - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje na celkovém trhu
1 470
1 913
2 245
1 545
Index (2009 = 100)
100
130
153
105
Podíl na trhu
68 %
57 %
52 %
38 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 5-c
Destičky - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje na celkovém trhu
1 363
1 520
1 608
1 269
Index (2009 = 100)
100
112
118
93
Podíl na trhu
81 %
64 %
59 %
59 %
Zdroj:
Europressedienst.
(130)
V průběhu posuzovaného období vzrostl objem prodeje modulů o 127 %. S ohledem na zvýšení spotřeby o 221 % to však vedlo k poklesu podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 19 % v roce 2009 na 13 % v období šetření. Pokud jde o články, prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil o zanedbatelných 5 %, zatímco spotřeba vzrostla o 87 %, což mělo za následek pokles podílu na trhu ze 68 % v roce 2009 na 38 % v období šetření. Pokud jde o destičky, celkový objem prodeje poklesl o 7 % navzdory zvýšené spotřebě, což vedlo k poklesu podílu na trhu destiček z 81 % v roce 2009 na 59 % v období šetření.
(131)
V reakci na rostoucí spotřebu prodej modulů a článků výrobního odvětví Unie rostl mnohem méně než dovoz z dotčené země a prodej destiček se snížil. Výrobní odvětví Unie tak nemohlo těžit z rostoucí spotřeby. V důsledku toho se v posuzovaném období podíl na trhu u všech tří segmentů snížil.
5.2.3 Zaměstnanost a produktivita
(132)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6-a
Moduly - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OŠ
Počet zaměstnanců
11 779
15 792
17 505
16 419
(Index 2009 = 100)
100
134
149
139
Produktivita (kW/zaměstnanec)
183
211
247
245
(Index 2009 = 100)
100
115
135
134
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 6-b
Články - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OŠ
Počet zaměstnanců
5 281
5 937
5 641
4 782
(Index 2009 = 100)
100
112
107
91
Produktivita (kW/zaměstnanec)
319
400
483
423
(Index 2009 = 100)
100
126
151
133
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 6-c
Destičky - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OŠ
Počet zaměstnanců
1 944
3 853
4 291
3 920
(Index 2009 = 100)
100
198
221
202
Produktivita (kW/zaměstnanec)
823
695
595
515
(Index 2009 = 100)
100
84
72
63
Zdroj:
Europressedienst.
(133)
Zaměstnanost mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla ve výrobě modulů o 39 %, ve výrobě destiček o 102 % a ve výrobě článků poklesla o 9 %. Avšak podotýká se, že do roku 2011 zaměstnanost rostla, a poté, v období šetření, ve výrobě modulů a destiček klesala. V případě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté, v roce 2011 a v období šetření, klesala. Celková produktivita výroby modulů a článků vykazovala pozitivní trendy a zvýšila se u modulů o 34 % a u článků o 33 %. Jde zčásti o důsledek snahy výrobního odvětví Unie reagovat na tlak dumpingového dovozu z ČLR. Celková produktivita u destiček se však za posuzované období snížila o 37 %.
(134)
V souladu s poklesem výroby modulů a destiček v Unii mezi rokem 2011 a obdobím šetření se ve stejném období snížila také zaměstnanost ve výrobě modulů a destiček. Ve výrobě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté, v roce 2011 a v období šetření, se snížila, zatímco výroba článků v Unii stále rostla až do roku 2011, a poté začala klesat.
5.2.3.1 Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(135)
Všechna dumpingová rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. Pokud jde o dopad velikosti skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčené země považovat za zanedbatelný.
(136)
Jelikož se jedná o první antidumpingové šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívějšího dumpingu relevantní.
5.3 Mikroekonomické ukazatele
5.3.1 Ceny a faktory ovlivňující ceny
(137)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7-a
Moduly - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné prodejní ceny na volném trhu Unie (EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Index 2009 = 100)
100
81
62
47
Výrobní náklady (EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Index 2009 = 100)
100
74
65
52
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 7-b
Články - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii (EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Index 2009 = 100)
100
76
51
31
Výrobní náklady (EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Index 2009 = 100)
100
62
64
45
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 7-c
Destičky - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii (EUR/kW)
709
564
515
426
(Index 2009 = 100)
100
80
73
60
Výrobní náklady (EUR/kW)
631
496
520
648
(Index 2009 = 100)
100
78
82
103
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(138)
Prodejní ceny v posuzovaném období zaznamenaly prudký pokles, tj. u modulů o 53 %, u článků o 69 % a u destiček o 40 %. V průběhu posuzovaného období se prodejní ceny trvale snižovaly, ale tento pokles cen byl zvlášť výrazný v období šetření, kdy se propadly na neudržitelnou úroveň. Za posuzované období poklesly výrobní náklady u modulů o 48 % a u článků o 55 %. U destiček výrobní náklady v roce 2010 oproti roku 2009 klesly, ale v roce 2011 se zvýšily, ačkoli stále zůstávaly pod úrovní roku 2009. V období šetření náklady dále rostly a dosáhly poněkud vyšších úrovní než v roce 2009, což lze vysvětlit hlavně zastavením výroby v období šetření. Výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch ani ze svého trvalého úsilí o zvýšení své nákladové účinnosti, ani z dopadu poklesu nákladů na hlavní surovinu, polykrystalický křemík. Bylo tomu tak především v důsledku rostoucího tlaku dumpingového dovozu na ceny, což mělo negativní dopad na prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jejichž pokles přesáhl výši výtěžku nákladové účinnosti. Je to patrné v negativním trendu ziskovosti výrobního odvětví Unie popsaném v 144. bodě odůvodnění níže. Celkově došlo k značnému poklesu průměrné ceny a výrobních nákladů obdobného výrobku (kromě destiček) se zničujícím účinkem na ziskovost výrobního odvětví Unie.
5.3.2 Náklady práce
(139)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8-a
Moduly - průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Index 2009 = 100)
100
107
110
113
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 8-b
Články - průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Index 2009 = 100)
100
99
99
99
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 8-c
Destičky - průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
39 409
40 933
39 323
46 060
(Index 2009 = 100)
100
104
100
117
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(140)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance v případě modulů průběžně rostly, a to celkem o 13 %. Pokud jde o články, zůstávaly průměrné náklady práce v posuzovaném období stabilní a mezi roky 2009 a 2010 mírně poklesly o 1 %, ale poté až do období šetření zůstaly stabilní. Pokud jde o destičky, průměrné náklady práce kolísaly, mezi roky 2009 a 2010 se zvýšily, v roce 2011 se snížily, ale v průběhu posuzovaného období celkově vzrostly o 17 %. Celkový růst mzdových nákladů lze zčásti vysvětlit současným růstem produktivity (moduly), vývojem inflace a sociálních nákladů některých výrobců v Unii (destičky) souvisejících s oslabením výrobního odvětví Unie mezi rokem 2011 a obdobím šetření.
5.3.3 Zásoby
(141)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9-a
Moduly - zásoby
2009
2010
2011
OŠ
Konečný stav zásob (v kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Index 2009 = 100)
100
141
260
229
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 9-b
Články - zásoby
2009
2010
2011
OŠ
Konečný stav zásob (v kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Index 2009 = 100)
100
140
452
402
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 9-c
Destičky - zásoby
2009
2010
2011
OŠ
Konečný stav zásob (v kW)
34 891
5 601
36 697
59 340
(Index 2009 = 100)
100
16
105
170
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(142)
Zásoby v posuzovaném období výrazně rostly, tj. u modulů o 129 %, u článků o 302 % a u destiček o 70 %. Pokud jde o moduly, zásoby průběžně rostly, dosáhly velmi vysoké úrovně v roce 2011 (nárůst o 160 %), v období šetření se snížily, ale v porovnání se stavem na počátku posuzovaného období stále zůstávaly na velmi vysoké úrovni. V případě článků byl vývoj ještě výraznější, s růstem zásob mezi rokem 2009 a rokem 2011 o více než 350 %. I zde došlo v období šetření k poklesu zásob, ale ty v porovnání se stavem na počátku posuzovaného období zůstávaly na velmi vysoké úrovni. Pokud jde o destičky, výrobní odvětví Unie mezi lety 2009 a 2010 v důsledku zvýšení jejich prodeje sice snížilo jejich zásoby o více než 80 %, avšak poté konečný stav zásob rychle vzrostl a dosáhl úrovně vyšší, než byla úroveň z roku 2009, a v období šetření došlo k jeho zvýšení o 65 procentních bodů.
(143)
Šetření ukázalo, že vzhledem k nepříznivé současné situaci měli výrobci v Unii tendenci udržovat pouze omezené zásoby obdobného výrobku a vyrábět na základě objednávek. Růst zásob obdobného výrobku v průběhu posuzovaného období je proto významným faktorem pro stanovení, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma.
5.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál
(144)
Ziskovost a peněžní tok se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10-a
Moduly - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Peněžní tok
13 %
10 %
12 %
3 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 10-b
Články - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Peněžní tok
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 10-c
Destičky - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
11 %
12 %
-1 %
-52 %
Peněžní tok
39 %
47 %
32 %
-19 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(145)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje.
(146)
Ziskovost u obdobného výrobku se v průběhu posuzovaného období prudce snížila a přešla ve ztrátu. U modulů ziskovost poklesla o 11 procentních bodů, u článků o 49 procentních bodů a u destiček o 63 procentních bodů.
(147)
Ziskovost u obdobného výrobku se mezi roky 2009 a 2010 zvýšila, ale v roce 2011, kdy výrobní odvětví Unie zaznamenalo ztráty, značně klesla, a v období šetření se snížila ještě více. Zvlášť vysoké ztráty byly ve výrobě článků a destiček.
(148)
Podobně sledoval narůstající negativní trend mezi rokem 2009 a obdobím šetření i vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost. U modulů poklesl o 10 procentních bodů s lehkým růstem v roce 2011, přičemž k největšímu poklesu peněžního toku došlo mezi rokem 2011 a obdobím šetření. U článků a destiček bylo snížení peněžního toku výraznější než u modulů a během období šetření dosáhl tento faktor značně negativní úrovně. Peněžní tok u obdobného výrobku tedy v průběhu posuzovaného období poklesl.
(149)
Dále uvedené údaje představují vývoj investic a návratnosti investic výrobců v Unii zařazených do vzorku za posuzované období v poměru k celkovému trhu.
Tabulka 11-a
Moduly - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
OŠ
Investice (EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Index 2009 = 100)
100
415
535
271
Návratnost investic
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 11-b
Články - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
OŠ
Investice (EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Index 2009 = 100)
100
110
33
22
Návratnost investic
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 11-c
Destičky - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
OŠ
Investice (EUR)
201 911 346
83 802 212
74 166 331
39 938 349
(Index 2009 = 100)
100
42
37
20
Návratnost investic
10 %
8 %
0 %
-7 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(150)
Z výše uvedené tabulky je patrné, že výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšilo své investice do výroby modulů o 171 %. Souviselo to hlavně se značnými přírůstky kapacity. Ve stejném období však výrobní odvětví Unie snížilo své investice do výroby článků o 78 % a do výroby destiček o 80 %; uskutečněné investice směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní techniky a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Jelikož si výrobní odvětví Unie v posuzovaném období další investice do článků a destiček nemohlo dovolit, byla v období šetření úroveň investic dosti nízká. Vzhledem k tomu, že investice byly financovány především peněžním tokem a vnitropodnikovými úvěry, mělo snížení peněžního toku okamžitý dopad na výši investovaných prostředků.
(151)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic. Návratnost investic u obdobného výrobku mezi rokem 2009 a obdobím šetření sledovala podobný negativní vývoj jako ostatní ukazatele finanční výkonnosti, a to pro všechny tři typy výrobku. U článků a destiček došlo v letech 2009 a 2010 k růstu, avšak v roce 2011 se návratnost investic značně zhoršila a dosáhla záporné úrovně. U modulů byla návratnost investic na záporné úrovni po celé období šetření kromě roku 2010, kdy dosáhla 19 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snižovala a v období šetření dosahovala u článků -17 %, tj. snížení o 1 %, avšak stále zůstávala na značně záporné úrovni -19 %. Pokud jde o destičky, sledovala návratnost investic trvale negativní vývoj a v období šetření dosáhla -7 %. Celkově se návratnost investic u obdobného výrobku během posuzovaného období vyvíjela negativně.
(152)
Schopnost získat kapitál byla analyzována v souvislosti s celkovým trhem a byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie přinášet hotovost pro výrobu obdobného výrobku a následné zhoršování finanční situace výrobního odvětví Unie.
5.3.5 Závěr ohledně újmy
(153)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie ukázala jednoznačně klesající vývoj všech hlavních ukazatelů újmy. Kvůli celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období u modulů a článků vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v období šetření zmenšil v důsledku vyššího růstu spotřeby během posuzovaného období. Průměrná prodejní cena po celé posuzované období prudce klesala, což mělo negativní dopad na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost získat kapitál.
(154)
V posuzovaném období došlo ke zvýšení celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodejů výrobního odvětví Unie však byl doprovázen obrovským snížením průměrné prodejní ceny.
(155)
Během posuzovaného období rostl dovoz zúčastněných stran z ČLR co do objemu i podílu na trhu. Zároveň trvale klesaly dovozní ceny, které byly výrazně nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
(156)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie, a zejména výrobci v Unii zařazení do vzorku, si vedou dobře. Vyskytlo se tvrzení, že vývoj určitých ukazatelů újmy, a sice objemu výroby, výrobní kapacity, prodeje a zaměstnanosti, ale i ziskovosti některých výrobců zařazených do vzorku byl vzrůstající a nepředstavoval by podstatnou újmu. Tato tvrzení nebyla potvrzena výsledky šetření, které ukázaly jasné sestupné vývojové tendence mnohých ukazatelů újmy významných pro vyvození závěru, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma.
(157)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny jsou nižší než výrobní náklady, a mají tak negativní účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, která během období šetření dosáhla záporné úrovně. Byl učiněn závěr, že pokud bude dumpingový dovoz na trh Unie pokračovat, přeruší pravděpodobně výrobní odvětví Unie v důsledku ztrát zaznamenaných v průběhu šetření trvale rozsáhlejší výrobu obdobného výrobku v Unii. Jak se zdá, potvrdil tento závěr i vývoj během období šetření a po něm, tj. některé společnosti vyhlásily platební neschopnost a/nebo dočasně či trvale zastavily výrobu.
(158)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(159)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena dumpingovým dovozem z dotčené země. Dále byly vedle dumpingového dovozu zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby bylo zajištěno, že jakákoliv újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu.
(160)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podmínky na trhu dotčeného výrobku v jednotlivých členských státech jsou různé, a že by proto analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni každého členského státu odděleně. Velikost trhu v členských státech do určité míry určují vnitrostátní režimy podpory. Šetřením však také bylo zjištěno, že poptávka nezávisí výlučně na režimech podpory. Jak se zdá dosáhly solární panely - v závislosti na zeměpisné poloze (míra slunečního záření) a ceně elektrické energie v daném místě - cenové parity nebo k ní mají blízko, což znamená, že k určitým investicím dochází nezávisle na režimech podpory. Proto nemohlo být prokázáno, že podmínky na trhu závisí výlučně na režimech podpory, a toto tvrzení bylo tudíž zamítnuto.
2. Účinek dumpingového dovozu
(161)
Šetření prokázalo, že dumpingový dovoz z ČLR se během posuzovaného období dramaticky zvýšil a jeho objem značně vzrostl, u modulů o více než 300 %, u článků o 482 % a u destiček o 648 %, a jeho podíl na trhu vzrostl u modulů o 17 procentních bodů, u článků o 17 procentních bodů a u destiček o 27 procentních bodů. Je proto potvrzeno, že objem dovozu dotčeného výrobku a jeho podíl na trhu během posuzovaného období dramaticky vzrostl. Mezi nárůstem dumpingového dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění výše - ceny dumpingového dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(162)
Šetření ukázalo, že ceny dumpingového dovozu během posuzovaného období klesly u modulů o 64 %, u článků o 42 % a u destiček o 40 % a vedly k nárůstu cenového podbízení. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Ziskovost výrobního odvětví Unie se tak během daného období dramaticky snížila, a v období šetření vykazovala ztráty.
(163)
Z výše uvedeného vyplývá, že existence čínského dovozu a růst podílu dumpingového dovozu z Číny na trhu za ceny, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, byly pro podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie určující, což se promítlo zejména do jeho špatné finanční situace a zhoršení většiny ukazatelů újmy.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z jiných třetích zemí
(164)
Objem dovozu z jiných třetích zemí v posuzovaném období vzrostl u modulů o 19 %, a podíl na trhu během posuzovaného období klesl z 18,4 % na 6,8 %. Druhým největším vývozcem po ČLR je Tchaj-wan.
(165)
Objem dovozu článků z jiných třetích zemí se v posuzovaném období zvýšil o 186 %, což se promítlo ve zvýšení podílu na trhu z přibližně 24 % v roce 2009 na přibližně 36 % v období šetření. V případě článků je druhým největším vývozcem po ČLR Tchaj-wan, na který připadá mnohem větší dovezená množství a podíl na trhu oproti ostatním třetím zemí, ale stále zaostává za ČLR.
(166)
Objem dovozu destiček z jiných třetích zemí v posuzovaném období klesl o 19 % a podíl na trhu se snížil ze 13,4 % v roce 2009 na 8,5 % v období šetření. Stejně jako ve výše uvedeném případě, také u destiček je druhým největším vývozcem po ČLR Tchaj-wan. Úroveň dovozu z Tchaj-wanu a jeho podíl na trhu však nezaznamenal významný růst a během posuzovaného období zůstávaly na nízké úrovni.
(167)
Dovozní ceny modulů, článků a destiček z třetích zemí byly v průměru vyšší než průměrná cena za jednotku dovozu z Číny. Dostupné informace o dovozu z Tchaj-wanu ukazují, že průměrná dovozní cena modulů a destiček byla vyšší než průměrná dovozní cena modulů a destiček z Číny, avšak průměrná dovozní cena článků byla ve stejném rozmezí jako průměrná čínská dovozní cena článků. Jelikož však nebyly dostupné podrobné informace o cenách podle typu výrobku, mohlo být porovnání cen na základě průměrných hodnot použito pouze orientačně, avšak nelze na tomto základě vyvozovat žádné spolehlivé závěry. Objem dovozu článků z Tchaj-wanu po celé posuzované období trvale rostl, což vedlo ke zvýšení podílu na trhu přibližně o 14 procentních bodů. Avšak i přes zvýšení podílu na trhu byly u výrobku, který je předmětem šetření, celkově objemy nižší než v případě ČLR a úroveň jejich cen v období šetření byla, s výjimkou článků, obecně vyšší. Na základě těchto skutečností, zejména s ohledem na objem dovozu z jiných třetích zemí a jejich podíly na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, které jsou v průměru podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, lze vyvodit předběžný závěr, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobními odvětví Unie.
Tabulka 12
Dovoz z jiných třetích zemí a jeho podíl na trhu
Moduly
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Index 2009 = 100)
100
169
138
119
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
49
144
140
135
(Index 2009 = 100)
100
294
286
276
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Index 2009 = 100)
100
79
64
54
Objem dovozu z USA (MW)
140
180
51
60
(Index 2009 = 100)
100
129
36
43
Podíl dovozu z USA na trhu
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatních zemí Asie (MW)
720
1 140
1 029
879
(Index 2009 = 100)
100
158
143
122
Podíl dovozu z ostatních zemí Asie na trhu
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
94
238
165
121
(Index 2009 = 100)
100
253
176
129
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Zdroj:
Europressedienst.
Články
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
510
884
1 100
1 457
(Index 2009 = 100)
100
173
216
286
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Index 2009 = 100)
100
92
64
47
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
235
400
540
997
(Index 2009 = 100)
100
170
230
424
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Index 2009 = 100)
100
116
71
54
Objem dovozu z USA (MW)
40
40
40
33
(Index 2009 = 100)
100
100
100
83
Podíl dovozu z USA na trhu
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
Objem dovozu z Japonska (MW)
60
154
170
145
(Index 2009 = 100)
100
257
283
242
Podíl dovozu z Japonska na trhu
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Index 2009 = 100)
100
78
61
48
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
175
290
350
282
(Index 2009 = 100)
100
166
200
161
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Index 2009 = 100)
100
78
62
47
Zdroj:
Europressedienst.
Destičky
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
225
333
235
183
(Index 2009 = 100)
100
148
104
81
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
13,4 %
14,0 %
8,6 %
8,5 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
588,59
43,30
420,77
(Index 2009 = 100)
100
74
55
52
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
20
50
50
36
(Index 2009 = 100)
100
250
250
180
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
1,2 %
2,1 %
1,8 %
1,7 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
580,00
440,00
416,67
(Index 2009 = 100)
100
73
55
52
Objem dovozu z USA (MW)
50
55
40
28
(Index 2009 = 100)
100
110
80
56
Podíl dovozu z USA na trhu
3,0 %
2,3 %
1,5 %
1,3 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
581,82
450,00
428,57
(Index 2009 = 100)
100
73
56
54
Objem dovozu z Japonska (MW)
55
50
30
26
(Index 2009 = 100)
100
91
55
47
Podíl dovozu z Japonska na trhu
3,3 %
2,1 %
1,1 %
1,2 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
580,00
433,33
423,08
(Index 2009 = 100)
100
73
54
53
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
100
178
115
93
(Index 2009 = 100)
100
178
115
93
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
5,9 %
7,5 %
4,2 %
4,3 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
589,89
434,78
419,35
(Index 2009 = 100)
100
74
54
52
Zdroj:
Europressedienst.
(168)
Jak je uvedeno v 108. bodě odůvodnění výše, spotřeba v Unii během posuzovaného období vzrostla u modulů o 221 %, u článků o 87 % a u destiček o 29 %. Svého vrcholu dosáhla spotřeba v roce 2011 a v období šetření klesala, avšak stále byla mnohem vyšší než na počátku posuzovaného období, v roce 2009. Výrobní odvětví Unie z tohoto růstu spotřeby nemohlo profitovat, neboť jeho podíl na trhu ve stejném období klesl u modulů z 19 % na 13 %, u článků z 68 % na 38 % a u destiček z 81 % na 59 %. Současně prudce rostl podíl ČLR na trhu, a to až do roku 2011, a zůstával stabilní na značně vysoké úrovni i poté, v období šetření, kdy spotřeba klesala. Vzhledem ke skutečnosti, že i přes pokles spotřeby v Unii v období šetření si dumpingový dovoz z ČLR během posuzovaného období svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články a destičky) na úkor výrobního odvětví Unie, nelze proto učinit závěr, že pokles spotřeby byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(169)
Na základě dostupných informací je obtížné stanovit, do jaké míry poptávka závisí na režimech podpory v členských státech. Ovšem, jak bylo uvedeno v 171. bodě odůvodnění výše, existují různé režimy podpory a interakce mezi nimi a poptávkou je velmi složitá, a jejich přesný dopad lze proto obtížně kvantifikovat. Dostupná fakta však také ukazují, že i při neexistenci režimů podpory bude poptávka po solární energii existovat i nadále a časem dále poroste, i když v menší míře než v podmínkách režimů podpory. V souvislosti s tím některé strany tvrdily, že v některých regionech Unie již bylo dosaženo nebo téměř dosaženo „cenové parity“ (tj. stavu, kdy se náklady na výrobu solární energie rovnají nákladům na výrobu z konvenčních zdrojů energie). Tato tvrzení dosud nebylo možné šetřením potvrdit a šetření v tomto směru bude pokračovat.
3.2 Zaručené výkupní ceny jako hlavní příklad režimů podpory
(170)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčina újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie souvisí se snižováním zaručených výkupních cen solární energie, jež členské státy zavedly. Toto snižování údajně vedlo k poklesu počtu solárních zařízení a snížilo poptávku po výrobku, který je předmětem šetření, na trhu Unie, a tím způsobilo podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
(171)
Členské státy zavedly zaručené výkupní ceny, povinné plnění kvót s obchodovatelnými zelenými osvědčeními, investiční dotace a daňové pobídky, aby podpořily výrobu energie z obnovitelných zdrojů. V určitých členských státech je rovněž poskytována podpora ze strukturálních fondů EU. Nejčastěji používaným nástrojem na podporu solární energie byly zaručené výkupní ceny. Analýza Komise se v této fázi zaměřila na tento druh režimu podpory.
(172)
Zaručené výkupní ceny jsou nástrojem finanční podpory zaměřeným na dosažení závazných vnitrostátních cílů pro využívání energie z obnovitelných zdrojů, jak předepisuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (7) o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů. Úroveň podpory a způsob fungování zaručených výkupních cen jsou v jednotlivých členských státech různé. Díky zaručeným výkupním cenám jsou provozovatelé elektrických sítí povinni nakupovat solární energii za ceny, jež zajišťují, že se výrobcům solární energie (obvykle vlastníci solárních zařízení) vrátí náklady a že dosáhnou přiměřeného zisku. Zaručené výkupní ceny, stejně jako jiné režimy podpory, ve většině případů také podléhají kontrole státní podpory podle článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, což zajišťuje, že náhrady poskytované výrobcům elektrické energie nebudou neúměrně vysoké.
(173)
I přes rozdíly mezi členskými státy je třeba, pokud jde o vývoj zaručených výkupních cen v Unii, poukázat na tři jevy: i) snižování úrovně zaručených výkupních cen, ii) pozastavení režimu zaručených výkupních cen jako celku (Španělsko), iii) zavedení horních hranic kapacity pro zařízení způsobilá pro podporu a také celkových horních hranic pro novou kapacitu instalovanou v daném roce, na kterou je poskytována podpora na úrovni členských států. Pokud jde o horní hranice, zdá se, že byly zaváděny hlavně v roce 2012, a s největší pravděpodobnosti proto nemají žádný vliv na spotřebu v období šetření. Analýza se proto zaměřila na nedávné pozastavení zaručených výkupních cen ve Španělsku a na snižování úrovně zaručených výkupních cen ve většině členských států. Bylo analyzováno, zda měly dopad na poptávku na trhu Unie a zda to mohlo způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. V této souvislosti se mělo za to, že dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku v oblasti modulů byl reprezentativní také pro situaci v oblasti článků a destiček. Vzhledem k tomu, že články a destičky jsou nezbytně nutné pro výrobu modulů a v jiných výrobních procesech se nepoužívají, pokles poptávky po modulech ovšem automaticky vyvolá pokles poptávky po článcích a destičkách.
(174)
Šetření potvrdilo souvislost mezi vývojem zaručené výkupní ceny a spotřebou, avšak ukázalo, že pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření nepřispěl k narušení příčinné souvislosti mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, jak je podrobně popsána v 163. bodě odůvodnění výše. Šetření totiž ukázalo, že ačkoliv se situace výrobního odvětví Unie zhoršovala, vyvážející výrobci si dokázali udržet vysoký podíl na trhu u modulů (80 %), a ještě mírně zvýšili svůj podíl na trhu u článků (z 22 % v roce 2011 na 25 % v období šetření) a destiček (z 32 % v roce 2011 na 33 % v období šetření). Navíc je třeba poznamenat, že průměrná cena modulů účtovaná výrobním odvětvím Unie během posuzovaného období klesla o 53 %, zejména v důsledku značného růstu dumpingového dovozu a jeho výrazného tlaku na ceny na trhu Unie. Ztrátu ziskovosti, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, proto nelze přičítat hlavně snižování zaručených výkupních cen.
(175)
Uznává se tedy, že zaručené výkupní ceny vyvolaly poptávku po solární energii a že nedávné pozastavení zaručených výkupních cen (jako ve Španělsku) a jejich snižování v jiných členských státech v období šetření spotřebu šetřeného výrobku snížilo, a mohlo tak přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Avšak pokles spotřeby během období šetření nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(176)
Některé strany tvrdily, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být přitažlivé pro investory, a snížilo tak v Unii poptávku po dotčeném výrobku.
(177)
Šetření potvrdilo souvislost mezi úrovní zaručených výkupních cen a úrovní investic do odvětví výroby solárních zařízení, avšak ukázalo také, že v oblastech s vysokou mírou slunečního záření, kde je výroba solární energie účinnější, a v oblastech s vysokými cenami elektřiny jsou investice do solární energie na těchto cenách méně závislé. Šetření totiž ukázalo, že dochází (např. ve Španělsku) k stále novým investicím, a to nehledě na pozastavení režimu zaručených výkupních cen. Šetření dále ukázalo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie si zachovaly svou přitažlivost i při nižší úrovni zaručených výkupních cen.
(178)
Na základě výše uvedených skutečností nemohl být učiněn jednoznačný závěr, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být pro investory přitažlivé, a přispělo tak k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(179)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles zaručených výkupních cen donutil výrobce v Unii ke snižování cen, aby udrželi zájem investorů o investice do fotovoltaické energie a udrželi vzestupný trend poptávky a růstu.
(180)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno snižovat své ceny hlavně kvůli tlaku ze strany dumpingového dovozu, a nikoli kvůli snižování zaručených výkupních cen. Nasvědčuje tomu skutečnost, že k nejvýraznějšímu poklesu cen výrobního odvětví Unie došlo v letech 2010 a 2011, tj. ještě před větším snižováním zaručených výkupních cen. Ve skutečnosti to byl růst dumpingového dovozu z ČLR za ceny výrazně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, který donutil výrobní odvětví Unie stále více snižovat své ceny.
(181)
Na základě těchto skutečností bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
(182)
Souhrnně řečeno, zaručené výkupní ceny byly důležitým činitelem ovlivňujícím vývoj na fotovoltaickém trhu Unie a vývoj spotřeby šetřeného výrobku byl existencí zaručených výkupních cen ovlivněn. Šetření však ukázalo, že i přes značné snižování zaručených výkupních cen nedošlo k výraznému poklesu spotřeby. Byl proto vyvozen předběžný závěr, že vývoj zaručených výkupních cen nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
3.3 Jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie
(183)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobilo snížení finanční podpory poskytované tomuto výrobnímu odvětví Unie. Na podporu tohoto tvrzení byly předloženy informace založené na subvencích, jež byly jednomu z výrobců v Unii poskytnuty před posuzovaným obdobím (mezi lety 2003 a 2006).
(184)
Předložené důkazy neprokázaly žádnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a údajnou subvencí, kterou obdržel jeden z výrobců v Unii v období předcházejícím posuzovanému období. Ostatně tato informace se jeví jako irelevantní, neboť pochází z doby před posuzovaným obdobím. Proto nemohla být prokázána žádná souvislost mezi jakoukoli údajnou subvencí poskytnutou výrobnímu odvětví Unie a újmou, již toto odvětví utrpělo. Na základě toho bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
3.4 Nadbytečná kapacita
(185)
Bylo uváděno, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byla nadbytečná kapacita na trhu Unie a světovém trhu celkově. Bylo také uváděno, že nadbytečná kapacita na světovém trhu vedla k oživení výrobního odvětví Unie, ke kterému v současnosti dochází, a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení. Některé zúčastněné strany dále tvrdily, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví unie souvisela s přílišným zvyšováním kapacity výrobního odvětví Unie, kterou toto odvětví samo způsobilo. Některé strany naopak tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo to, že výrobní odvětví Unie neuskutečnilo nezbytné investice do zvýšení kapacity.
(186)
Výrobní odvětví Unie skutečně zvyšovalo svou výrobní kapacitu, avšak celkový objem jeho výroby během posuzovaného období nepokrýval rostoucí úroveň spotřeby na trhu Unie. Růst výrobní kapacity výrobního odvětví Unie proto byl odůvodněný a sledoval vývoj trhu, tj. zvýšenou spotřebu. Nelze jej tudíž považovat za příčinu způsobené újmy.
(187)
Podobně se na základě těchto skutečností během šetření nepotvrdilo ani tvrzení, že výrobní odvětví Unie neinvestovalo do rozšíření kapacity. Právě naopak, jak je uvedeno výše, výrobní odvětví Unie v celém průběhu posuzovaného období postupně zvyšovalo kapacitu a v celém průběhu posuzovaného období mělo k dispozici nadbytečnou kapacitu, což nasvědčuje tomu, že bylo schopné uspokojit i další poptávku. Tento argument proto musel být zamítnut.
(188)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že v obtížné situaci vyvolané nadbytečnou kapacitou světového trhu a následnou změnou trhu se ocitly všechny hospodářské subjekty na trhu, včetně subjektů působících v odvětvích navazujících na výrobní odvětví Unie a v odvětvích na počátku výrobního řetězce. V této souvislosti se uvádělo, že výrobek, který je předmětem šetření, se stal komoditou, kdy jednotliví výrobci již nejsou schopni stanovit ceny, ale kdy se ceny řídí celosvětovou poptávkou a nabídkou. Bylo uváděno, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila právě tato situace, a nikoli dumpingový dovoz.
(189)
Šetření potvrdilo existenci nadbytečné kapacity na světovém trhu, která měla původ hlavně v ČLR. Pokud jde o změnu na trhu, která by údajně vedla k tomu, že se výrobek, který je předmětem šetření, stal komoditou, toto by neospravedlňovalo nekalé chování v oblasti cen a nekalé obchodní praktiky. V souvislosti s tím je třeba podotknout, že výrobní odvětví Unie vyrábí a prodává šetřený produkt již více než 20 let, zatímco odvětví vyrábějící dotčený výrobek v ČLR se rozvinulo teprve nedávno (přibližně v polovině posledního desetiletí), přitahováno hlavně zaručenými výkupními cenami a dalšími politickými pobídkami Unie a následným růstem poptávky.
(190)
Na základě těchto skutečností byly uvedené argumenty zamítnuty.
3.5 Dopad cen surovin
(191)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s vývojem cen polykrystalického křemíku, hlavní suroviny pro výrobu destiček. Bylo uváděno, že výrobní odvětví Unie uzavřelo dlouhodobé dodavatelské smlouvy s pevnými cenami, a proto nemohlo mít prospěch z poklesu cen polykrystalického křemíku v posuzovaném období.
(192)
Šetření odhalilo, že ceny polykrystalického křemíku v roce 2008 vzrostly, avšak v roce 2009 opět klesly, s pouze mírně stoupající tendencí v roce 2010 a počátkem roku 2011. V období šetření ceny značně klesly.
(193)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie má uzavřeny dlouhodobé smlouvy na dodávky polykrystalického křemíku, avšak na základě vývoje cen polykrystalického křemíku byly podmínky těchto smluv sjednány znovu a smluvní ceny se přiblížily cenám na okamžitém trhu, nebo byly ještě nižší.
(194)
Na základě těchto skutečností byl učiněn závěr, že i když někteří konkrétní výrobci v Unii mohli být ovlivněni dlouhodobými smlouvami na dodávky polykrystalického křemíku, výrobní odvětví Unie celkově těmito dlouhodobými smlouvami neutrpělo a bylo schopno plně využít poklesu cen polykrystalického křemíku. Nebylo proto zjištěno, že by tyto dlouhodobé smlouvy přispěly k podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
3.6 Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo: dopad automatizace, velikost, úspory z rozsahu, konsolidace, inovace, nákladová efektivnost
(195)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byl vysoký stupeň automatizace výrobního procesu. Bylo uváděno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou tito výrobci utrpěli, nelze přičítat dumpingovému dovozu. V této souvislosti bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie je v každém případě celkově malé, a proto nemohlo využívat úspor z rozsahu.
(196)
Šetření ukázalo, že i u malých výrobců na trhu Unie je výrobní proces vysoce automatizovaný, což se pozitivně promítá do jejich výrobních nákladů. Většina výrobců v Unii je specializována v jedné části výrobního procesu (destičky, články nebo moduly) a díky této specializaci se zvýšila jejich konkurenceschopnost v konkrétním jimi vyráběném typu výrobku. Tvrzení, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobil dopad vysokého stupně automatizace, bylo proto zamítnuto.
(197)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že tlak cen vedl ke konsolidaci výrobního odvětví Unie a že právě tato konsolidace je příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Šetření však ukázalo, že tato konsolidace byla spíše důsledkem dumpingového dovozu. Navíc tato strana nedoložila žádnými důkazy, do jaké míry mohl být tento proces konsolidace příčinou způsobené újmy.
(198)
Dále bylo uváděno, že příčinou způsobené újmy je nedostatečná vertikální integrace výrobního odvětví Unie. Vertikálně integrovaní výrobci by za normálních tržních podmínek měli mít svůj dodavatelský řetězec celkově lépe zabezpečený. Šetření však ukázalo, že výhoda vyplývající z vertikální integrace té části výrobního odvětví Unie, která je vertikálně integrována, nemohla být plně využita, neboť tlak dumpingového dovozu na ceny byl mimořádně silný. Kromě toho výrobní odvětví Unie, a to i vertikálně integrovaní výrobci v Unii, nemohli v důsledku dumpingového dovozu plně využít vysoké míry využití kapacity k dosažení úspor z rozsahu. Šetření dále neprokázalo jakoukoli souvislost mezi vertikální integrací a vyšší mírou ziskovosti, neboť silný tlak na ceny tuto vzájemnou souvislost změnil.
(199)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie v dostatečné míře technicky neinovuje a neinvestuje do nových technologií. Šetření však nedospělo k žádným věcným důkazům, které by tato tvrzení potvrzovaly. Šetření naopak ukázalo, že většina investic uskutečněných výrobním odvětvím Unie směřovala do nových strojů a do výzkumu a vývoje a že celosvětově neexistují mezi těmito výrobky žádné významné rozdíly v technologii.
(200)
Jedna zúčastněná strana kromě toho tvrdila, že příčinou podstatné způsobené újmy je slabá realizace projektů (neúspěšné projekty). V této souvislosti je třeba podotknout, že uvedené tvrzení nebylo ničím podložené. Každý neúspěšný projekt by navíc bylo možné považovat spíše za důsledek dumpingového dovozu. Uvedený argument proto musel být zamítnut.
(201)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie není schopno včas racionalizovat své náklady tak, aby dokázalo reagovat na vývoj na světovém trhu. Jiné strany tvrdily, že v Unii jsou vyšší náklady práce a režijní náklady než v ČLR.
(202)
Šetření ukázalo, že výrobní náklady výrobního odvětví Unie během posuzovaného období neustále klesaly s výjimkou výroby destiček, kde v roce 2010 došlo k poklesu nákladů, ale v roce 2011 a dále v období šetření k jejich růstu na úroveň poněkud vyšší než na počátku posuzovaného období (viz 138. bod odůvodnění výše). Produktivita u modulů a destiček vzrostla, ale u destiček se snížila. Jak bylo uvedeno výše, v důsledku prudkého růstu dumpingového dovozu z ČLR a následného silného tlaku na ceny na trhu Unie nemohlo výrobní odvětví Unie z tohoto snižování nákladů mít prospěch.
(203)
Je třeba poukázat na to, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, pokud jde o používané suroviny (polykrystalický křemík) a stroje, jelikož obojí se většinou dováží z Unie. Pokud jde o náklady práce a režijní náklady, tyto náklady v období šetření představovaly v průměru necelých 10 % celkových nákladů na výrobu modulů a jejich vliv není považován za významný.
(204)
Dále bylo uváděno, že někteří výrobci v Unii si pořizovali destičky, články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávali tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Šetření odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s výrobou v Unii, a proto nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(205)
Aby mohlo výrobní odvětví Unie čelit trendu klesajících cen dovozu z ČLR, muselo vyvíjet značné úsilí zaměřené na racionalizaci svých výrobních nákladů. Navzdory úsilí výrobního odvětví Unie se tato racionalizace nákladů nemohla promítnout do prodejní ceny kvůli značnému cenovému podbízení ze strany dumpingového dovozu.
(206)
Na základě těchto skutečností musely být všechny uvedené argumenty zamítnuty.
3.7 Konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií
(207)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií, neboť tyto technologie jsou vzájemně zaměnitelné a mají stejné konečné použití.
(208)
Šetření ukázalo, že produkty z tenkého fotovoltaického filmu se vyrábějí z jiných surovin a nejsou v nich používány krystalické křemíkové destičky. Mají celkově nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly. Vzhledem k tomu nemohou být používány na omezených plochách, jako jsou střechy, tj. nejsou plně vzájemně zaměnitelné s dotčeným výrobkem. A proto, ačkoliv mezi produkty z tenkého filmu a dotčeným výrobkem může existovat určitá konkurence, je tato konkurence považována za okrajovou.
(209)
Šetření tedy neshledalo žádnou spojitost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a konkurencí produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií.
(210)
Na základě těchto skutečností musel být tento argument zamítnut.
3.8 Finanční krize a její důsledky
(211)
Bylo uváděno, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je finanční krize a hospodářská recese, jež nepříznivě ovlivnily jeho přístup k financím.
(212)
Schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál se během posuzovaného období značně snížila. Jelikož odvětví solární energie je kapitálově náročné, má schopnost získat kapitál klíčový význam. Hospodářská recese měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie. Šetření však ukázalo, že i přes růst trhu Unie mezi lety 2009 a 2011 se v důsledku dumpingového dovozu z ČLR za výrazně nižší ceny, než byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie, situace výrobního odvětví Unie zhoršovala. Byl proto učiněn závěr, že možný vliv finanční krize se prohloubil vlivem růstu dumpingového dovozu z ČLR a že omezení přístupu k financím bylo z větší části způsobeno nepříznivým vývojem na trhu, nepříznivou situací a nepříznivými vyhlídkami výrobního odvětví Unie v důsledku dumpingového dovozu. Ačkoliv tedy finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
3.9 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(213)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že prodej výrobního odvětví Unie na vývoz během posuzovaného období značně poklesl, v případě modulů zejména mezi lety 2009 a 2011 a v případě článků zejména mezi rokem 2009 a prvním čtvrtletím roku 2012, a že toto bylo příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(214)
Jak však ukazuje následující tabulka, objem vývozu modulů, i přes mírný pokles v období šetření, zůstával značný a průměrná úroveň cen v období šetření byla vyšší než průměrné náklady na výrobu modulů po celé posuzované období. Toto tedy nemohlo být příčinou, která způsobila újmu výrobnímu odvětví Unie. V případě článků objem vývozu představoval jen přibližně 12 % celkového objemu jejich výroby. Na situaci výrobního odvětví Unie to tedy, i přes nízké ceny během období šetření, mohlo mít jen omezený dopad. A konečně, pokud jde o destičky, jejich vývoz představoval přibližně 24 % celkového objemu výroby, a i přes nízké vývozní ceny dosahované během období šetření to mohlo i v tomto případě mít jen omezený dopad na situaci výrobního odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto musely být zamítnuty.
Tabulka 13-a
Moduly
2009
2010
2011
OŠ
Objem vývozu modulů v MW
989
1 279
1 157
1 148
(Index 2009 = 100)
100
129
117
116
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Index 2009 = 100)
100
76
59
49
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 13-b
Články
2009
2010
2011
OŠ
Objem vývozu článků v MW
62
320
315
238
(Index 2009 = 100)
100
516
508
384
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 13-c
Destičky
2009
2010
2011
OŠ
Objem vývozu destiček v MW
93
916
750
486
(Index 2009 = 100)
100
985
806
523
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
850
590
530
480
(Index 2009 = 100)
100
70
63
57
Zdroj:
Europressedienst.
(215)
Na základě těchto skutečností bylo shledáno, že dopad vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie nebyl takový, aby přispěl k podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto musely být zamítnuty.
3.10 Objev ložisek plynu z plynonosných břidlic v Evropské unii
(216)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii a že vyhlídka na zvýšení výroby levného plynu z břidlic vedla ke snížení veřejných a soukromých investic do projektů v oblasti obnovitelných zdrojů energie.
(217)
Šetření zjistilo, že spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, během posuzovaného období se podstatně zvýšila, jak bylo již uvedeno ve 108. bodě odůvodnění výše. Šetření mimoto nepřineslo žádné věcné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
3.11 Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi (ETS)
(218)
Stejná strana tvrdila, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly nízké investice do výroby solární energie v důsledku nízkých tržních cen povolenek na emise CO2 v rámci systému Evropské unie pro obchodování s emisemi.
(219)
Nebyly však předloženy žádné důkazy a šetření nezjistilo žádné věcné okolnosti, které by tato tvrzení dokládaly. Šetření naopak ukázalo, že spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, během posuzovaného období výrazně rostla. Na základě těchto skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
3.12 Rozhodnutí v oblasti řízení
(220)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou způsobené podstatné újmy byla nejméně u jednoho z výrobců v Unii nesprávná rozhodnutí v oblasti řízení. Tato tvrzení vycházela z účetní závěrky a z některých informací, jež byly obsaženy v dopise jednoho z akcionářů této společnosti adresovaném ostatním akcionářům.
(221)
Žádná z informací v uvedené složce nenasvědčovala tomu, že by jakékoli z rozhodnutí v oblasti řízení dotčené společnosti bylo neobvyklé nebo neopatrné nebo že by mělo dopad na celé výrobní odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto byly zamítnuty.
3.13 Jiné vládní politiky
(222)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly jiné vládní politiky, jako jsou politiky v oblasti obnovitelných zdrojů energie, politiky zaměřené na podporu inovací a na snižování byrokracie, politiky usnadňování obchodu a regulace přístupu do distribuční soustavy, neboť tyto politiky poskytují výhody vyvážejícím výrobcům. Avšak i kdyby bylo pravdou, že některé z těchto politik mohou usnadňovat dovoz z jiných třetích zemí a celkový růst odvětví solární energie, poskytovaly by tyto politiky výhody také výrobnímu odvětví Unie. Ostatně tyto politiky by neměly být chápány tak, že by se takový dovoz do Unie měl realizovat za dumpingové ceny působící újmu. Argumenty v tomto ohledu proto byly zamítnuty.
3.14 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(223)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, a dumpingovým dovozem z ČLR. Byly analyzovány i jiné možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, spotřeba, zaručené výkupní ceny, jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie, nadbytečná kapacita, dopad cen surovin, újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo, konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu, finanční krize a její důsledky, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii, rozhodnutí v oblasti řízení, systémy obchodování s emisemi v Evropské unii a jiné vládní politiky, a bylo zjištěno, že žádná z nich nebyla taková, aby narušila prokázanou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(224)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě rozlišeny a odděleny od účinků dumpingového dovozu působícího újmu, byl vyvozen předběžný závěr, že v období šetření existovala příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou, jež byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
1. Úvodní poznámky
(225)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat prozatímní antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, společností působících na trzích, které odvětví výroby fotovoltaických zařízení předcházejí a které na ně navazují, dovozců, uživatelů a spotřebitelů dotčeného výrobku.
(226)
Po zahájení šetření se přihlásilo přibližně 150 hospodářských subjektů. Zvláštní dotazníky byly rozeslány dovozcům, kteří nejsou ve spojení, hospodářským subjektům na počátku výrobního řetězce (včetně jednoho výrobce surovin a dodavatelů výrobního zařízení na výrobu šetřeného výrobku), hospodářským subjektům navazujícím na výrobní odvětví Unie (včetně společností připravujících projekty a montážních organizací) a BEUC - organizaci spotřebitelů. Informace předložila tři sdružení představující různé hospodářské subjekty (výrobní odvětví Unie, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie) v odvětví výroby fotovoltaických zařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(227)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 25 000 osob.
(228)
Šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření podstatnou újmu způsobenou dumpingovým dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že řada ukazatelů újmy vykazovala během posuzovaného období záporný trend. Významně byly dotčeny zejména ukazatele újmy týkající se finanční situace spolupracujících výrobců v Unii, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic. Výrobci modulů, článků a destiček v Unii byli v roce 2011 a v období šetření fakticky ztrátoví. V důsledku toho byli někteří výrobci v Unii již nuceni uzavřít svá výrobní zařízení, a ostatní se potýkali s platební neschopností. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(229)
Očekává se, že uložení prozatímních antidumpingových cel obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, a zlepší tak jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že uložení prozatímních opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci. Výrobnímu odvětví Unie by rovněž měl být umožněn lepší přístup ke kapitálu a další investice do výzkumu, vývoje a inovací na fotovoltaickém trhu. A konečně, šetření také poukázalo na možné obnovení podnikatelské činnosti výrobců v Unii, kteří byli v důsledku tlaku ze strany čínského dovozu nuceni zastavit výrobu. Celkově by podle tohoto scénáře bylo zajištěno nejen stávajících 25 000 pracovních míst ve výrobním odvětví Unie (v období šetření), ale existovala by i reálná vyhlídka na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(230)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého a střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, jak je popsáno v 157. bodě odůvodnění výše, i další výrobci mohli být vystaveni platební neschopnosti, což by z krátkodobého a střednědobého hlediska vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(231)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že uložení antidumpingových cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(232)
Jak bylo uvedeno ve 12. bodě odůvodnění výše, pouze u jednoho ze tří dovozců zařazených do vzorku spočívala hlavní podnikatelská činnost v obchodování s dotčeným produktem.
(233)
Bylo předloženo tvrzení, že uložení opatření týkajících se dotčeného výrobku negativně ovlivní podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Za druhé, i když lze očekávat, že uvalení opatření se může negativně odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze z ČLR, vzhledem k pravděpodobnému růstu dovozu z jiných třetích zemí by dovozci, kteří čerpají ze zdrojů v různých zemích, měli být schopni své dodavatelské zdroje změnit.
(234)
Proto se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření na navržené úrovni může mít určitý negativní dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
4. Zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce
(235)
Hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce působí hlavně v oblasti výroby surovin a výroby a montáže výrobních zařízení pro výrobu výrobku, který je předmětem šetření. Od hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce bylo obdrženo osm odpovědí na dotazníky. Uskutečnily se dvě inspekce na místě, a to u jednoho výrobce surovin a jednoho výrobce výrobních zařízení.
(236)
Podíl činnosti těchto osmi spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, jež souvisela s výrobkem, který je předmětem šetření, na jejich celkové činnosti byl během období šetření celkově různý a pouze u jedné z těchto spolupracujících společností představoval 100 % její podnikatelské činnosti, zatímco u ostatních se pohyboval mezi 6 % a 80 %. V průměru činnost související s dotčeným výrobkem během období šetření představovala přibližně 41 % celkové činnosti spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce. Pokud jde o pracovní místa, zaměstnávalo těchto osm spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v období šetření přibližně 4 200 osob. Ziskovost byla různá podle segmentu a podle jednotlivých společností, od vysoké míry až po mírně zápornou míru ziskovosti. Šetření ukázalo, že tyto hospodářské subjekty se zápornou ziskovostí byly negativně dotčeny zhoršenou situací výrobního odvětví Unie, neboť někteří z odběratelů, které ztratily, byli výrobci výrobku, který je předmětem šetření, v Unii, a poklesem spotřeby.
(237)
Prodeje hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v Unii se uskutečňovaly v rámci Unie, do ČLR a jiných třetích zemí. Teritoriální rozdělení objemu prodeje v období šetření v průměru odpovídalo přibližně 20 % prodeje v rámci Unie, téměř 50 % směřovalo do Číny a přibližně 30 % do jiných třetích zemí.
(238)
Některé strany z odvětví na počátku výrobního řetězce tvrdily, že uložení antidumpingových opatření by negativně ovlivnilo jejich podnikatelské činnosti, neboť ČLR je jejich hlavním vývozním trhem. Bylo uváděno, že cla by výrazně omezila dovoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie, a v důsledku toho by ČLR omezila dovoz polykrystalického křemíku a výrobního zařízení z Unie. V důsledku toho by hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie údajně musely omezit rozsah svých podnikatelských činností a snížit zaměstnanost.
(239)
Především je třeba podotknout, že cílem cla není vyloučit čínský dovoz dotčeného výrobku, ale obnovit spravedlivé podmínky na trhu. Čínský dovoz by tak měl i nadále v určité míře zásobovat trh Unie, ale za přiměřené ceny. Ostatně šetření ukázalo, že hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie působí celosvětově na různých vnitrostátních trzích, a proto nejsou závislí výlučně na svém vývozu do ČLR. Lze tedy důvodně předpokládat, že na globálním fotovoltaickém trhu budou hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie pravděpodobně schopny případný pokles vývozu do ČLR nahradit vývozem na ostatní trhy, které v souladu s očekáváními veřejně dostupných studií o trzích mají růst. V každém případě se na čínském fotovoltaickém trhu již nyní projevuje značný nadbytek výrobní kapacity, a proto je sporné, zda by výrobci strojních zařízení v Unii z krátkodobého a střednědobého hlediska byli schopni prodávat mnohem více výrobního zařízení.
(240)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje předběžný závěr, že dopad antidumpingových cel na výrobce strojního zařízení by nebyl významný, avšak dopad na dodavatele surovin, s ohledem na možné snížení jejich prodeje do Číny, z krátkodobého hlediska negativní být může.
5. Zájem hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie
(241)
Hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie působí hlavně v oblasti přípravy projektů, odbytu, komunikací a montáže fotovoltaických zařízení Od hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přišlo 13 odpovědí na dotazník pro hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, ale pouze sedm bylo dostatečně úplných a umožňovalo smysluplné posouzení. Byly provedeny dvě inspekce na místě, které se zaměřily na přípravu projektů v oblasti fotovoltaických zařízení a montáž tohoto zařízení. Při analýze odpovědí na dotazník obdržených od 36 spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení, se ukázalo, že určitý počet z nich musí být ve skutečnosti zařazen do kategorie hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, neboť jejich hlavní činností je montáž. Tato otázka bude ještě zkoumána v dalším průběhu šetření.
(242)
Podíl činnosti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, která souvisí s výrobkem, který je předmětem šetření, na jejich celkové činnosti je celkově různý. V průměru v šetřeném období představoval tento podíl 41 %. Ziskovost spolupracujících hospodářských subjektů v souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření činila v průměru 11 %. Pokud jde o pracovní místa, v období šetření zaměstnávalo těchto sedm spolupracujících hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přibližně 550 osob.
(243)
Bylo vzneseno tvrzení, že antidumpingová opatření nejsou v zájmu Unie, neboť zvýší cenu modulů, což odradí konečné uživatele/spotřebitele od toho, aby si tato zařízení pořizovali. Vzhledem k tomu by hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie měly mnohem méně zakázek a musely by činnost svých podniků omezit. Toto hodnocení vycházelo ze studie zveřejněné výzkumným ústavem Prognos o možné ztrátě pracovních míst, jež byla předložena v průběhu šetření. Uvedená studie předpovídá, že v případě uložení cel bude ohrožena velká většina pracovních míst na fotovoltaickém trhu EU. Studie používá odhad Evropské asociace fotovoltaického průmyslu (EPIA), podle něhož celkový počet přímých pracovních míst existujících na všech úrovních fotovoltaického trhu Unie včetně výrobců v Unii, dovozců, hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie činí 265 000 pracovních míst. Studie ústavu Prognos, která jako výchozí bod používá odhad celkového počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky z roku 2011, dochází k závěru, že v závislosti na výši cla bude během tří let ztraceno až 242 000 pracovních míst z celkového počtu 265 000 pracovních míst. K většině ztrát pracovních míst údajně dojde na navazujícím trhu, který podle údajů ústavu Prognos v roce 2011 zaměstnával přibližně 220 000 osob.
(244)
Šetření výše uvedený scénář nepotvrdilo a poukázalo na to, že na fotovoltaickém trhu Unie existoval v roce 2011, během období šetření a v roce 2012 mnohem menší počet přímých pracovních míst.
(245)
Šetření v první řadě vyvolalo pochybnosti o správnosti celkového počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky odhadovaného evropskou fotovoltaickou asociací. Zejména při inspekci na místě provedené v EPIA se ukázalo, že podklady, jež vedly k závěru o 265 000 pracovních místech, byly nepřesné a takový závěr neumožňovaly. Informace získané při inspekci na místě ve skutečnosti ukazují, že počet přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky vypočítaný pro rok 2011 by vykazoval statistickou odchylku až 20 %. Uvedený odhad navíc zahrnuje zaměstnanost v jiných evropských zemích mimo Evropskou unii a zaměstnanost související s produktem z tenkého filmu, na který se toto šetření nevztahuje.
(246)
Nehledě na tyto pochybnosti, i kdyby byl pro účely analýzy dopadu navržených opatření použit původní odhad, je nutno poznamenat toto: odhad se týká pracovních míst v oblasti evropské fotovoltaiky v roce 2011, kteréžto období odpovídalo velmi vysokému počtu fotovoltaických zařízení instalovaných v uvedeném roce v EU (přibližně 20 GW). Lze tedy předpokládat, že vzhledem ke snížení počtu instalovaných zařízení, který v období šetření dosáhl přibližně 17,5 GW a v roce 2012 dosáhl 15 GW, klesl odpovídajícím způsobem i počet pracovních míst, zejména v navazujících odvětvích, který je přímo úměrný úrovni instalací. Veřejně dostupný odborný tisk v této souvislosti poukázal na to, že v Německu, které je největším vnitrostátním trhem, zaměstnanost v odvětví fotovoltaiky mezi lety 2011 a 2012 klesla ze 128 000 na 100 000 osob, včetně pracovních míst u výrobců. Šetření dále vyvolalo vážné pochyby ohledně toho, zda tento počet zahrnoval pouze pracovní místa s plným úvazkem vyčleněná výlučně pro výrobu fotovoltaických zařízení. V této souvislosti šetření odhalilo, že zejména na navazujícím trhu (montáž) představuje činnost v oblasti fotovoltaiky zpravidla pouze část mnohem širší podnikatelské aktivity, přičemž hlavní činností bývá montáž v oblasti topení nebo elektřiny, instalatérství atd.
(247)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je pravděpodobné, že uložení opatření může vést ke zvýšení cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii, a z krátkodobého hlediska tak může vést ke snížení instalace fotovoltaických zařízení. Nicméně pracovní místa v této části trhu mohou být negativně ovlivněna jen v omezeném rozsahu, a to vzhledem k následujícím skutečnostem. Za prvé činnost související s fotovoltaikou přinejmenším v některých montážních organizacích představuje pouze část jejich podnikatelských činností a je také sezonní. Montážní organizace by proto za situace snížené poptávky po fovoltaických zařízeních měly být schopny vykonávat jiné činnosti. Jelikož cíle v oblasti obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti stanovené na úrovni EU jsou pro členské státy právně závazné, je třeba očekávat, že snížená poptávka po solárních zařízeních bude mít za následek zvýšení poptávky po jiných formách elektrické energie z obnovitelných zdrojů a v oblasti energetické účinnosti. Mnozí zaměstnanci v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie pravděpodobně disponují potřebnými dovednostmi, aby zvýšení poptávky v těchto blízkých odvětvích dokázali využít. Za druhé vzhledem ke stávajícím ziskům na navazujícím trhu (viz 242. bod odůvodnění výše) by subjekty zabývající se montáží měly být schopny část růstu cen absorbovat, a omezit tak dopad na konečné ceny a na poptávku po fotovoltaických zařízeních.
(248)
Nezávisle na uložení cel veřejně dostupné prognózy poptávky po fotovoltaických zařízeních uvádějí, že v roce 2013 pravděpodobně dojde ke snížení poptávky, s výkonem instalovaným v roce 2013 mezi 9,8 GW a 16,5 GW, což by pravděpodobně mělo v každém případě negativní dopad na počet pracovních míst na navazujícím trhu.
(249)
A konečně je třeba podotknout, že k tomuto růstu cen fotovoltaických zařízení by pravděpodobně došlo v každém případě, neboť výroba v ČLR pro dodávky na trh Unie je, jak se zdá, do značné míry ztrátová, což je neudržitelná situace.
(250)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje předběžný závěr, že dopad antidumpingových cel na hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie by z krátkodobého hlediska byl omezeně negativní, s ohledem na vyšší počet smluvně zajištěných montáží než v opačném (kontrafaktuálním) scénáři, který předpovídají významná výzkumná střediska, a v míře, v jaké tato cla nemohou být hospodářskými subjekty navazujícími na výrobní odvětví Unie absorbována. I přes možné snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních by montážní organizace měly být schopny provádět jiné činnosti související buď s jinými obnovitelnými zdroji energie, nebo s primární podnikatelskou činností, jak je uvedeno výše.
6. Zájem konečných uživatelů (spotřebitelů)
(251)
Žádná strana přímo zastupující konečné uživatele, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky. V daném případě se odkazuje na dva druhy konečných uživatelů: spotřebitele (domácnosti) a další konečné uživatele (např. instituce, společnosti). Šetření zjistilo, že pouze přibližně jedna čtvrtina stávajících fotovoltaických zařízení v Unii (takzvaná střešní, menší zařízení) byla objednána spotřebiteli. Ostatní zařízení (montovaná na zemi, průmyslová a komerční zařízení, která jsou mnohem větší) byla objednána jinými konečnými spotřebiteli.
(252)
Některé strany tvrdily, že v případě uložení antidumpingových cel by spotřebitele postihlo zvýšení cen fotovoltaických modulů. Lze očekávat, že v důsledku cel by ceny fotovoltaických modulů na trhu EU poněkud vzrostly, avšak je pravděpodobné, že spotřebitelů a jiných konečných uživatelů by se to dotklo jen v omezené míře, protože šetření ukázalo, že cena modulu představuje nanejvýš 50 % z celkových nákladů na pořízení fotovoltaického zařízení. Vzhledem k ziskovým rozpětím společností připravujících projekty a montážních organizací lze důvodně předpokládat, že případný růst cen modulů pro uživatele může být přinejmenším zčásti absorbován, a tedy zmírněn. Na základě dostupných údajů se vyvozuje předběžný závěr, že dodavatelský řetězec přinejmenším zčásti absorbuje opatření s navrhovanou výší cla, a opatření tudíž nemusí mít nutně za následek vyšší maloobchodní ceny pro spotřebitele.
(253)
Dále je třeba podotknout, že pokud by cla nebyla uložena, pravděpodobný zánik výrobního odvětví Unie by mohl vést k tomu, že spotřebitelé budou mít do budoucna k dispozici pouze jeden zdroj dodávek modulů. V rámci tohoto scénáře by čínští vyvážející výrobci byli schopni dále posilovat svou, již tak velmi silnou, pozici na trhu a to by také v krátkodobém výhledu mohlo vést ke zvýšeným cenám ke škodě spotřebitelů/konečných uživatelů. Ovšem vzhledem ke skutečnosti, že výroba v ČLR je ztrátová, by ke zvýšení cen, jak je uvedeno výše, pravděpodobně došlo v každém případě.
(254)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že celkově by uložení opatření mělo omezený dopad na spotřebitele a konečné uživatele. A to bez ohledu na vliv vnitrostátních režimů podpory k povzbuzení poptávky po fotovoltaických zařízeních, jak je uvedeno v 182. bodě odůvodnění výše. Budou-li vnitrostátní režimy podpory přizpůsobeny vyšším cenám solárních panelů (prostřednictvím vyšších zaručených výkupních cen), může byt dopad na spotřebitele nulový.
7. Jiná tvrzení
(255)
Některé strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie není schopno zásobovat trh EU v požadovaném množství, a budou-li uložena antidumpingová cla, existuje vážné riziko nedostatku v EU, což může vést k dalšímu růstu cen dotčeného výrobku.
(256)
Šetření shledalo, že toto tvrzení není opodstatněné. Výrobní odvětví Unie má od roku 2009 nedostatečně využívané výrobní kapacity. V období šetření činila míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu modulů 41 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 5,7 GW; míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu článků činila 63 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 1,2 GW, a míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu destiček činila 55 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 1,6 GW. Díky této rezervní kapacitě by proto výrobní odvětví Unie z krátkodobého hlediska bylo schopno soutěžit o další část trhu. Také ze střednědobého hlediska lze důvodně předpokládat, že výrobní odvětví Unie bude rozšiřovat svou výrobní kapacitu, aby mohlo dosáhnout větších úspor z rozsahu a zajistit další snižování cen. Ostatně ve světě existují i další zdroje dodávek, které působí na trhu Unie a které v případě poklesu dovozu čínských výrobků budou schopny soutěžit o trh Unie. Šetření odhalilo, že stávající rezervní kapacita jiné než čínské výroby mimo EU činila v období šetření u modulů 5,6 GW, u článků 6 GW a u destiček 6 GW. Lze proto dospět k závěru, že vzhledem k prognózám poptávky po fotovoltaických zařízeních v EU v roce 2013 (mezi 9,8 GW a 16,5 GW) a v roce 2014 (mezi 9 GW a 17,1 GW) zveřejněným významnými výzkumnými středisky, jako EPIA, je celková rezervní kapacita EU a třetích výrobců mimo EU dostačující, aby v krátkodobém výhledu nahradila případný výpadek čínských dovozů.
(257)
Některé strany rovněž tvrdily, že uložení antidumpingových cel na dotčený výrobek poškodí rozvoj fotovoltaického trhu v Evropě, a že tudíž nebudou dosaženy cíle strategie Evropa 2020 týkající se obnovitelných zdrojů energie a snížení emisí skleníkových plynů v EU.
(258)
Především je třeba uvést, že splnění cílů stanovených pro rok 2020 nezávisí výlučně na solární energii. Stejně důležité jsou i další ekologické zdroje energie, jako např.: energie získávaná pomocí větru, biomasy, vodní energie atd. Jelikož cíle pro rok 2020 nestanoví žádný konkrétní podíl solární energie, nepředpokládá se, že poněkud nižší počet fotovoltaických zařízení zvýší celkové náklady spojené s realizací strategie Evropa 2020. Kromě toho je cena solárních panelů pouze jedním z mnoha činitelů, které jsou podstatné pro rozvoj evropského odvětví výroby fotovoltaických zařízení. Stejně důležité jsou: příznivé právní a finanční podmínky na evropské úrovni a na úrovni členských států, lepší přístup k financování projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a investice do výzkumu a vývoje. Pokud jde o financování investic do solárních energií, dojde díky uložení cla ke zlepšení situace výrobního odvětví Unie i odvětví fotovoltaiky jako celku. Ve svém důsledku to pravděpodobně podpoří přístup výrobního odvětví Unie a investorů v odvětví fotovoltaiky ke kapitálu. A konečně je třeba znovu připomenout, že cílem tohoto cla není vyloučit čínský dovoz, ale obnovit korektní hospodářskou soutěž. Pokud by se cena dotčeného výrobku zvýšila, údaje o zisku dosahovaném na navazujícím trhu umožňují předpokládat, že tento růst cen by byl zčásti absorbován hospodářskými subjekty působícími na navazujícím trhu. Cena modulů pro konečné uživatele/spotřebitele by se proto neměla výrazně zvýšit, a poptávka po solárních zařízeních by mohla zůstat v předpovězeném rozmezí.
(259)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření by celkově nemělo výrazný nepříznivý dopad na jiné politiky EU.
8. Závěr ohledně zájmu Unie
(260)
Celkové pozitivní důsledky pro výrobní odvětví Unie převažují nad pravděpodobným negativním dopadem na jiné subjekty na fotovoltaickém trhu, včetně spotřebitelů/jiných konečných uživatelů.
(261)
Vzhledem k výše uvedené skutečnosti byl učiněn předběžný závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(262)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(263)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobcům v Unii, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(264)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Má se tedy za to, že ziskové rozpětí 10 % z obratu lze na základě informací uvedených v podnětu chápat jako přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval dumping působící újmu.
(265)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 10 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(266)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(267)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se má za to, že by se měla uložit prozatímní antidumpingová opatření ohledně dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(268)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce od vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro „všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(269)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je prozatímní sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(270)
Navrhují se proto tyto sazby prozatímního antidumpingového cla:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Celní sazba
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
93,3 %
51,5 %
51,5 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
112,6 %
67,9 %
67,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
88,4 %
55,9 %
55,9 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
99,0 %
58,7 %
58,7 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
48,1 %
38,3 %
38,3 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
48,6 %
48,6 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
96,2 %
37,3 %
37,3 %
Jiné spolupracující společnosti (příloha I)
88,5 %
47,6 %
47,6 %
Všechny ostatní společnosti
112,6 %
67,9 %
67,9 %
(271)
Výše uvedená antidumpingová opatření se prozatímně stanoví ve formě valorických cel.
(272)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav zjištěný během šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky a vyrobených těmito společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým názvem, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(273)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (8) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(274)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla stanovená pro všechny ostatní společnosti vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale i na ty výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(275)
Jak je uvedeno v oddíle 5 oznámení o zahájení řízení, Komise nyní zjišťuje, zda lze veškerý dovoz dotčeného výrobku z ČLR považovat za pocházející z ČLR. To je zvlášť důležité v případě modulů, které mohou obsahovat komponenty a části z různých zemí. Podle čl. 1 odst. 3 základního antidumpingového nařízení může být země vývozu dumpingového výrobku zemí jednající jako prostředník. Je třeba rovněž poznamenat, že podnět se týká dovozu z Číny, aniž by byl blíže určen původ takových zásilek. A konečně v rámci antidumpingových šetření a šetření o vyrovnávacích clech, která provedly USA a která se týkala téhož výrobku dováženého z ČLR, byla zdůrazněna složitost výrobních a montážních operací, které mohou či nemusí být dostačující pro určení původu (9). S ohledem na tyto úvahy, a aniž je dotčen závěr, který bude v této záležitosti s definitivní platností učiněn, se považuje za vhodné, aby výrobek, který je předmětem šetření, pocházející nebo odesílaný z Číny podléhal prozatímním opatřením, pokud se nejedná o výrobek v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT.
(276)
Jak je uvedeno ve 3. bodě odůvodnění výše, Komise zavedla nařízením (EU) č. 182/2013 celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího nebo odesílaného z ČLR. Cílem bylo umožnit zpětné uplatnění antidumpingových opatření podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení a vyrovnávacích opatření podle čl. 16 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) (10).
(277)
Pokud jde o současné antidumpingové šetření, a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antidumpingového šetření v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení měla být zastavena.
(278)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření, jež v souladu s článkem 10 základního antisubvenčního nařízení zahájila Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného dne 8. listopadu 2012 v Úředním věstníku Evropské unie (11), měla by celní evidence dovozu podle čl. 24 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení pokračovat.
(279)
V této fázi řízení nelze přijmout žádné rozhodnutí o možném zpětném uplatnění antidumpingových opatření.
(280)
Vzhledem k výjimečným okolnostem stávajícího řízení, zvláště tedy proto, že se vztahuje na výrobek určený pro trh, jenž vyžaduje stabilitu dodávek v krátkodobém horizontu, považuje se za vhodné zavést prozatímní antidumpingová opatření postupně. Jelikož zvláště výrobní odvětví Unie utrpělo újmu v důsledku nekalých obchodních praktik dotčené země v období šetření, výrobci v Unii nemohou okamžitě dodat nezbytná množství, pokud v důsledku zavedení opatření dojde ke snížení úrovně dovozu. Postupné zavedení antidumpingového cla umožní výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém horizontu zvýšit nabídku. Kromě toho tím, že se výrobnímu odvětví Unie poskytne dostatečná doba ke zvýšení úrovně výroby, dostupnost dotčeného výrobku zůstane na přiměřené úrovni, aby mohla uspokojit poptávku. Proto se považuje za vhodné zavést clo ve dvou krocích.
I. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(281)
V zájmu řádného úředního postupu se stanoví lhůta, ve které mohou zúčastněné strany, jež se samy přihlásily ve lhůtě uvedené v nařízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Dále je třeba uvést, že závěry o uložení cla učiněné pro účely tohoto nařízení jsou prozatímní a mohou být přezkoumány za účelem uložení jakéhokoliv konečného cla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní dumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků a destiček typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 3818001011, 3818001019, 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT.
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
i)
od vstupu tohoto nařízení v platnost do 5. srpna 2013:
Společnost
Celní sazba
Všechny společnosti
11,8 %
ii)
od 6. srpna 2013:
Společnost
Celní sazba
Doplňkový kód TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
51,5 %
B791
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
67,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
55,9 %
B793
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
58,7 %
B794
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
38,3 %
B795
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
48,6 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
37,3 %
B797
Společnosti uvedené v příloze
47,6 %
Všechny ostatní společnosti
67,9 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Podle čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Nařízení (EU) č. 182/2013 se mění takto:
1)
Vkládá se nový nadpis G a nový 22. bod odůvodnění, které znějí:
„G. UKONČENÍ CELNÍ EVIDENCE PRO ÚČELY OCHRANY PŘED DUMPINGOVÝM DOVOZEM
(22)
Od 6. června 2013 je ochrana před dumpingovým dovozem zajištěna prozatímním antidumpingovým clem. Celní evidence dovozu pro účely ochrany před dumpingovým dovozem proto již není nutná.“
2)
V článku 1 se zrušují slova „čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009 a“.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. června 2013.
RÈGLEMENT (UE) No 513/2013 DE LA COMMISSION
du 4 juin 2013
instituant un droit antidumping provisoire sur les importations de modules photovoltaïques en silicium cristallin et leurs composants essentiels (cellules et wafers) originaires ou en provenance de la République populaire de Chine et modifiant le règlement (UE) no 182/2013 soumettant à enregistrement ces importations originaires ou en provenance de la République populaire de Chine
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1225/2009 du Conseil du 30 novembre 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet d’un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après le «règlement de base»), et notamment ses articles 7 et 14, paragraphe 5,
après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. PROCÉDURE
1. Ouverture
(1)
Le 6 septembre 2012, la Commission européenne (ci-après la «Commission») a annoncé, par un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne (2) (ci-après l’«avis d’ouverture») l’ouverture d’une procédure antidumping concernant les importations de modules photovoltaïques en silicium cristallin et leurs composants essentiels (cellules et wafers) originaires de la République populaire de Chine (ci-après la «Chine», la «RPC» ou le «pays concerné»).
(2)
L’enquête a été ouverte à la suite d’une plainte déposée le 25 juillet 2012 par EU ProSun (ci-après le «plaignant») au nom de producteurs représentant plus de 25 % de la production totale de modules photovoltaïques en silicium cristallin et leurs composants essentiels réalisée dans l’Union. La plainte contenait des éléments de preuve attestant à première vue l’existence de pratiques de dumping dudit produit et du préjudice important en résultant, qui ont été jugés suffisants pour justifier l’ouverture d’une enquête.
2. Enregistrement
(3)
À la suite d’une demande dûment étayée introduite par le plaignant, la Commission a adopté, en date du 1er mars 2013, le règlement (UE) no 182/2013 (3) soumettant à enregistrement les importations de modules photovoltaïques en silicium cristallin et leurs composants essentiels (cellules et wafers), originaires ou en provenance de la République populaire de Chine à compter du 6 mars 2013.
3. Parties concernées par la procédure
(4)
La Commission a informé officiellement le plaignant, les autres producteurs connus de l’Union, les producteurs-exportateurs connus, les autorités de la RPC et les importateurs connus de l’ouverture de l’enquête. La Commission a également informé les producteurs des États-Unis, pressentis en tant que pays analogue éventuel.
(5)
La Commission a donné aux parties intéressées la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l’avis d’ouverture. Toutes les parties intéressées qui l’ont demandé et ont démontré qu’il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
(6)
Étant donné le nombre élevé de producteurs-exportateurs dans le pays concerné, d’importateurs indépendants et de producteurs de l’Union intéressés par l’enquête, et afin d’achever l’enquête dans les délais prescrits, la Commission a annoncé, dans son avis d’ouverture, qu’elle avait décidé de limiter ces opérateurs à un nombre raisonnable en constituant un échantillon conformément à l’article 17 du règlement de base (ce procédé est également appelé «échantillonnage»).
a) Échantillonnage des producteurs de l’Union
(7)
Dans l’avis d’ouverture, la Commission a annoncé avoir provisoirement sélectionné un échantillon de producteurs de l’Union. L’ensemble des producteurs de l’Union connus ainsi que l’association de producteurs connue ont été informés de la sélection de l’échantillon provisoire de producteurs de l’Union. Cet échantillon provisoire se composait de neuf sociétés, parmi quelque 220 producteurs de l’Union connus, avant l’ouverture de l’enquête, pour fabriquer le produit similaire (voir le considérant 26 ci-dessous), sélectionnées sur la base du volume représentatif le plus important de production sur lequel l’enquête pouvait raisonnablement porter, compte tenu du temps disponible et en prenant en considération leur volume de ventes et leur situation géographique. Il a été veillé à ce que l’échantillon comporte des producteurs de l’Union tant intégrés verticalement que non intégrés. Les parties intéressées ont également été invitées à faire connaître leur point de vue sur l’échantillon provisoire. Un certain nombre de parties intéressées ont présenté leurs observations sur l’échantillon provisoire et l’une d’elles a demandé à être entendue par le conseiller-auditeur.
(8)
Plusieurs parties intéressées ont soulevé les objections suivantes sur l’échantillon provisoire de producteurs de l’Union:
i)
certaines parties ont affirmé que les informations limitées fournies sur l’échantillon provisoire constitué étaient insuffisantes pour leur permettre de formuler des observations pertinentes sur l’échantillon proposé. Elles ont notamment critiqué le fait que l’identité des producteurs de l’Union soit restée confidentielle et ont demandé la divulgation des États membres dans lesquels ils étaient situés, tout comme la part de production des producteurs de l’Union par rapport au volume total de production de modules, cellules et wafers photovoltaïques, ainsi que les pourcentages de production et de ventes représentés par chacune des sociétés de l’échantillon et par l’ensemble de l’échantillon;
ii)
la méthode utilisée pour constituer l’échantillon a été contestée au motif qu’elle «amalgamait trois volets distincts», à savoir les éléments justifiant l’ouverture de l’enquête, la définition de l’industrie de l’Union et l’échantillonnage. Il a dès lors été avancé qu’il n’apparaissait pas clairement si l’industrie de l’Union était déjà définie au moment de la sélection de l’échantillon et, par conséquent, si l’échantillon pouvait être considéré comme représentatif. Sans disposer d’une définition de l’industrie de l’Union au moment de l’échantillonnage, les parties intéressées n’ont pas été en mesure de vérifier si l’échantillon provisoire était représentatif et, par conséquent, si, sur la base de cet échantillon, la situation de l’industrie de l’Union au cours de la période d’enquête, telle que définie au considérant 19 ci-dessous, pouvait être correctement analysée. En outre, il a été avancé qu’il était inapproprié de constituer l’échantillon provisoire sur la base des réponses des producteurs de l’Union en ce qui concerne l’examen des éléments justifiant l’ouverture de l’enquête;
iii)
il a également été allégué que l’échantillon provisoire avait été constitué uniquement sur la base des sociétés qui ont exprimé leur soutien à la présente enquête;
iv)
l’une des parties a affirmé qu’en raison du fait que des sociétés intégrées verticalement ont été retenues dans l’échantillon provisoire, le volume de production de wafers et de cellules pourrait être doublé, voire triplé, ce qui laisse planer un doute quant à la représentativité globale de l’échantillon. Il a été demandé que, pour les producteurs intégrés verticalement, seul le volume de production de modules soit pris en considération, et non le volume de production de cellules et de wafers;
v)
cette même partie a allégué que les données qui ont servi de base à la sélection de l’échantillon n’étaient pas fiables, du moins en partie, ce qui pourrait avoir une incidence sur la représentativité de l’ensemble de l’échantillon provisoire;
vi)
l’une des parties a fourni une liste supposée contenir environ 150 autres producteurs de l’Union du produit similaire, en alléguant qu’ils auraient dû être pris en considération aux fins de la sélection de l’échantillon de producteurs de l’Union.
(9)
Il a été répondu aux arguments avancés par les parties comme suit:
i)
les producteurs de l’Union ont demandé que leur identité reste confidentielle par peur de représailles. En effet, de réelles menaces pesaient sur les producteurs de l’Union au regard de leur activité commerciale, tant à l’intérieur qu’à l’extérieur de l’Union. La Commission a considéré que ces demandes avaient été suffisamment motivées pour être acceptées. La divulgation de la situation géographique ou des parts de production et de ventes de chaque producteur de l’Union retenu dans l’échantillon pourraient aisément révéler l’identité du producteur concerné. Les demandes à cet égard doivent dès lors être rejetées;
ii)
la Commission n’a pas «amalgamé» la détermination des éléments justifiant l’ouverture de l’enquête, la définition de l’industrie de l’Union et la sélection de l’échantillon provisoire étant donné que ces volets ont conservé leur indépendance et ont fait l’objet de décisions distinctes. Il n’a pas été démontré dans quelle mesure l’utilisation des données relatives à la production et aux ventes fournies par les producteurs de l’Union dans le cadre de l’examen des éléments justifiant l’ouverture de l’enquête aurait affecté la représentativité de l’échantillon. Au départ, l’industrie de l’Union avait effectivement fait l’objet d’une définition provisoire. L’ensemble des informations disponibles concernant les producteurs de l’Union, notamment les informations figurant dans la plainte et les données recueillies auprès de producteurs de l’Union et d’autres parties avant l’ouverture de l’enquête ont été utilisées pour établir de manière provisoire la production totale de l’Union au cours de la période d’enquête, telle que définie au considérant 19 ci-dessous;
iii)
tous les producteurs de l’Union qui ont répondu aux questions concernant les éléments justifiant l’ouverture de l’enquête ont été pris en considération aux fins de l’échantillonnage, indépendamment du fait qu’ils aient exprimé leur approbation, leur désapprobation ou aient été sans avis au regard de l’enquête. L’allégation en question a dès lors été rejetée;
iv)
la question de la double/triple comptabilisation a été examinée lors de la sélection de l’échantillon provisoire. Il est apparu que le fait d’exclure la production et les ventes de wafers et de cellules des producteurs de l’Union intégrés verticalement occulterait la partie de la production de wafers et de cellules vendue sur le marché libre. Il a dès lors été considéré que l’exclusion des ventes de wafers et de cellules du volume total de production ne permettrait pas nécessairement d’obtenir un échantillon plus représentatif. Par ailleurs, la représentativité de l’échantillon a été établie non seulement sur la base du volume de production mais également de la répartition géographique et d’une représentation équilibrée des producteurs intégrés verticalement et non intégrés. La représentativité relative du volume de production a été calculée pour chaque type de produit similaire. Sur cette base, il a été considéré que la méthode utilisée aux fins de la sélection de l’échantillon provisoire était raisonnable et l’échantillon a dès lors été jugé représentatif de l’industrie de l’Union pour le produit soumis à l’enquête dans son ensemble. En conséquence, cet argument a été rejeté;
v)
en ce qui concerne la fiabilité des données, l’échantillon a été constitué sur la base des informations disponibles au moment de la sélection, conformément à l’article 17, paragraphe 1, du règlement de base. S’agissant de la fiabilité des données utilisées dans le cadre de l’examen des éléments justifiant l’ouverture de l’enquête, rien ne vient étayer l’argument selon lequel les données recueillies avant ladite ouverture comporteraient des erreurs significatives. L’on peut dès lors raisonnablement supposer que les éléments sur lesquels se fonde la sélection de l’échantillon provisoire étaient suffisamment fiables. En conséquence, cet argument a été rejeté;
vi)
en ce qui concerne la liste des 150 autres producteurs de l’Union, il convient de noter que cette information a été présentée bien après le délai fixé pour que les parties intéressées communiquent leurs observations relatives à la sélection de l’échantillon provisoire et pour que les producteurs de l’Union se fassent connaître et demandent à figurer dans l’échantillon. Par ailleurs, une trentaine de producteurs de l’Union mentionnés sur cette liste étaient en réalité connus de la Commission au moment de la sélection de l’échantillon, sans compter que l’ensemble des producteurs de l’Union qui se sont fait connaître après la publication de l’avis d’ouverture ont été pris en considération lors de la sélection de l’échantillon. La représentativité de l’échantillon n’a dès lors pas été affectée. En conséquence, cet argument a été rejeté.
(10)
À la suite de la réception des observations, la composition de l’échantillon a été révisée, certains indices portant à croire que l’une des sociétés sélectionnées n’aurait pas été en mesure de coopérer entièrement. Afin de conserver le niveau de représentativité de l’échantillon, un autre producteur de l’Union a été sélectionné. Ce nouvel échantillon se composait dès lors de dix sociétés, sélectionnées sur la base du volume représentatif le plus important pour chaque niveau de production sur lequel l’enquête pouvait raisonnablement porter compte tenu du temps disponible, en prenant en considération leur volume de ventes sur le marché de l’Union européenne et leur situation géographique. En conséquence, le nouvel échantillon de producteurs de l’Union représentait entre 18 % et 21 % de la production totale de l’Union de modules, entre 17 % et 24 % de celle de cellules et entre 28 % et 35 % de celle de wafers, et comptait des producteurs intégrés verticalement et non intégrés. Étant donné qu’un pourcentage précis aurait permis de calculer le volume de production du producteur de l’Union susmentionné et, partant, de déterminer son identité, les pourcentages exacts n’ont pu être révélés.
b) Échantillonnage des importateurs indépendants
(11)
En raison du nombre potentiellement élevé d’importateurs indépendants, il a été envisagé, dans l’avis d’ouverture, de recourir à l’échantillonnage, conformément à l’article 17 du règlement de base. Pour permettre à la Commission de décider s’il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l’échantillon, tous les importateurs indépendants ont été invités à se faire connaître et à fournir, ainsi qu’il est indiqué dans l’avis d’ouverture, des informations de base sur leurs activités liées au produit considéré durant la période d’enquête, telle que définie au considérant 19 ci-dessous.
(12)
Sur les quelque 250 importateurs indépendants relevés par le plaignant, que la Commission a contactés, trente-six parties ont répondu au formulaire d’échantillonnage joint à l’avis d’ouverture: trente-cinq pour les modules, une seule pour les cellules et aucune pour les wafers. L’échantillon a été constitué conformément à l’article 17 du règlement de base afin de couvrir le volume représentatif le plus important d’importations sur lequel l’enquête pouvait raisonnablement porter, compte tenu du temps disponible. La Commission a dès lors sélectionné un échantillon composé de trois importateurs indépendants pour les modules et d’un seul pour les cellules. À la suite des observations reçues, la Commission a décidé d’inclure dans l’échantillon un importateur indépendant supplémentaire pour les modules. Cette société s’est manifestée pour faire savoir que son niveau d’activité justifiait son inclusion dans l’échantillon. Les données qu’elle avait initialement transmises ont dès lors été réexaminées et il est apparu qu’une erreur de transcription s’était glissée dans le volume d’importations mentionné par l’importateur concerné. Par conséquent, la société en question a été retenue dans l’échantillon d’importateurs indépendants. En outre, deux sociétés initialement sélectionnées dans l’échantillon n’ont pas répondu au questionnaire, raison pour laquelle elles ont été considérées comme n’ayant pas coopéré à l’enquête et ont été exclues de l’échantillon d’importateurs indépendants. En conséquence, l’échantillon d’importateurs indépendants se composait de deux importateurs pour les modules et d’un importateur pour les cellules, représentant environ 2 à 5 % des importations totales en provenance du pays concerné. Lors de l’examen des réponses au questionnaire, il s’est avéré que l’activité principale de deux des trois importateurs était en réalité axée sur les installations solaires et non sur la vente du produit concerné. L’enquête a montré que la plupart des importations du produit concerné entraient sur le marché de l’Union par l’intermédiaire de sociétés liées aux producteurs-exportateurs de la RPC ou par l’intermédiaire d’installateurs ou de promoteurs de projets. Dans ce contexte, l’échantillon a été provisoirement considéré comme représentatif. La Commission contactera néanmoins dans le courant de l’enquête d’autres importateurs indépendants ayant coopéré afin de vérifier s’ils doivent être qualifiés d’importateurs et de déterminer si l’échantillon peut être élargi.
c) Échantillonnage des producteurs-exportateurs
(13)
En raison du nombre apparemment élevé de producteurs-exportateurs concernés, il a été prévu, dans l’avis d’ouverture, de recourir à l’échantillonnage pour déterminer le préjudice, conformément à l’article 17 du règlement de base. Pour permettre à la Commission de décider s’il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l’échantillon, tous les producteurs-exportateurs ont été invités à se faire connaître et à fournir, ainsi qu’il est indiqué dans l’avis d’ouverture, des informations de base sur leurs activités liées au produit considéré durant la période d’enquête, telle que définie au considérant 19 ci-dessous. Les autorités du pays concerné ont également été consultées.
(14)
Durant la procédure d’échantillonnage, 135 producteurs-exportateurs chinois (principalement des groupes de sociétés) se sont fait connaître. Les sociétés ayant coopéré représentent 80 % de la valeur totale des exportations chinoises. L’échantillon sélectionné se composait de sept groupes de sociétés ayant enregistré les volumes d’exportations les plus élevés, dont trois exportateurs ayant coopéré pour l’exportation de modules, deux pour l’exportation de cellules et deux pour l’exportation de wafers.
d) Réponses au questionnaire et vérifications
(15)
La Commission a envoyé le questionnaire à tous les producteurs-exportateurs chinois sélectionnés ainsi qu’aux producteurs de l’Union sélectionnés, aux importateurs indépendants sélectionnés et aux opérateurs en amont et en aval et à leurs associations qui se sont fait connaître dans les délais indiqués dans l’avis d’ouverture. La Commission a également contacté une association représentative des consommateurs.
(16)
Tous les producteurs-exportateurs chinois sélectionnés, tous les producteurs de l’Union sélectionnés, trois importateurs indépendants de l’Union sélectionnés, ainsi que vingt-et-un opérateurs en amont et en aval et trois de leurs associations ont répondu au questionnaire.
(17)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires aux fins de la détermination provisoire du dumping, du préjudice en résultant et de l’intérêt de l’Union. Des visites de vérification ont été effectuées dans les locaux des (groupes de) sociétés suivantes:
a)
Producteurs de l’Union
-
Des visites de vérification ont été effectuées dans les locaux des dix producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon.
b)
Producteurs-exportateurs de la RPC
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, RPC
-
Delsolar (Wujiang) Co Ltd, RPC
-
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co Ltd, RPC
-
JingAo Group, RPC
-
Jinzhou Yangguang Energy, RPC
-
Wuxi Suntech Power Co Ltd, RPC
-
Yingli Green Energy Holding Company, RPC
c)
Importateurs liés de l’Union
-
Yingli Green Energy Greece Sales GmbH, Munich, Allemagne
-
LDK Solar Italia S.r.l., San Zenone degli Ezzelini (TV), Italie
-
Delta Energy Systems S.r.l., Rome, Italie
-
Sunways AG, Konstanz, Allemagne
-
JA Solar GmbH, Munich, Allemagne
d)
Négociants/importateurs liés en dehors de l’Union
-
Delsolar Co Ltd, Zhunan City, Taïwan
-
JA Solar Hong Kong Ltd, Hong Kong
-
Wealthy Rise International Ltd, Hong Kong
-
Suntech Power International Ltd, Schaffhausen, Suisse
-
Trina Solar (Schweiz) AG, Wallisellen, Suisse
e)
Importateurs indépendants de l’Union
-
IBC AG, Bad Staffelstein, Allemagne
f)
Opérateurs en amont
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Allemagne
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Allemagne
g)
Opérateurs en aval
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Allemagne
-
ValSolar SL, Badajoz, Espagne
h)
Associations
-
EPIA, Bruxelles, Belgique
(18)
Compte tenu de la nécessité d’établir une valeur normale pour les producteurs-exportateurs de la RPC auxquels le statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché pourrait ne pas être accordé, une visite de vérification destinée à établir la valeur normale sur la base de données en provenance d’Inde, en tant que pays analogue, a été effectuée dans les locaux des sociétés suivantes:
-
EMMVEE Photovoltaic Power Private Limited, Bengaluru, Inde
-
Tata Power Solar Systems Limited, Bengaluru, Inde
4. Période d’enquête et période considérée
(19)
L’enquête relative au dumping et au préjudice a couvert la période comprise entre le 1er juillet 2011 et le 30 juin 2012 (ci-après dénommée «période d’enquête»). L’examen des tendances utiles à l’évaluation du préjudice a eu lieu de 2009 à la fin de la période d’enquête (ci-après dénommée «période considérée»).
B. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
1. Produit concerné
(20)
Par produit concerné, il faut entendre les modules photovoltaïques en silicium cristallin ou les panneaux, cellules et wafers du type utilisé dans les modules ou panneaux photovoltaïques en silicium cristallin, originaires ou en provenance de la République populaire de Chine. Les cellules et les wafers ont une épaisseur n’excédant pas 400 μm. Ce produit relève actuellement des codes NC ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 et ex 8541 40 90 (ci-après le «produit concerné»).
(21)
Les types de produit suivants sont exclus de la définition du produit concerné:
-
les chargeurs solaires composés de moins de six cellules, portatifs et servant à alimenter des appareils en électricité ou à recharger des batteries,
-
les produits photovoltaïques à couche mince,
-
les produits photovoltaïques en silicium cristallin intégrés de façon permanente dans des appareils électriques dont la fonction est autre que la production d’électricité et qui consomment l’électricité générée par la ou les cellule(s) photovoltaïque(s) en silicium cristallin.
(22)
Les modules, les cellules et les wafers photovoltaïques convertissent la lumière du soleil en énergie électrique. Cette conversion s’opère grâce à des cellules qui, à l’aide du silicium cristallin, absorbent la lumière et la convertissent en énergie électrique.
(23)
Les wafers constituent la première phase du procédé de fabrication. Ils sont composés de silicium cristallin et constituent l’élément principal nécessaire à la fabrication des cellules.
(24)
Tout d’abord, le silicium cristallin doit être fondu pour obtenir des lingots de silicium cristallin qui sont ensuite découpés en wafers. Les wafers subissent une séquence de traitement de pointe pour semi-conducteurs afin de concevoir des cellules solaires opérationnelles. Les cellules constituent la deuxième phase du procédé de fabrication. Elles possèdent un pôle positif et un pôle négatif afin de collecter et de transférer l’électricité générée par la cellule.
(25)
Les modules constituent la troisième phase du procédé de fabrication. Pour assembler les modules, les cellules sont soudées entre elles à l’aide de fils plats ou de rubans métalliques afin d’obtenir une chaîne de cellules Elles sont ensuite laminées entre deux feuilles. Généralement, on utilise du verre pour la couche supérieure et une doublure en polymère pour la couche inférieure. Des cadres sont généralement fabriqués pour faciliter le montage sur place (par exemple sur les toits). Le module peut s’accompagner ou non d’un onduleur.
2. Produit similaire
(26)
L’enquête a établi que le produit concerné et le produit fabriqué et vendu sur le marché intérieur indien, utilisé en tant que pays analogue aux fins de l’établissement de la valeur normale, tout comme le produit fabriqué et vendu dans l’Union par l’industrie de l’Union, possèdent les mêmes caractéristiques physiques, chimiques et techniques fondamentales ainsi que les mêmes utilisations finales de base. Ils sont donc provisoirement considérés comme des produits similaires au sens de l’article 1er, paragraphe 4, du règlement de base.
3. Objections relatives à la définition du produit
i) Caractéristiques physiques, chimiques et techniques et utilisations finales
(27)
Plusieurs parties intéressées ont allégué que l’enquête ne pouvait pas couvrir trois produits ayant des caractéristiques physiques, chimiques et techniques différentes. Par conséquent, les modules, les cellules et les wafers devraient faire l’objet d’enquêtes distinctes. Ils ont en outre fait valoir qu’il n’apparaissait pas clairement si l’enquête couvrait un seul produit ou trois produits distincts, raison pour laquelle ils n’ont pas eu pleinement l’occasion de défendre leurs intérêts. Il a également été demandé, le cas échéant, d’exclure les wafers de l’enquête si les wafers monocristallins n’étaient pas exclus (voir les considérants 42 à 44 ci-dessous).
(28)
La fabrication de wafers/cellules/modules consiste en un seul procédé de fabrication composé de différentes phases de fabrication. Les modules, les cellules et les wafers déterminent ensemble les caractéristiques du produit fini (à savoir les modules) L’enquête a montré que la fabrication des wafers et des cellules est directement et exclusivement destinée à produire des modules. Les modules, les cellules et les wafers partagent les mêmes caractéristiques physiques, chimiques et techniques (déterminées par la matière première utilisée) et la même utilisation finale essentielle, à savoir d’être vendus en vue de leur intégration dans des installations solaires photovoltaïques. La performance des modules est directement liée à celle des wafers et des cellules.
(29)
L’avis d’ouverture de l’enquête indique clairement que les modules, les cellules et les wafers constituent le produit soumis à l’enquête. Les parties intéressées avaient dès lors pleinement l’occasion de défendre leurs intérêts sur la base de la définition du produit concerné. Les arguments avancés ont dès lors été rejetés.
ii) Différence de nomenclature
(30)
Il a également été avancé que les modules, les cellules et les wafers ne pouvaient être considérés comme un seul et même produit étant donné qu’ils sont associés à différents codes, à savoir des codes NC à huit chiffres, des codes à six chiffres pour les sous-positions, des codes SH à quatre chiffres pour les positions et des codes à deux chiffres au niveau des chapitres, sans compter qu’ils se retrouvent également dans différentes sections de la nomenclature du SH. Cet argument est en soi dénué de pertinence dès lors qu’il s’agit de définir le produit soumis à l’enquête antidumping qui se base sur les caractéristiques physiques du produit concerné.
iii) Valeur ajoutée des cellules
(31)
Plusieurs parties ont fait valoir que la valeur ajoutée apportée par le processus de conversion des cellules constitue la part la plus importante de la valeur d’un module, raison pour laquelle les cellules devraient être considérées comme un produit distinct.
(32)
L’enquête a établi que la fabrication des cellules constitue la partie la plus sophistiquée, d’un point de vue technologique, du procédé de fabrication. Cependant, elle a également montré que les trois étapes de fabrication sont liées entre elles et que la valeur ajoutée ne résulte pas d’une étape spécifique du procédé de fabrication, mais de l’ensemble de ce dernier. L’argument a dès lors été rejeté.
iv) Marchés distincts
(33)
Certaines parties intéressées ont allégué que les modules, les cellules et les wafers correspondaient à des marchés distincts et qu’ils devraient par conséquent être traités comme des produits différents, ce qui expliquerait également le fait qu’un grand nombre de producteurs ne sont pas intégrés verticalement.
(34)
Les modules, les cellules et les wafers ne peuvent être considérés comme des produits distincts dont les prix fluctuent uniquement en fonction de facteurs liés au marché. De fait, leurs prix sont en étroite corrélation et dépendent du prix du silicium polycristallin. De même, comme expliqué aux considérants 23 à 25 ci-dessus, le produit concerné est fabriqué au cours d’un seul et même procédé de fabrication constitué de différentes étapes. Le fait que certains producteurs ne soient pas intégrés verticalement est uniquement dû à une décision de politique commerciale et à des économies d’échelle, mais ne vient pas infirmer la conclusion en question. Sur la base de ce qui précède, cet argument doit être rejeté.
v) Utilisation finale et interchangeabilité
(35)
Plusieurs parties intéressées ont fait valoir que les modules, les cellules et les wafers devraient être traités en tant que produits distincts étant donné qu’ils n’ont pas les mêmes utilisations finales et qu’ils ne sont pas interchangeables.
(36)
Comme indiqué ci-dessus, l’enquête a montré que la fabrication des modules, des cellules et des wafers est issue d’un seul et même procédé de fabrication et que, par conséquent, la question de l’interchangeabilité de différentes étapes de ce procédé ne se pose pas en l’espèce. Par ailleurs, les modules, les cellules et les wafers possèdent la même utilisation finale, à savoir celle de convertir la lumière du soleil en énergie électrique, raison pour laquelle ils ne peuvent être utilisés pour d’autres applications.
vi) Circuits de distribution
(37)
L’une des parties intéressées a fait valoir que les modules, les cellules et les wafers ne partagent pas les mêmes circuits de distribution et ne devraient dès lors pas être considérés comme un seul et même produit. L’enquête a établi que les modules, les cellules et les wafers pouvaient être distribués en passant par des circuits de distribution différents ou similaires. Cependant, les principaux critères utilisés pour définir un seul et même produit sont les caractéristiques physiques, chimiques et techniques, ainsi que les utilisations finales du produit en question. Sur la base des considérants 27 à 29 ci-dessus, il a dès lors été conclu que des circuits de distribution différents ne sont pas considérés comme un facteur déterminant. Cet argument doit dès lors être rejeté.
vii) Perception des consommateurs
(38)
Il a été avancé que les modules, les cellules et les wafers diffèrent de manière significative sous l’angle de la perception des consommateurs et qu’ils ne devraient dès lors pas être considérés comme un seul et même produit.
(39)
Une fois encore, comme indiqué ci-dessus, les principaux critères utilisés pour définir un seul et même produit sont les caractéristiques physiques, chimiques et techniques, ainsi que les utilisations finales du produit en question. Sur la base des considérants 27 à 29 ci-dessus, il a dès lors été conclu que des perceptions différentes de la part des consommateurs n’étaient pas considérées comme un facteur déterminant. Cet argument doit dès lors être rejeté.
viii) Produits à couche mince
(40)
L’une des parties intéressées a allégué que les produits photovoltaïques à couche mince ne devraient pas figurer dans la définition du produit concerné, étant donné qu’ils partagent les mêmes caractéristiques physiques, chimiques et techniques fondamentales ainsi que les mêmes utilisations finales essentielles.
(41)
Les produits photovoltaïques à couche mince sont clairement exclus de la définition du produit (voir le considérant 21 ci-dessus). En effet, ces produits possèdent des caractéristiques physiques, chimiques et techniques différentes de celles du produit concerné. Ils sont fabriqués par le biais d’un procédé de fabrication différent, à partir d’autres matériaux que le silicium cristallin, qui constitue la principale matière première utilisée dans la fabrication des modules, des cellules et des wafers. Ils possèdent un rendement de conversion et une puissance électrique plus faibles et, de ce fait, ne sont pas destinés aux mêmes types d’application que ceux visés par le produit concerné. Dès lors, ces arguments doivent être rejetés.
ix) Exclusion des wafers monocristallins
(42)
Une des parties intéressées a avancé que les wafers monocristallins devraient être exclus de la définition du produit concerné, étant donné qu’ils possèdent des caractéristiques physiques, chimiques et techniques différentes de celles des wafers polycristallins. Il a été allégué que ces différences portaient sur leur structure cristalline, leur forme et leur aspect. En outre, il a été allégué que l’Union ne fabriquait pas de wafers monocristallins.
(43)
L’enquête a montré que les wafers monocristallins sont de meilleure qualité que les wafers polycristallins bien qu’ils soient issus d’un procédé de fabrication similaire utilisant la même matière première (le silicium polycristallin). Il a dès lors été conclu que les wafers monocristallins et polycristallins présentent les mêmes caractéristiques physiques, chimiques et techniques fondamentales.
(44)
L’enquête a fait ressortir que leurs utilisations finales essentielles sont identiques, étant donné que les wafers monocristallins et polycristallins sont exclusivement destinés à la fabrication de cellules solaires (respectivement monocristallines et polycristallines) servant à la fabrication de modules solaires (respectivement monocristallins et polycristallins). Il n’existe aucune différence significative entre ces deux types de wafers, qui sont interchangeables étant donné qu’ils peuvent tous deux servir à la fabrication de cellules. En outre, s’agissant de l’allégation selon laquelle l’Union ne fabrique pas de wafers monocristallins, l’enquête a établi que l’Union produit des wafers tant monocristallins que polycristallins. Cet argument doit dès lors être rejeté.
x) Produits semi-finis
(45)
Par ailleurs, il a été allégué que les wafers et les cellules devraient être considérés comme deux produits conducteurs semi-finis, tandis que les modules sont des produits finis. L’ensemble de ceux-ci ne devrait dès lors pas être considéré comme un seul et même produit.
(46)
Comme indiqué ci-dessus, les principaux critères utilisés pour définir un seul et même produit sont les caractéristiques physiques, chimiques et techniques, ainsi que les utilisations finales du produit en question. Sur la base des considérants 27 à 29 ci-dessus, il a dès lors été conclu que la différence existant entre des produits semi-finis et des produits finis n’était pas considérée comme un facteur déterminant. Cet argument doit dès lors être rejeté.
xi) Chargeurs solaires
(47)
L’une des parties intéressées a demandé l’exclusion des panneaux solaires uniquement destinés à recharger des batteries de 12 V au motif qu’ils possèdent des utilisations finales différentes de celles des modules utilisés aux fins de la connexion au réseau, du fait qu’ils génèrent une puissance beaucoup plus faible et que, de ce fait, ils ne conviennent pas pour une connexion au réseau.
(48)
Selon les termes de l’avis d’ouverture, les chargeurs solaires composés de moins de six cellules, portatifs et servant à alimenter des appareils en électricité ou à recharger des batteries sont exclus de la définition du produit soumis à l’enquête. Les modules composés de plus de six cellules uniquement destinés à recharger des batteries possèdent les mêmes caractéristiques et les mêmes performances que les modules utilisés aux fins de la connexion au réseau. Ils utilisent une tension en circuit ouvert de moindre puissance que celle qui est utilisée dans les modules destinés à la connexion au réseau. Malgré cette différence, l’enquête a révélé que ce type de modules pouvait être connecté au réseau. Ce manque de puissance peut être compensé par une augmentation de la dimension et/ou du nombre de cellules Par conséquent, les modules destinés à recharger des batteries qui sont composés de plus de six cellules répondent à la définition du produit concerné.
xii) Conclusion
(49)
Compte tenu de ce qui précède, il est provisoirement conclu que les modules ou panneaux photovoltaïques en silicium cristallin ou les panneaux, cellules et wafers du type utilisé dans les modules ou panneaux photovoltaïques en silicium cristallin, tels que décrits ci-dessus, constituent un seul et même produit. Cependant, la Commission se penchera plus en détail sur la question de savoir si les modules, les cellules et les wafers constituent un seul produit, ou deux voire trois produits différents. Elle invite dès lors toutes les parties intéressées à faire part de leur avis sur la question, en tenant compte de la conclusion provisoire formulée à ce stade par la Commission. En tout état de cause, même si ces produits venaient à être considérés comme deux ou trois produits différents, l’enquête actuelle couvrirait l’ensemble de ceux-ci et des mesures définitives pourraient être instituées sur les modules, les cellules et les wafers indépendamment du fait qu’ils constituent, ou non, un ou plusieurs produits.
C. DUMPING
1. République populaire de Chine
1.1. Statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché
(50)
Conformément à l’article 2, paragraphe 7, point b), du règlement de base, dans le cas d’enquêtes antidumping concernant les importations originaires de la RPC, la valeur normale est déterminée conformément aux paragraphes 1 à 6 de cet article pour les producteurs dont il a été constaté qu’ils satisfont aux critères énoncés à l’article 2, paragraphe 7, point c).
(51)
Brièvement, et par souci de clarté uniquement, ces critères sont rappelés ci-après:
1.
les décisions des entreprises sont arrêtées en tenant compte des conditions prévalant sur le marché, sans intervention significative de l’État, et les coûts reflètent les valeurs du marché;
2.
les entreprises utilisent un seul jeu de documents comptables de base, qui font l’objet d’un audit indépendant conforme aux normes internationales et qui sont utilisés à toutes fins;
3.
il n’existe aucune distorsion importante induite par l’ancien système d’économie planifiée;
4.
des lois concernant la faillite et la propriété garantissent sécurité juridique et stabilité aux opérations des entreprises; et
5.
les opérations de change sont exécutées au taux du marché.
(52)
Dans la présente enquête, tous les producteurs-exportateurs de l’échantillon ont sollicité le statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché, conformément à l’article 2, paragraphe 7, point b) du règlement de base, et ont renvoyé un formulaire de demande à cet effet dans les délais impartis.
(53)
La Commission a recherché toutes les informations jugées nécessaires et s’est rendue dans les locaux des sociétés en question pour y vérifier les informations communiquées dans les demandes.
(54)
Il est apparu, à la suite de la vérification, que l’ensemble des sept producteurs-exportateurs (groupes de sociétés) ayant sollicité le statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché ne satisfaisaient pas aux critères énoncés à l’article 2, paragraphe 7, point c), du règlement de base.
(55)
Les sept groupes de sociétés bénéficiaient de régimes fiscaux privilégiés et de subventions, de sorte qu’ils n’ont pas pu démontrer que leur situation ne faisait pas l’objet de distorsions importantes induites par le système d’économie planifiée, raison pour laquelle ils ne satisfaisaient pas au troisième critère d’octroi du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché.
(56)
Six groupes de sociétés n’ont pas pu démontrer que leurs comptes faisaient l’objet d’un audit indépendant conforme aux normes comptables internationales, raison pour laquelle ils ne satisfaisaient pas au deuxième critère d’octroi du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché.
(57)
Un groupe de sociétés n’a pas pu démontrer que l’ensemble de ses entités étaient soumises aux lois sur la faillite, raison pour laquelle il ne satisfaisait pas au quatrième critère d’octroi du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché.
(58)
En outre, trois groupes de sociétés n’ont pas été en mesure de démontrer qu’ils ne bénéficiaient pas d’intervention significative de l’État, raison pour laquelle ils ne satisfaisaient pas au premier critère d’octroi du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché
(59)
À la suite de la publication des conclusions relatives à l’évaluation de la demande de statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché, l’ensemble des sociétés retenues dans l’échantillon ont envoyé leurs observations.
(60)
Deux groupes de sociétés ont formulé des observations d’ordre procédural en avançant que la décision relative aux demandes de statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché avait été rendue hors délai, à savoir après le délai de trois mois fixé à l’article 2, paragraphe 7, point c), du règlement de base, et que l’enquête avait dès lors dû s’achever dans la précipitation. À l’appui de leur allégation, ils se sont fondés sur l’arrêt de la Cour de justice dans les affaires Brosmann (4) et Aokang (5), qui concernaient l’importation de chaussures.
(61)
Premièrement, il convient de rappeler que les affaires Brosmann et Aokang sont dénuées de pertinence aux fins de l’appréciation de la légalité de l’examen des demandes de statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché dans le cadre de l’enquête en question étant donné qu’elles se rapportent, au contraire, à des cas dans lesquels de telles évaluations n’ont pas du tout été réalisées.
(62)
En outre, les affaires Brosmann et Aokang ne sont pas pertinentes pour l’appréciation de la légalité de l’enquête en question, étant donné que le règlement de base a été modifié depuis lors. L’article 2, paragraphe 7, du règlement de base, tel que modifié, prévoit que la Commission ne doit rendre une décision relative à l’octroi du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché qu’à l’égard des sociétés figurant dans un échantillon, conformément à l’article 17 de ce même règlement, et que cette décision doit intervenir dans un délai de sept mois ou qui n’excède pas, en tout état de cause, huit mois à compter de l’ouverture de l’enquête. Cet article, tel que modifié, s’applique à toutes les enquêtes pendantes et nouvelles à compter du 15 décembre 2012, dès lors y compris en l’espèce.
(63)
En tout état de cause, il convient de préserver l’interprétation de la jurisprudence constante selon laquelle il n’existe en soi aucune violation du droit de rendre une décision relative à l’obtention du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché, même si le délai de trois mois n’a pas été respecté.
(64)
Les principales observations formulées quant au fond concernaient le régime fiscal privilégié et les subventions. Sans contester les faits établis, les exportateurs ont toutefois remis en cause leur importance pour déterminer si le troisième critère d’octroi du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché était respecté. Ils ont notamment fait valoir que les avantages octroyés par l’État ne représentaient pas une part importante de leurs chiffres d’affaires respectifs.
(65)
À cet égard, il convient de noter qu’un système d’imposition basé sur les revenus dans lequel un traitement favorable peut être accordé par le gouvernement à certaines sociétés jugées stratégiques n’est manifestement pas propre à une économie de marché. Un tel système reste fortement influencé par la planification étatique. Il convient également de noter que les distorsions induites par la réduction des impôts sur le revenu sont significatives étant donné qu’elles modifient complètement le montant des bénéfices avant impôt que la société doit atteindre pour attirer les investisseurs. Ces distorsions revêtent également un caractère permanent, et l’avantage absolu reçu au cours de la période d’enquête est, de par sa nature même, dénué de pertinence dès lors qu’il s’agit de déterminer si la distorsion est «importante». Au contraire, l’évaluation de la pertinence doit se fonder sur l’incidence globale de la mesure sur la situation économique et financière de la société.
(66)
En ce qui concerne le deuxième critère, trois groupes de sociétés ont fait valoir qu’ils satisfaisaient aux règles énoncées à cet égard par les normes comptables internationales puisque leurs comptes consolidés américains étaient parfaitement conformes à ces dernières. Certaines sociétés ont également allégué que leurs comptes étaient généralement conformes aux normes comptables chinoises, qu’elles jugent équivalentes aux normes internationales. La question qui nous occupe ici n’est pas de savoir si les normes comptables chinoises sont conformes aux normes comptables internationales, mais plutôt si les comptes sont conformes ou non aux normes comptables applicables. En particulier, ces observations ne tiennent pas compte du fait que, pour ce qui concerne les états financiers individuels des sociétés chinoises en question, un certain nombre de normes comptables internationales (et leur équivalent chinois), incluant notamment la dépréciation des stocks et la divulgation des transactions avec des parties liées, ont été violées.
(67)
S’agissant du premier critère, sur la base des observations transmises par les parties et à la lumière de l’arrêt rendu dans l’affaire C-337/09 P (6), il est conclu que ce critère est rempli par l’ensemble des sociétés. Cependant, la décision générale relative à l’obtention du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché, rendue pour l’ensemble des exportateurs de l’échantillon, reste inchangée étant donné que les parties ne satisfont toujours pas aux deuxième et troisième critères.
(68)
S’agissant du quatrième critère, le groupe de sociétés visé au considérant 57 ci-dessus a eu la possibilité de démontrer qu’une procédure de faillite avait entre-temps été ouverte à l’égard de la principale société du groupe chinois. Il est dès lors conclu que ce groupe de sociétés satisfait à ce critère. Cependant, la décision générale relative à l’obtention du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché, rendue pour ce groupe de sociétés reste inchangée étant donné que la partie ne satisfait toujours pas aux deuxième et troisième critères.
(69)
En conclusion, il n’a pas été démontré que l’un des producteurs-exportateurs de l’échantillon aurait rempli le deuxième et/ou le troisième critère(s) d’octroi du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché. Ce statut ne peut dès lors être accordé à aucune de ces sociétés.
1.2. Examen individuel
(70)
Des demandes d’examen individuel conformément à l’article 17, paragraphe 3, du règlement de base ont été présentées par dix-huit producteurs-exportateurs ou groupes de producteurs-exportateurs ayant coopéré à l’enquête et non retenus dans l’échantillon.
(71)
Vu le grand nombre de plaintes reçues, la Commission a provisoirement conclu qu’un examen individuel compliquerait indûment sa tâche et l’empêcherait d’achever son enquête en temps utile. En conséquence, il a été provisoirement décidé de n’accepter aucune demande d’examen individuel.
1.3. Pays analogue
(72)
Conformément à l’article 2, paragraphe 7, point a), du règlement de base, la valeur normale pour les producteurs-exportateurs ne bénéficiant pas du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché doit être déterminée sur la base du prix ou de la valeur construite dans un pays tiers à économie de marché (ci-après «pays analogue»).
(73)
Dans l’avis d’ouverture, la Commission avait exprimé son intention d’utiliser les États-Unis comme pays analogue approprié aux fins de l’établissement de la valeur normale pour la RPC et avait invité toutes les parties intéressées à formuler leurs observations à ce propos.
(74)
Un certain nombre d’exportateurs et d’importateurs ont présenté des observations sur le choix du pays analogue, en alléguant que les États-Unis n’étaient pas appropriés en tant que tel, principalement en raison du fait que le marché américain avait été protégé contre les importations chinoises au travers de mesures antidumping et antisubventions durant une partie de la période d’enquête.
(75)
Les parties intéressées estimaient que le choix de Taïwan, de l’Inde ou de la Corée du Sud comme pays analogue serait plus approprié. À la suite de ces observations, il a été décidé d’approfondir l’analyse relative à l’identification d’un pays analogue approprié. En conséquence, tous les principaux producteurs de panneaux solaires ont été approchés. Au total, 34 sociétés indiennes, 9 sociétés japonaises, 15 sociétés malaisiennes, 2 sociétés mexicaines, 34 sociétés coréennes, 9 sociétés singapouriennes, 43 sociétés taïwanaises et 21 sociétés américaines ont été contactées.
(76)
Deux sociétés indiennes, deux taïwanaises et deux américaines ont répondu. Étant donné que les sociétés taïwanaises produisent exclusivement des cellules photovoltaïques, que les exportations chinoises concernent essentiellement les modules et que? compte tenu des observations reçues, le choix des États-Unis a été jugé inapproprié, il a été décidé, à titre provisoire, de choisir l’Inde comme pays analogue. Il convient de noter que la Commission pourrait réexaminer cette question s’il était établi, dans le courant de l’enquête, que les modules, les cellules et les wafers constituent deux ou trois produits différents. En particulier, étant donné que l’Inde ne produit pas de wafers, un autre pays analogue pourrait être sélectionné pour ce produit.
(77)
Un producteur indien ayant fourni une réponse incomplète, les données transmises par cette société n’ont pas pu être utilisées aux fins de l’établissement de la valeur normale. Cependant, ces données, une fois vérifiées, ont pu être utilisées pour confirmer que les informations transmises par le producteur du pays analogue qui avait pleinement coopéré étaient effectivement représentatives du marché indien.
1.4. Valeur normale
(78)
Comme aucun des exportateurs chinois de l’échantillon n’a obtenu le statut d’économie opérant dans les conditions d’une économie de marché, la valeur normale a été établie sur la base de l’article 2, paragraphe 7, point a), du règlement de base, en utilisant l’Inde en tant que pays tiers à économie de marché analogue.
(79)
Tout d’abord, la Commission a déterminé quels types de produit vendus par le producteur du pays analogue sur le marché intérieur étaient identiques ou directement comparables aux types de produit vendus à l’exportation vers l’Union.
(80)
Elle a ensuite examiné si les ventes réalisées par le producteur du pays analogue sur le marché intérieur pour chaque type de produit similaire pouvaient être considérées comme résultant d’opérations commerciales normales. À cet effet, la proportion de ventes bénéficiaires à des clients indépendants sur le marché intérieur pendant la période d’enquête a été établie pour chaque type de produit.
(81)
Lorsque le volume des ventes d’un type de produit, effectuées à un prix net égal ou supérieur au coût de production calculé, représentait plus de 80 % du volume total des ventes du type en question et lorsque le prix de vente moyen pondéré pour ce type était égal ou supérieur au coût de production, la valeur normale a été déterminée sur la base du prix intérieur réel. Ce prix correspond à la moyenne pondérée des prix de toutes les ventes intérieures effectuées pour le type en question pendant la période d’enquête.
(82)
Lorsque le volume des ventes bénéficiaires d’un type de produit représentait 80 % ou moins du volume total des ventes de ce type ou lorsque le prix moyen pondéré de ce type était inférieur au coût de production, la valeur normale a été déterminée sur la base du prix intérieur réel, calculé comme la moyenne pondérée des seules ventes bénéficiaires de ce type de produit.
(83)
Si tous les types de produit ont été vendus à perte, il a été considéré que ces ventes n’ont pas été effectuées au cours d’opérations commerciales normales
(84)
Pour les ventes de types de produit qui n’ont pas été effectuées au cours d’opérations commerciales normales ou pour les types de produit qui n’ont pas été vendus sur le marché intérieur, une valeur normale construite a été utilisée.
(85)
Pour construire la valeur normale, les frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux moyens pondérés encourus et le bénéfice moyen pondéré réalisé sur les ventes intérieures du produit similaire effectuées par l’unique producteur du pays analogue ayant pleinement coopéré, au cours d’opérations commerciales normales pendant la période d’enquête, ont été ajoutés à ses coûts moyens de fabrication au cours de la même période. Le cas échéant, les coûts de fabrication et les frais de ventes, dépenses administratives et autres frais généraux communiqués ont été corrigés avant d’être utilisés pour déterminer si les ventes avaient été effectuées au cours d’opérations commerciales normales et construire la valeur normale.
(86)
Pour les wafers solaires, la valeur normale n’a pas pu être établie sur la base de la méthode décrite aux considérants 79 à 85 ci-dessus, étant donné qu’aucun des producteurs indiens ayant coopéré ne fabriquait ce produit. La Commission a vérifié si la valeur normale pouvait être établie à partir d’un produit étroitement ressemblant en réalisant, le cas échéant, les ajustements nécessaires au titre des différences de caractéristiques physiques. Dans le cas des wafers solaires, le produit le plus ressemblant était une cellule solaire. Cependant, les wafers doivent subir un traitement important pour devenir des cellules. En outre, l’application de cette méthode nécessite des ajustements importants impossibles à quantifier de manière fiable. La valeur normale d’une cellule ne peut dès lors servir de base pour calculer la valeur normale d’un wafer. Il a été envisagé comme autre solution d’utiliser le prix de vente des wafers tel que pratiqué par les producteurs issus de pays à économie de marché sur le marché indien, étant donné que ces prix sont représentatifs des conditions de marché prévalant sur le marché des wafers en Inde. La Corée du Sud étant pour les producteurs du pays analogue le plus grand fournisseur de wafers évoluant dans une économie de marché, la valeur normale a été établie sur la base des prix de vente des wafers sud-coréens sur le marché indien.
1.5. Prix à l’exportation
(87)
Les producteurs-exportateurs ont réalisé leurs ventes à l’exportation vers l’Union soit directement à des clients indépendants, soit par l’intermédiaire de sociétés liées établies dans l’Union.
(88)
Lorsque les ventes à l’exportation vers l’Union étaient effectuées directement à des acheteurs indépendants de l’Union, les prix à l’exportation ont été établis sur la base des prix réellement payés ou à payer pour le produit concerné, conformément à l’article 2, paragraphe 8, du règlement de base.
(89)
Lorsque les ventes à l’exportation vers l’Union étaient effectuées par l’intermédiaire de sociétés liées établies dans l’Union, les prix à l’exportation ont été établis sur la base des prix de première revente facturés par ces sociétés liées à des clients indépendants de l’Union, conformément à l’article 2, paragraphe 9, du règlement de base. Ces prix ont été dûment ajustés pour tenir compte de tous les frais supportés entre l’importation et la revente, y compris les frais de ventes, les dépenses générales et administratives et les bénéfices. En ce qui concerne la marge bénéficiaire, le bénéfice réalisé par l’importateur indépendant du produit concerné ayant coopéré a été utilisé, puisque le bénéfice réel de l’importateur lié ne pouvait être considéré comme fiable du fait de la relation existant entre le producteur-exportateur et l’importateur lié.
1.6. Comparaison
(90)
La valeur normale et les prix à l’exportation ont été comparés au niveau départ usine.
(91)
Aux fins d’une comparaison équitable entre la valeur normale et le prix à l’exportation, il a été dûment tenu compte, sous la forme d’ajustements, des différences affectant les prix et leur comparabilité, conformément à l’article 2, paragraphe 10, du règlement de base.
(92)
Des ajustements appropriés au titre des différences de caractéristiques physiques, des impôts indirects, des frais de transport et d’assurance, des frais de manutention, de chargement et des frais accessoires, des coûts d’emballage, des coûts du crédit, des commissions et des frais bancaires ont été opérés dans tous les cas où ils se sont révélés raisonnables, précis et étayés par des éléments de preuve vérifiés.
1.7. Marges de dumping
(93)
Pour les sociétés retenues dans l’échantillon, la valeur normale moyenne pondérée de chaque type de produit similaire établie pour le pays analogue a été comparée au prix à l’exportation moyen pondéré du type correspondant du produit concerné, comme le prévoit l’article 2, paragraphes 11 et 12, du règlement de base.
(94)
Pour les producteurs-exportateurs ayant coopéré non retenus dans l’échantillon, la marge de dumping moyenne pondérée a été calculée conformément à l’article 9, paragraphe 6, du règlement de base. Cette marge a été établie sur la base de la moyenne pondérée des marges établies pour les producteurs-exportateurs de l’échantillon.
(95)
En ce qui concerne tous les autres producteurs-exportateurs de la RPC, les marges de dumping ont été établies sur la base des données disponibles, conformément à l’article 18 du règlement de base. Pour ce faire, le niveau de coopération a tout d’abord été établi en comparant le volume des exportations vers l’Union déclaré par les producteurs-exportateurs ayant coopéré au volume total des importations chinoises vers l’Union.
(96)
Dans la mesure où les sociétés ayant coopéré représentaient plus de 80 % du volume total des exportations chinoises vers l’Union, le niveau de comparaison peut être considéré comme élevé. Rien ne laissant supposer qu’un producteur-exportateur s’était délibérément abstenu de coopérer, la marge de dumping résiduelle a été établie au niveau de la marge de dumping la plus élevée de la société retenue dans l’échantillon. Étant donné que rien n’indiquait que les sociétés n’ayant pas coopéré pratiquaient le dumping dans une moindre mesure, cette approche a été jugée appropriée, d’autant plus qu’elle permettait d’assurer l’efficacité d’éventuelles mesures.
(97)
Compte tenu de ce qui précède, les marges moyennes pondérées de dumping provisoire exprimées sous la forme d’un pourcentage du prix CAF à la frontière de l’Union, avant dédouanement, sont les suivantes:
Société
Marge de dumping
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
93,3 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
112,6 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
88,4 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
99,0 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
48,1 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
96,2 %
Autres sociétés ayant coopéré (annexe)
88,5 %
Toutes les autres sociétés
112,6 %
D. PRÉJUDICE
1. Définition de l’industrie de l’Union et de la production de l’Union
(98)
Quelque 220 producteurs de l’Union fabriquaient le produit similaire. Ils constituent donc «l’industrie de l’Union» au sens de l’article 4, paragraphe 1, du règlement de base et seront ci-après dénommés ainsi.
(99)
L’ensemble des informations disponibles concernant l’industrie de l’Union, notamment les informations figurant dans la plainte, les données macroéconomiques fournies par Europressedienst, une société de conseils indépendante (ci-après le «consultant»), et les réponses vérifiées des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon au questionnaire ont été utilisées pour établir la production totale de l’Union au cours de la période d’enquête, étant donné qu’aucune information complète accessible au public n’était disponible. Étant donné que les modules, cellules et wafers sont importés dans l’Union sous des positions tarifaires couvrant d’autres produits non soumis à la présente enquête, la base de données d’Eurostat n’a pas pu être utilisée pour déterminer les volumes et les valeurs des importations. Les volumes et les valeurs des importations ont été établis sur la base des données fournies par le consultant. Dans la mesure du possible, les données fournies par le consultant ont été recoupées avec des sources publiques et avec les réponses vérifiées au questionnaire.
(100)
Sur cette base, la production totale de l’Union a été estimée à environ 4 GW pour les modules, 2 GW pour les cellules et 2 GW pour les wafers durant la période d’enquête.
(101)
Comme indiqué au considérant 10 ci-dessus, dix producteurs de l’Union ont été retenus dans l’échantillon, représentant 18 à 21 % de la production totale de l’Union en ce qui concerne les modules, 17 à 24 % en ce qui concerne les cellules et 28 à 35 % en ce qui concerne les wafers.
2. Détermination du marché de l’Union en cause
(102)
Une partie de l’industrie de l’Union est intégrée verticalement et une grande partie de la production de cette dernière était destinée à un usage captif, notamment la production de cellules et wafers.
(103)
Pour savoir si l’industrie de l’Union a subi ou non un préjudice important et déterminer le niveau de consommation ainsi que d’autres indicateurs économiques, la Commission a examiné si et dans quelle mesure l’utilisation ultérieure du produit similaire produit par l’industrie de l’Union (usage «captif») avait été pris en considération.
(104)
Afin de fournir une image aussi complète que possible de la situation de l’industrie de l’Union, les données ont été analysées pour l’ensemble du cycle du produit similaire en vue de déterminer, dans un second temps, si la production était destinée au marché captif ou au marché libre.
(105)
Il ressort que les indicateurs économiques relatifs à l’industrie de l’Union suivants devaient être examinés au regard du cycle complet (incluant l’usage captif de l’industrie): consommation, volume des ventes, production, capacité de production, utilisation des capacités, croissance, investissements, stocks, emploi, productivité, flux de liquidités, rendement des investissements, aptitude à mobiliser des capitaux et ampleur de la marge de dumping. Cela est dû au fait que l’enquête a révélé que ces indicateurs pouvaient raisonnablement être examinés au regard de l’activité complète étant donné que la production destinée au marché captif était touchée de la même manière par la concurrence des importations en provenance du pays concerné. Le marché captif et le marché libre, considérés de manière conjointe, sont dénommés «marché total».
(106)
En ce qui concerne la rentabilité, l’analyse s’est concentrée sur le marché libre, étant donné que les prix appliqués sur le marché captif ne reflétaient pas toujours les prix du marché et qu’ils influençaient cet indicateur.
3. Consommation de l’Union
(107)
La consommation de l’Union comprenait le volume total des importations du produit concerné et le volume total des ventes du produit similaire dans l’Union, y compris celles destinées au marché captif. Les données disponibles sur les ventes totales de l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union se sont révélées incomplètes. En outre, des importations vers l’Union ont été enregistrées sous des positions tarifaires couvrant d’autres produits non soumis à la présente enquête, raison pour laquelle la base de données d’Eurostat n’a pas pu être utilisée pour déterminer les volumes et les valeurs des importations. Par conséquent, les données relatives à la consommation de l’Union reposent sur les éléments fournis par le consultant indiqué au considérant 99 ci-dessus; ces données ont été recoupées avec des sources publiques, telles que des études de marché et des études accessibles au public, et avec les réponses vérifiées au questionnaire.
(108)
La consommation de l’Union a évolué comme suit:
Tableau 1-a
Consommation de modules au sein de l’Union (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Marché total
5 465
12 198
19 878
17 538
Indice (2009 = 100)
100
223
364
321
Source:
Europressedienst.
Tableau 1-b
Consommation de cellules au sein de l’Union (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Marché total
2 155
3 327
4 315
4 021
Indice (2009 = 100)
100
154
200
187
Source:
Europressedienst.
Tableau 1-c
Consommation de wafers au sein de l’Union (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Marché total
1 683
2 376
2 723
2 163
Indice (2009 = 100)
100
141
162
129
Source:
Europressedienst.
(109)
Durant la période considérée, la consommation totale de l’Union a augmenté de 221 % pour les modules, de 87 % pour les cellules et de 29 % pour les wafers entre 2009 et la période d’enquête, mais elle a diminué pendant la période d’enquête par rapport à 2011. D’une manière générale, la consommation du produit soumis à l’enquête au sein de l’Union a connu une hausse significative par rapport à 2009.
4. Importations en provenance du pays concerné
4.1. Volume et part de marché des importations en provenance du pays concerné
(110)
Les importations vers l’Union en provenance du pays concerné ont évolué comme suit:
Tableau 2-a
Importations de modules en provenance de la RPC (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des importations en provenance de la RPC
3 425
8 606
15 810
13 986
Indice (2009 = 100)
100
251
462
408
Part de marché pour le marché total
63 %
71 %
80 %
80 %
Source:
Europressedienst.
Tableau 2-b
Importations de cellules en provenance de la RPC (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des importations en provenance de la RPC
175
530
970
1 019
Indice (2009 = 100)
100
303
554
582
Part de marché pour le marché total
8 %
16 %
22 %
25 %
Source:
Europressedienst.
Tableau 2-c
Importations de wafers en provenance de la RPC (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des importations en provenance de la RPC
95
523
880
711
Indice (2009 = 100)
100
551
926
748
Part de marché pour le marché total
6 %
22 %
32 %
33 %
Source:
Europressedienst.
(111)
Durant la période considérée, le volume des importations vers l’Union en provenance du pays concerné a augmenté de manière substantielle, à savoir de 308 % pour les modules, de 482 % pour les cellules et de 648 % pour les wafers, ce qui a entraîné une hausse significative de la part de marché des importations vers l’Union en provenance du pays concerné. Plus précisément, celle-ci a augmenté de 63 à 80 % pour les modules, de 8 à 25 % pour les cellules et de 6 à 33 % pour les wafers. D’une manière générale, les importations du produit concerné en provenance de la RPC ont connu une hausse significative en termes de volume et de part de marché entre 2009 et la période d’enquête.
(112)
Il convient de noter que la hausse des importations en provenance du pays concerné s’est révélée beaucoup plus importante que l’augmentation de la consommation du produit concerné au sein de l’Union. Par conséquent, les producteurs-exportateurs ont pu tirer profit de la croissance de la consommation de l’Union pour renforcer leur position sur le marché en raison de la hausse de leur part de marché.
4.2. Prix des importations et sous-cotation des prix
(113)
Le prix moyen des importations vers l’Union en provenance du pays concerné a évolué comme suit:
Tableau 3-a
Prix des importations de modules en provenance de la RPC (en EUR/kW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Prix des importations
2 100
1 660
1 350
764
Indice (2009 = 100)
100
79
64
36
Source:
Europressedienst et réponses vérifiées au questionnaire de l’échantillon.
Tableau 3-b
Prix des importations de cellules en provenance de la RPC (en EUR/kW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Prix des importations
890
650
620
516
Indice (2009 = 100)
100
73
70
58
Source:
Europressedienst et réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 3-c
Prix des importations de wafers en provenance de la RPC (en EUR/kW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Prix des importations
550
400
400
333
Indice (2009 = 100)
100
73
73
60
Source:
Europressedienst et réponses vérifiées au questionnaire.
(114)
Durant la période considérée, le prix moyen des importations en provenance de la RPC a chuté de manière significative pour les modules, les cellules et les wafers. Pour les modules, le prix moyen des importations a baissé de 64 %, soit de 2 100 EUR/kW en 2009 à 764 EUR/kW pendant la période d’enquête. De même, pour les cellules, il a baissé de 42 %, soit de 890 EUR/kW à 516 EUR/kW. Durant la période considérée, celui des wafers a baissé de 40 %, soit de 550 EUR/kW à 333 EUR/kW.
(115)
D’une manière générale, le prix du produit concerné a baissé de manière significative entre 2009 et la période d’enquête.
(116)
Pour déterminer le niveau de sous-cotation des prix pendant la période d’enquête, les prix de vente moyens pondérés facturés pour chaque type de produit à des clients indépendants de l’Union sur le marché de l’Union par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon, ajustés au niveau départ usine, ont été comparés aux prix moyens pondérés correspondants facturés à l’importation par les producteurs-exportateurs chinois ayant coopéré au premier client indépendant sur le marché de l’Union, établis sur une base caf, en effectuant des ajustements appropriés au titre des coûts postérieurs à l’importation (frais de dédouanement, de manutention et de chargement). Les coûts moyens postérieurs à l’importation des deux importateurs de modules faisant partie de l’échantillon ont été utilisés. Le fait que leur activité principale ne soit pas l’importation mais l’installation de modules n’a rien enlevé au caractère représentatif des données.
(117)
La comparaison des prix, réalisée pour chaque type de produit, a porté sur des transactions effectuées au même stade commercial, les ajustements jugés nécessaires ayant été dûment opérés et les rabais et remises déduits. Le résultat de cette comparaison, exprimé en pourcentage du chiffre d’affaires des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon durant la période d’enquête, a révélé des marges de sous-cotation moyennes pondérées situées entre 17,5 et 30,7 % pour les modules, entre 4 et 24,2 % pour les cellules, entre 16,6 et 21,6 % pour les wafers et entre 11,2 et 27,5 % en général pour le produit concerné.
5. Situation économique de l’industrie de l’Union
5.1. Généralités
(118)
Conformément à l’article 3, paragraphe 5, du règlement de base, la Commission a examiné tous les facteurs et indices économiques ayant une incidence sur la situation de l’industrie de l’Union.
(119)
Comme indiqué aux considérants 7 à 10 ci-dessus, un échantillon a été utilisé aux fins de l’analyse du préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(120)
Aux fins de l’analyse du préjudice, la Commission a opéré une distinction entre les indicateurs de préjudice macroéconomiques et microéconomiques. Elle a analysé les indicateurs macroéconomiques pour la période considérée sur la base des données fournies par le consultant indépendant indiqué au considérant 99 ci-dessus concernant les producteurs de l’Union. La Commission a analysé les indicateurs microéconomiques sur la base des réponses vérifiées au questionnaire soumis aux producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon.
(121)
Aux fins de la présente enquête, les indicateurs macroéconomiques mentionnés ci-dessous ont été évalués sur la base des informations relatives à l’ensemble des producteurs du produit similaire de l’Union: production, capacité de production, utilisation des capacités, volume des ventes, part de marché, croissance, emploi, productivité, ampleur de la marge de dumping et rétablissement à la suite de pratiques antérieures de dumping.
(122)
Les indicateurs microéconomiques mentionnés ci-dessous ont été évalués sur la base des informations relatives aux producteurs du produit similaire de l’Union retenus dans l’échantillon: prix unitaires moyens, coûts unitaires, coût de la main-d’œuvre, stocks, rentabilité, flux de liquidités, investissements, rendement des investissements et aptitude à mobiliser des capitaux.
(123)
L’une des parties intéressées a fait valoir qu’étant donné que les conditions de marché relatives au produit concerné différaient entre les États membres, l’analyse du préjudice devrait être réalisée séparément pour chacun de ceux-ci. Cette allégation n’étant pas étayée et l’enquête n’ayant révélé aucune circonstance particulière justifiant une analyse du préjudice pour chaque État membre, cette demande a été rejetée.
5.2. Indicateurs macroéconomiques
5.2.1. Production, capacités de production et utilisation des capacités
(124)
La production totale de l’Union, les capacités de production et l’utilisation des capacités ont évolué comme suit:
Tableau 4-a
Modules - Production, capacités de production et utilisation des capacités (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume de production
2 155
3 327
4 315
4 021
Indice (2009 = 100)
100
154
200
187
Capacités de production
4 739
6 983
9 500
9 740
Indice (2009 = 100)
100
147
200
206
Utilisation des capacités
45 %
48 %
45 %
41 %
Source:
Europressedienst.
Tableau 4-b
Cellules - Production, capacités de production et utilisation des capacités (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume de production
1 683
2 376
2 723
2 024
Indice (2009 = 100)
100
141
162
120
Capacités de production
2 324
3 264
3 498
3 231
Indice (2009 = 100)
100
140
151
139
Utilisation des capacités
72 %
73 %
78 %
63 %
Source:
Europressedienst.
Tableau 4-c
Wafers - Production, capacités de production et utilisation des capacités (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume de production
1 600
2 677
2 553
2 017
Indice (2009 = 100)
100
167
160
126
Capacités de production
2 600
3 410
3 945
3 636
Indice (2009 = 100)
100
131
152
140
Utilisation des capacités
62 %
79 %
65 %
55 %
Source:
Europressedienst.
(125)
La production totale de modules au sein de l’Union a augmenté de 87 % sur la période considérée. La production a atteint son plus haut niveau en 2011 pour chuter ensuite durant la période d’enquête. La production de modules au sein de l’Union a connu une hausse beaucoup plus lente que la croissance de la consommation, qui a plus que triplé au cours de la même période. Dans le contexte de cette forte hausse de la consommation, les producteurs de l’Union ont doublé leurs capacités de production de modules durant la période considérée. Cependant, en dépit de niveaux de production plus élevés, le taux d’utilisation des capacités de l’industrie de l’Union a baissé de 4 points de pourcentage, pour atteindre seulement 41 % pendant la période d’enquête.
(126)
D’une manière générale, la production de cellules au sein de l’Union a augmenté de 20 % sur la période considérée. Elle a atteint son plus haut niveau en 2011, pour chuter ensuite durant la période d’enquête. La production de cellules au sein de l’Union a suivi la tendance de la consommation de l’Union, avec cependant une hausse plus lente jusqu’en 2011, puis une baisse plus marquée durant la période d’enquête. Suivant en cela l’évolution de la consommation de l’Union, l’industrie de l’Union a d’abord augmenté ses capacités de 51 % jusqu’en 2011, pour ensuite les abaisser durant la période d’enquête. Globalement, les capacités ont augmenté de 39 % sur la période considérée. Le taux d’utilisation des capacités a augmenté jusqu’en 2011 pour atteindre un maximum de 78 % et chuter ensuite de 15 points de pourcentage durant la période d’enquête. D’une manière générale, en ce qui concerne les cellules, l’utilisation des capacités de l’industrie de l’Union a diminué sur la période considérée pour atteindre 63 % au cours de la période d’enquête.
(127)
Au cours de la période considérée, la production de wafers au sein de l’Union a globalement augmenté de 26 %. La production de l’Union a atteint son niveau le plus élevé en 2010 et n’a pas cessé de baisser ensuite en 2011, pour atteindre ses niveaux les plus bas durant la période d’enquête. Face à la hausse de la consommation de l’Union, les producteurs de wafers au sein de l’Union ont augmenté leurs capacités de production de 52 % jusqu’en 2011, pour ensuite les abaisser durant la période d’enquête. Toutefois, d’une manière générale, les capacités de production de wafers affichées par l’industrie de l’Union ont augmenté de 40 % sur la période considérée. En ce qui concerne les wafers, malgré la hausse de production, le taux d’utilisation des capacités de l’industrie de l’Union a augmenté jusqu’en 2010 mais n’a pas cessé de baisser ensuite pour perdre, au final, 7 points de pourcentage sur la période considérée, atteignant 55 % durant la période d’enquête.
(128)
Par conséquent, face à l’augmentation de la consommation, l’industrie de l’Union a augmenté ses capacités. Toutefois, les niveaux de production de l’industrie de l’Union ont connu une hausse beaucoup plus lente que celle de la consommation, donnant lieu à une baisse des taux d’utilisation des capacités pour le produit concerné sur la période considérée.
5.2.2. Volumes des ventes et part de marché
(129)
Sur la période considérée, le volume des ventes et la part de marché de l’industrie de l’Union ont évolué comme suit:
Tableau 5-a
Modules - Volume des ventes et part de marché (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des ventes sur le marché de l’Union
1 037
1 890
2 683
2 357
Indice (2009 = 100)
100
182
259
227
Part de marché
19 %
15 %
13 %
13 %
Source:
Europressedienst.
Tableau 5-b
Cellules - Volume des ventes et part de marché (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des ventes sur le marché total
1 470
1 913
2 245
1 545
Indice (2009 = 100)
100
130
153
105
Part de marché
68 %
57 %
52 %
38 %
Source:
Europressedienst.
Tableau 5-c
Wafers - Volume des ventes et part de marché (en MW)
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des ventes sur le marché total
1 363
1 520
1 608
1 269
Indice (2009 = 100)
100
112
118
93
Part de marché
81 %
64 %
59 %
59 %
Source:
Europressedienst.
(130)
Sur la période considérée, le volume des ventes de modules a augmenté de 127 %. Cependant, dans le contexte d’une hausse de la consommation atteignant 221 %, cela s’est traduit par une baisse de la part de marché de l’industrie de l’Union, qui est passée de 19 % en 2009 à 13 % durant la période d’enquête. S’agissant des cellules, les ventes de l’industrie de l’Union n’ont augmenté que de manière marginale, soit de 5 %, tandis que la consommation a augmenté de 87 %, donnant lieu à une baisse de part de marché de 68 % en 2009 à 38 % pendant la période d’enquête. En ce qui concerne les wafers, face à l’augmentation de la consommation, le volume total des ventes a diminué de 7 %, donnant lieu à une baisse de part de marché de 81 % en 2009 à 59 % durant la période d’enquête.
(131)
Dans ce contexte de hausse de la consommation, les ventes de modules et de cellules par l’industrie de l’Union ont connu une croissance plus lente que celle des importations en provenance du pays concerné, tandis que les ventes de wafers ont diminué. Cela signifie que l’industrie de l’Union n’a pas pu tirer profit de la hausse de la consommation. En conséquence, les parts de marché relatives aux trois segments ont baissé sur la période considérée.
5.2.3. Emploi et productivité
(132)
Durant la période considérée, l’emploi et la productivité ont évolué comme suit:
Tableau 6-a
Modules - Emploi et productivité
2009
2010
2011
Période d’enquête
Nombre de salariés
11 779
15 792
17 505
16 419
(Indice 2009 = 100)
100
134
149
139
Productivité (kW par salarié)
183
211
247
245
(Indice 2009 = 100)
100
115
135
134
Source:
Europressedienst.
Tableau 6-b
Cellules - Emploi et productivité
2009
2010
2011
Période d’enquête
Nombre de salariés
5 281
5 937
5 641
4 782
(Indice 2009 = 100)
100
112
107
91
Productivité (kW par salarié)
319
400
483
423
(Indice 2009 = 100)
100
126
151
133
Source:
Europressedienst.
Tableau 6-c
Wafers - Emploi et productivité
2009
2010
2011
Période d’enquête
Nombre de salariés
1 944
3 853
4 291
3 920
(Indice 2009 = 100)
100
198
221
202
Productivité (kW par salarié)
823
695
595
515
(Indice 2009 = 100)
100
84
72
63
Source:
Europressedienst.
(133)
Pour les modules et les wafers, l’emploi a augmenté respectivement de 39 % et de 102 % entre 2009 et la période d’enquête, tandis qu’il a connu une baisse de 9 % pour les cellules. Il convient toutefois de noter que l’emploi a augmenté jusqu’en 2011 pour ensuite diminuer durant la période d’enquête en ce qui concerne les modules et les wafers. S’agissant des cellules, l’emploi a augmenté jusqu’en 2010 pour ensuite diminuer en 2011 et pendant la période d’enquête. La productivité totale des modules et des cellules a affiché une tendance positive, avec une hausse respective de 34 % et 33 %. Cette évolution s’explique en partie par les efforts déployés par l’industrie de l’Union pour répondre à la pression des importations faisant l’objet d’un dumping en provenance de la RPC. Cependant, la productivité totale des wafers a reculé de 37 % au cours de la période considérée.
(134)
Par conséquent, parallèlement à la baisse de la production de l’Union relative aux modules et aux wafers entre 2011 et la période d’enquête, l’emploi a lui aussi chuté pour ces deux produits sur la même période. S’agissant des cellules, l’emploi a augmenté jusqu’en 2010 pour ensuite diminuer en 2011 et pendant la période d’enquête, tandis que la production de cellules de l’Union n’a cessé d’augmenter jusqu’en 2011 pour commencer ensuite à diminuer.
5.2.3.1. Ampleur de la marge de dumping et rétablissement à la suite de pratiques antérieures de dumping
(135)
Toutes les marges de dumping établies sont nettement supérieures au niveau de minimis. Étant donné le volume et les prix des importations en provenance du pays concerné, l’incidence de l’ampleur des marges de dumping réelles sur l’industrie de l’Union peut être considérée comme substantielle.
(136)
Comme il s’agit de la première enquête antidumping portant sur le produit concerné, le rétablissement à la suite de pratiques antérieures de dumping est sans objet.
5.3. Indicateurs microéconomiques
5.3.1. Prix et facteurs affectant les prix
(137)
Sur la période considérée, les prix de vente moyens facturés par les producteurs de l’Union à des clients indépendants de l’Union ont évolué comme suit:
Tableau 7-a
Modules - Prix de vente moyens dans l’Union
2009
2010
2011
Période d’enquête
Prix de vente moyen sur le marché libre de l’Union (en EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Indice 2009 = 100)
100
81
62
47
Coût de production (en EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Indice 2009 = 100)
100
74
65
52
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 7-b
Cellules - Prix de vente moyens dans l’Union
2009
2010
2011
Période d’enquête
Prix de vente moyen sur le marché libre de l’Union (en EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Indice 2009 = 100)
100
76
51
31
Coût de production (en EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Indice 2009 = 100)
100
62
64
45
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 7-c
Wafers - Prix de vente moyens dans l’Union
2009
2010
2011
Période d’enquête
Prix de vente moyen sur le marché libre de l’Union (en EUR/kW)
709
564
515
426
(Indice 2009 = 100)
100
80
73
60
Coût de production (en EUR/kW)
631
496
520
648
(Indice 2009 = 100)
100
78
82
103
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
(138)
Les prix de vente ont fortement chuté sur la période considérée, à savoir de 53 % pour les modules, de 69 % pour les cellules et de 40 % pour les wafers. Les prix de vente n’ont cessé de baisser tout au long de la période considérée, mais cette baisse a été particulièrement marquée durant la période d’enquête, où ils se sont effondrés pour atteindre des niveaux insoutenables. Au cours de la période considérée, le coût de production a baissé de 48 % pour les modules et de 55 % pour les cellules. Pour les wafers, le coût de production a chuté en 2010 par rapport à 2009, mais il s’est redressé en 2011, bien que restant en dessous du niveau de 2009. Durant la période d’enquête, les coûts ont encore augmenté pour atteindre des niveaux légèrement supérieurs à ceux de 2009, ce qui s’explique principalement par un arrêt de la production durant la période d’enquête. L’industrie de l’Union n’a pu tirer profit ni des efforts continus qu’elle a déployés pour augmenter sa rentabilité ni des effets de la baisse du prix de la principale matière première, le silicium polycristallin. Cette situation s’explique surtout par la pression croissante exercée sur les prix par les importations faisant l’objet d’un dumping, qui a eu des répercussions négatives sur les prix de vente de l’industrie de l’Union, dont la baisse a été encore plus importante que celle des gains en efficacité. Ce constat est sans doute à mettre en parallèle avec la spirale négative qu’a connue la rentabilité de l’industrie de l’Union, telle que décrite au considérant 144 ci-dessous. D’une manière générale, le prix de vente moyen et le coût de production du produit similaire (excepté les wafers) ont accusé une baisse significative qui a eu un effet catastrophique sur la rentabilité de l’industrie de l’Union.
5.3.2. Coût de la main-d’œuvre
(139)
Sur la période considérée, le coût moyen de la main-d’œuvre des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon a évolué comme suit:
Tableau 8-a
Modules - Coût moyen de la main-d’œuvre par salarié
2009
2010
2011
Période d’enquête
Coût moyen de la main-d’œuvre par salarié (en EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Indice 2009 = 100)
100
107
110
113
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 8-b
Cellules - Coût moyen de la main-d’œuvre par salarié
2009
2010
2011
Période d’enquête
Coût moyen de la main-d’œuvre par salarié (en EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Indice 2009 = 100)
100
99
99
99
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 8-c
Wafers - Coût moyen de la main-d’œuvre par salarié
2009
2010
2011
Période d’enquête
Coût moyen de la main-d’œuvre par salarié (en EUR)
39 409
40 933
39 323
46 060
(Indice 2009 = 100)
100
104
100
117
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
(140)
D’une manière générale, entre 2009 et la période d’enquête, le coût moyen de la main-d’œuvre par salarié n’a cessé d’augmenter pour enregistrer une hausse de 13 %. En ce qui concerne les cellules, le coût moyen de la main-d’œuvre est resté stable tout au long de la période considérée et a légèrement diminué (de 1 %) entre 2009 et 2010, pour ensuite se stabiliser jusqu’à la période d’enquête. S’agissant des wafers, le coût moyen de la main-d’œuvre par salarié a subi quelques variations: il a augmenté entre 2009 et 2010, diminué en 2011, mais a globalement augmenté (de 17 %) durant la période considérée. La hausse globale du coût de la main-d’œuvre s’explique en partie par la hausse simultanée de la productivité (modules), l’évolution de l’inflation et les coûts sociaux encourus par certains producteurs de l’Union (wafers) en raison d’une réduction des activités de l’industrie entre 2011 et la période d’enquête.
5.3.3. Stocks
(141)
Sur la période considérée, les stocks des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon ont évolué comme suit:
Tableau 9-a
Modules - Stocks
2009
2010
2011
Période d’enquête
Stocks de clôture (en kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Indice 2009 = 100)
100
141
260
229
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 9-b
Cellules - Stocks
2009
2010
2011
Période d’enquête
Stocks de clôture (en kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Indice 2009 = 100)
100
140
452
402
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 9-c
Wafers - Stocks
2009
2010
2011
Période d’enquête
Stocks de clôture (en kW)
34 891
5 601
36 697
59 340
(Indice 2009 = 100)
100
16
105
170
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
(142)
Les stocks ont fortement augmenté sur la période considérée, à savoir de 129 % pour les modules, de 302 % pour les cellules et de 70 % pour les wafers. En ce qui concerne les modules, les stocks n’ont cessé d’augmenter pour atteindre des niveaux très élevés en 2011 (hausse de 160 %), tandis qu’ils ont baissé durant la période d’enquête, tout en restant très élevés par rapport au début de la période considérée. S’agissant des cellules, cette tendance a été encore plus marquée, avec une hausse des stocks de plus de 350 % entre 2009 et 2011. De même, les stocks ont baissé durant la période d’enquête, tout en restant très élevés par rapport au début de la période considérée. Pour ce qui concerne les wafers, alors que les stocks de l’industrie de l’Union ont diminué de plus de 80 % entre 2009 et 2010 en raison de la hausse de leurs ventes, les stocks de clôture ont rapidement augmenté pour dépasser les niveaux de 2009 et ont connu une nouvelle augmentation de 65 % durant la période d’enquête.
(143)
L’enquête a révélé qu’en raison de la crise actuelle, les producteurs de l’Union auraient tendance à détenir des stocks limités du produit similaire, en adaptant leur production aux commandes reçues. Par conséquent, la hausse des stocks du produit similaire sur la période considérée constitue un facteur pertinent pour déterminer si l’industrie de l’Union a subi un préjudice important.
5.3.4. Rentabilité, flux de liquidités, investissements et rendement des investissements, aptitude à mobiliser des capitaux
(144)
Durant la période considérée, la rentabilité et les flux de liquidités ont évolué comme suit:
Tableau 10-a
Modules - Rentabilité et flux de liquidités
2009
2010
2011
Période d’enquête
Rentabilité des ventes de l’Union à des clients indépendants (en % du chiffre d’affaires)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Flux de liquidités
13 %
10 %
12 %
3 %
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 10-b
Cellules - Rentabilité et flux de liquidités
2009
2010
2011
Période d’enquête
Rentabilité des ventes de l’Union à des clients indépendants (en % du chiffre d’affaires)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Flux de liquidités
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 10-c
Wafers - Rentabilité et flux de liquidités
2009
2010
2011
Période d’enquête
Rentabilité des ventes de l’Union à des clients indépendants (en % du chiffre d’affaires)
11 %
12 %
-1 %
-52 %
Flux de liquidités
39 %
47 %
32 %
-19 %
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
(145)
La rentabilité des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon a été déterminée en exprimant le bénéfice net avant impôt tiré des ventes du produit similaire à des clients indépendants de l’Union en pourcentage du chiffre d’affaires réalisé sur ces ventes.
(146)
Durant la période considérée, la rentabilité du produit similaire a fortement reculé pour atteindre des valeurs négatives. La rentabilité a chuté de 11 points de pourcentage pour les modules, de 49 points de pourcentage pour les cellules et de 63 points de pourcentage pour les wafers.
(147)
La rentabilité du produit similaire a augmenté entre 2009 et 2010 pour ensuite chuter de manière significative durant l’année 2011, au cours de laquelle l’industrie de l’Union a enregistré des pertes qui se sont encore accentuées durant la période d’enquête. Les pertes ont été particulièrement importantes pour les cellules et les wafers.
(148)
Les flux nets de liquidités, qui représentent la capacité des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon à autofinancer leurs activités, ont également suivi cette tendance progressivement négative entre 2009 et la période d’enquête. Malgré une légère augmentation en 2011, ces flux ont ainsi perdu 10 points de pourcentage en ce qui concerne les modules, la baisse la plus importante ayant été enregistrée entre 2011 et la période d’enquête. En ce qui concerne les cellules et les wafers, les flux de liquidités ont connu une chute plus prononcée que celle des modules pour atteindre des valeurs largement négatives durant la période d’enquête. De ce fait, les flux de liquidités relatifs au produit similaire ont baissé au cours de la période considérée.
(149)
Les chiffres ci-dessous représentent l’évolution des investissements et du rendement des investissements des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon en ce qui concerne le marché total durant la période considérée.
Tableau 11-a
Modules - Investissements et rendement des investissements
2009
2010
2011
Période d’enquête
Investissements (en EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Indice 2009 = 100)
100
415
535
271
Rendement des investissements
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 11-b
Cellules - Investissements et rendement des investissements
2009
2010
2011
Période d’enquête
Investissements (en EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Indice 2009 = 100)
100
110
33
22
Rendement des investissements
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
Tableau 11-c
Wafers - Investissements et rendement des investissements
2009
2010
2011
Période d’enquête
Investissements (en EUR)
201 911 346
83 802 212
74 166 331
39 938 349
(Indice 2009 = 100)
100
42
37
20
Rendement des investissements
10 %
8 %
0 %
-7 %
Source:
Réponses vérifiées au questionnaire.
(150)
Il ressort du tableau ci-dessus que l’industrie de l’Union a augmenté ses investissements de 171 % pour les modules entre 2009 et la période d’enquête, ce qui est principalement dû à une hausse significative de ses capacités. Par contre, sur la même période, l’industrie de l’Union a diminué ses investissements de 78 % pour les cellules et de 80 % pour les wafers, les investissements étant principalement réalisés dans le domaine de la R&D et aux fins de la modernisation et de la maintenance du matériel de fabrication et des procédés dans le but d’améliorer leur efficacité. Étant donné que l’Union ne pouvait se permettre de réaliser de nouveaux investissements dans le domaine des cellules et des wafers durant la période considérée, le niveau des investissements est resté au plus bas durant la période d’enquête. Les investissements étant principalement financés par les flux de liquidités et des prêts intragroupes, la chute des flux de liquidités a eu un effet immédiat sur le niveau des investissements réalisés.
(151)
Le rendement des investissements correspond au bénéfice exprimé en pourcentage de la valeur comptable nette des investissements. Le rendement des investissements relatif au produit similaire a suivi la même tendance négative que les autres indicateurs de performance financière entre 2009 et la période d’enquête pour les trois types de produit. S’agissant des cellules et des wafers, malgré une augmentation en 2009 et 2010, le rendement des investissements a connu une forte baisse en 2011 pour atteindre des valeurs négatives. En ce qui concerne les modules, il est resté négatif tout au long de la période considérée, sauf en 2010, où il a atteint 19 %. S’agissant des cellules, d’une manière générale, il a diminué durant la période considérée pour atteindre - 17 % au cours de la période d’enquête (soit une baisse de 1 %), tout en restant à des niveaux fortement négatifs (- 19 %). Quant aux wafers, le rendement des investissements a poursuivi une tendance négative pour atteindre - 7 % durant la période d’enquête. Globalement, le rendement des investissements relatif au produit similaire a suivi une tendance négative au cours de la période considérée.
(152)
L’évaluation de l’aptitude à mobiliser des capitaux a été réalisée au regard du marché total et a révélé une détérioration constante de l’aptitude de l’industrie de l’Union à générer des liquidités pour le produit similaire et, en conséquence, une dégradation de la situation financière de l’industrie de l’Union.
5.3.5. Conclusion relative au préjudice
(153)
L’analyse de la situation de l’industrie de l’Union a révélé une nette tendance à la baisse pour tous les principaux indicateurs de préjudice. Dans le contexte d’une consommation généralement croissante, la production globale a augmenté pour les modules et les cellules au cours de la période considérée. Malgré une augmentation du volume des ventes, la part de marché de l’industrie de l’Union s’est amoindrie durant la période d’enquête en raison de la progression plus forte de la consommation durant la période considérée. Les prix de vente moyens ont fortement chuté tout au long de la période considérée, avec des répercussions négatives sur l’ensemble des indicateurs de performance financière tels que la rentabilité, le flux de liquidités, le rendement des investissements et l’aptitude à mobiliser des capitaux.
(154)
Sur la période considérée, le volume global des ventes de l’industrie de l’Union a augmenté. Toutefois, cette augmentation s’est accompagnée d’une très forte baisse des prix de vente moyens.
(155)
Durant la période considérée, les importations des parties intéressées de la RPC ont connu une hausse tant en volume qu’en part de marché. Dans le même temps, les prix des importations ont continué à reculer, entraînant une sous-cotation significative des prix moyens de l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union.
(156)
Plusieurs parties intéressées ont affirmé que l’industrie de l’Union, en particulier les producteurs de l’Union de l’échantillon, se portait plutôt bien. Il a été avancé que l’évolution de certains indicateurs de préjudice, notamment le volume de production, la capacité de production, les ventes et l’emploi (voire la rentabilité pour certains producteurs de l’Union) étaient en hausse et ne montraient aucun préjudice important. Ces allégations n’ont pas été confirmées par les conclusions de l’enquête, qui ont clairement mis en exergue une tendance à la baisse pour de nombreux indicateurs de préjudice permettant de conclure que l’industrie de l’Union a subi un préjudice important.
(157)
Compte tenu de ce qui précède, l’enquête a notamment confirmé que les prix de vente sont inférieurs aux coûts de production, ce qui nuit à la rentabilité de l’industrie de l’Union, qui a atteint des valeurs négatives au cours de la période d’enquête. Il est donc conclu que si les importations faisant l’objet d’un dumping continuaient à affluer sur le marché de l’Union, les pertes subies par l’industrie de l’Union seraient susceptibles d’entraîner la cessation définitive de toute production notable du produit similaire au sein de l’Union. Cette conclusion semble être confirmée par les faits observés pendant et après la période d’enquête, étant donné que certaines sociétés ont été déclarées insolvables et/ou cesser provisoirement ou définitivement leur production.
(158)
Compte tenu de ce qui précède, il est provisoirement conclu que l’industrie de l’Union a subi un préjudice important au sens de l’article 3, paragraphe 5, du règlement de base.
E. LIEN DE CAUSALITÉ
1. Introduction
(159)
Conformément à l’article 3, paragraphes 6 et 7, du règlement de base, il a été examiné si le préjudice important subi par l’industrie de l’Union avait été causé par les importations faisant l’objet d’un dumping en provenance du pays concerné. De plus, les facteurs connus, autres que les importations faisant l’objet d’un dumping, qui auraient pu causer un préjudice à l’industrie de l’Union ont été examinés afin de veiller à ce qu’aucun préjudice éventuellement imputable à ces facteurs ne soit attribué aux importations faisant l’objet d’un dumping.
(160)
L’une des parties intéressées a fait valoir que, les conditions de marché relatives au produit concerné étant différentes dans chaque État membre, l’analyse du lien de causalité devrait être réalisée séparément pour chacun de ceux-ci. Les régimes d’aide nationaux déterminent dans une certaine mesure la taille du marché de chaque État membre. Toutefois, l’enquête a également montré que la demande n’est pas exclusivement conditionnée par les régimes d’aide. Selon la situation géographique (exposition au soleil) et le prix de l’électricité en vigueur à un endroit donné, les panneaux solaires ont, semble-t-il, atteint (ou devraient bientôt atteindre) une parité réseau, ce qui signifie que certains investissements sont réalisés indépendamment des régimes d’aide. Il n’a donc pas pu être établi que les conditions de marché dépendent exclusivement des régimes d’aide, raison pour laquelle cette allégation a été rejetée.
2. Effets des importations faisant l’objet d’un dumping
(161)
L’enquête a révélé que les importations faisant l’objet d’un dumping en provenance de la RPC ont considérablement augmenté sur la période considérée, avec une forte hausse de leur volume (plus de 300 % pour les modules, 482 % pour les cellules et 648 % pour les wafers) et de leur part de marché (de 17 points de pourcentage pour les modules, de 17 points de pourcentage pour les cellules et de 27 points de pourcentage pour les wafers). Il a dès lors été confirmé que le volume des importations et la part de marché relatifs au produit concerné ont considérablement augmenté sur la période considérée. Il existe une concomitance manifeste entre la croissance des importations faisant l’objet d’un dumping et la perte des parts de marché de l’industrie de l’Union. Comme indiqué au considérant 117 ci-dessus, l’enquête a également permis d’établir que les importations faisant objet d’un dumping ont entraîné une sous-cotation des prix de l’industrie de l’Union durant la période d’enquête.
(162)
Elle a également révélé que les prix des importations faisant l’objet d’un dumping ont baissé de 64 % pour les modules, de 42 % pour les cellules et de 40 % pour les wafers durant la période considérée, ce qui a aggravé la sous-cotation. Face à cette pression tarifaire, l’industrie de l’Union a déployé des efforts considérables pour diminuer ses coûts de production. Malgré ces efforts, en raison du niveau exceptionnellement bas des prix des importations chinoises, l’industrie de l’Union a été une nouvelle fois contrainte à revoir ses prix de vente à la baisse jusqu’à des niveaux non rentables. Par conséquent, la rentabilité de l’industrie de l’Union a considérablement baissé sur la période considérée et a enregistré des pertes au cours de la période d’enquête.
(163)
Compte tenu de ce qui précède, il y a lieu de conclure que la présence des importations chinoises et la hausse de la part de marché des produits chinois importés à des prix de dumping constamment inférieurs à ceux de l’industrie de l’Union ont eu un rôle déterminant dans le préjudice important subi par l’industrie de l’Union, lequel se reflète notamment dans sa mauvaise situation financière et dans la détérioration de la plupart des indicateurs de préjudice.
3. Effet d’autres facteurs
3.1. Importations en provenance d’autres pays tiers
(164)
En ce qui concerne les modules, le volume des importations en provenance d’autres pays tiers a augmenté de 19 % au cours de la période considérée, tandis que la part de marché a diminué de 18,4 à 6,8 % sur la même période. Taïwan est le deuxième exportateur après la RPC.
(165)
S’agissant des cellules, le volume des importations en provenance d’autres pays tiers a augmenté de 186 % au cours de la période considérée, ce qui s’est traduit par une hausse des parts de marché de 24 % en 2009 à environ 36 % durant la période d’enquête. Taïwan est le deuxième exportateur de cellules après la RPC, avec des quantités importées et des parts de marché qui dépassent de loin les autres pays tiers, mais qui restent inférieures à celles de la RPC.
(166)
S’agissant des cellules, le volume des importations en provenance d’autres pays tiers a diminué de 19 % au cours de la période considérée, tout comme les parts de marché, qui ont baissé de 13,4 % en 2009 à environ 8,5 % durant la période d’enquête. Une fois encore, Taïwan est le deuxième exportateur de wafers après la RPC. Cependant, le niveau des importations et la part de marché de Taïwan n’ont pas connu de hausse significative et sont restés faibles durant la période considérée.
(167)
Le prix des importations de pays tiers en ce qui concerne les modules, les cellules et les wafers était en moyenne supérieur au prix unitaire moyen des importations chinoises. Les données disponibles sur les importations en provenance de Taïwan indiquent que le prix moyen des importations de modules et de wafers était supérieur au prix moyen des importations chinoises de ces mêmes produits, tandis que le prix moyen des importations de cellules était similaire au prix moyen des importations chinoises correspondantes. Cependant, aucune information détaillée n’étant disponible concernant le prix de chaque type de produit, la comparaison des prix moyens ne peut être utilisée qu’à titre indicatif, aucune conclusion définitive ne pouvant être tirée sur cette base. Tout au long de la période considérée, le volume des importations de cellules en provenance de Taïwan n’a cessé de croître pour aboutir à un gain de parts de marché d’environ 14 points de pourcentage. Toutefois, au cours de la période d’enquête et d’une manière générale pour le produit soumis à l’enquête, malgré une augmentation des parts de marché, les volumes ont été inférieurs à ceux de la RPC et leur prix généralement plus élevé, sauf pour les cellules. Sur la base de ce qui précède, notamment eu égard aux volumes des importations et aux parts de marché des autres pays tiers ainsi qu’à leurs prix, qui sont soit équivalents soit supérieurs à ceux de l’industrie de l’Union, il y a lieu de conclure provisoirement que les importations en provenance de pays tiers n’ont pas brisé le lien de causalité entre les importations faisant l’objet d’un dumping et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
Tableau 12
Importations et parts de marché d’autres pays tiers
Modules
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des importations en provenance de l’ensemble des autres pays tiers (en MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Indice 2009 = 100)
100
169
138
119
Part de marché de l’ensemble des autres pays tiers
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Volume des importations en provenance de Taïwan (en MW)
49
144
140
135
(Indice 2009 = 100)
100
294
286
276
Part de marché des importations en provenance de Taïwan
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Indice 2009 = 100)
100
79
64
54
Volume des importations en provenance des États-Unis (en MW)
140
180
51
60
(Indice 2009 = 100)
100
129
36
43
Part de marché des importations en provenance des États-Unis
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Volume des importations en provenance du reste de l’Asie (en MW)
720
1 140
1 029
879
(Indice 2009 = 100)
100
158
143
122
Part de marché des importations en provenance du reste de l’Asie
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Volume des importations en provenance du reste du monde (en MW)
94
238
165
121
(Indice 2009 = 100)
100
253
176
129
Part de marché des importations en provenance du reste du monde
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Source:
Europressedienst.
Cellules
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des importations en provenance de l’ensemble des autres pays tiers (en MW)
510
884
1 100
1 457
(Indice 2009 = 100)
100
173
216
286
Part de marché de l’ensemble des autres pays tiers
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Indice 2009 = 100)
100
92
64
47
Volume des importations en provenance de Taïwan (en MW)
235
400
540
997
(Indice 2009 = 100)
100
170
230
424
Part de marché des importations en provenance de Taïwan
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Indice 2009 = 100)
100
116
71
54
Volume des importations en provenance des États-Unis (en MW)
40
40
40
33
(Indice 2009 = 100)
100
100
100
83
Part de marché des importations en provenance des États-Unis
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Indice 2009 = 100)
100
78
61
47
Volume des importations en provenance du Japon (en MW)
60
154
170
145
(Indice 2009 = 100)
100
257
283
242
Part de marché des importations en provenance du Japon
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Indice 2009 = 100)
100
78
61
48
Volume des importations en provenance du reste du monde (en MW)
175
290
350
282
(Indice 2009 = 100)
100
166
200
161
Part de marché des importations en provenance du reste du monde
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Indice 2009 = 100)
100
78
62
47
Source:
Europressedienst.
Wafers
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des importations en provenance de l’ensemble des autres pays tiers (en MW)
225
333
235
183
(Indice 2009 = 100)
100
148
104
81
Part de marché de l’ensemble des autres pays tiers
13,4 %
14,0 %
8,6 %
8,5 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
800,00
588,59
43,30
420,77
(Indice 2009 = 100)
100
74
55
52
Volume des importations en provenance de Taïwan (en MW)
20
50
50
36
(Indice 2009 = 100)
100
250
250
180
Part de marché des importations en provenance de Taïwan
1,2 %
2,1 %
1,8 %
1,7 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
800,00
580,00
440,00
416,67
(Indice 2009 = 100)
100
73
55
52
Volume des importations en provenance des États-Unis (en MW)
50
55
40
28
(Indice 2009 = 100)
100
110
80
56
Part de marché des importations en provenance des États-Unis
3,0 %
2,3 %
1,5 %
1,3 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
800,00
581,82
450,00
428,57
(Indice 2009 = 100)
100
73
56
54
Volume des importations en provenance du Japon (en MW)
55
50
30
26
(Indice 2009 = 100)
100
91
55
47
Part de marché des importations en provenance du Japon
3,3 %
2,1 %
1,1 %
1,2 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
800,00
580,00
433,33
423,08
(Indice 2009 = 100)
100
73
54
53
Volume des importations en provenance du reste du monde (en MW)
100
178
115
93
(Indice 2009 = 100)
100
178
115
93
Part de marché des importations en provenance du reste du monde
5,9 %
7,5 %
4,2 %
4,3 %
Prix moyen à l’importation (en EUR/kW)
800,00
589,89
434,78
419,35
(Indice 2009 = 100)
100
74
54
52
Source:
Europressedienst.
(168)
Comme indiqué au considérant 108 ci-dessus, durant la période considérée, la consommation de l’Union a augmenté de 221 % pour les modules, de 87 % pour les cellules et de 29 % pour les wafers. La consommation a atteint son maximum en 2011 et elle a chuté durant la période d’enquête, tout en restant largement au-dessus des valeurs enregistrées au début de la période considérée (2009). L’industrie de l’Union n’a pas pu tirer profit de la hausse de la consommation étant donné que son marché a subi une baisse de 19 à 13 % pour les modules, de 68 à 38 % pour les cellules et de 81 à 59 % pour les wafers au cours de la même période. Dans le même temps, alors que la RPC voyait sa part de marché s’accroître considérablement (jusqu’en 2011), pour se stabiliser ensuite sur des valeurs très élevées durant la période d’enquête, la consommation a chuté. Malgré une baisse de la consommation de l’Union durant la période d’enquête, les importations chinoises faisant l’objet d’un dumping ont soit conservé (modules) soit augmenté (cellules et wafers) leur part de marché, au détriment de l’industrie de l’Union sur la période considérée. Par conséquent, il n’y a pas lieu de conclure que la baisse de la consommation était de nature à briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet de dumping et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(169)
Les données disponibles permettent difficilement d’établir dans quelle mesure la demande est conditionnée par les régimes d’aide des États membres. En effet, comme indiqué au considérant 171 ci-dessous, il existe une grande variété de régimes d’aide et l’interaction entre ceux-ci et la demande est extrêmement complexe, raison pour laquelle leur incidence exacte est difficilement quantifiable. Cependant, les données disponibles indiquent également que, même en l’absence de régimes d’aide, la demande d’énergie solaire persistera, voire augmentera, dans le temps, bien que plus modérément que dans le contexte de régimes d’aide. À cet égard, plusieurs parties ont affirmé que la «parité réseau» (c’est-à-dire la situation dans laquelle le coût de production de l’énergie solaire est égal au coût de production de l’énergie conventionnelle) est déjà atteinte ou devrait bientôt l’être dans certaines régions de l’Union. Ces allégations ne peuvent être confirmées par l’enquête à ce stade et seront examinées plus en détail.
3.2. Les tarifs de rachat (feed-in-tariffs ou «FIT»), principal exemple de régimes d’aide
(170)
Plusieurs parties intéressées ont fait valoir que la cause du préjudice subi par l’industrie de l’Union était liée aux réductions appliquées aux tarifs de rachat par les États membres, qui auraient prétendument entraîné une baisse des installations solaires et une demande plus faible pour le produit soumis à l’enquête sur le marché de l’Union, raison pour laquelle l’industrie de l’Union aurait subi un préjudice important.
(171)
Les États membres ont introduit des FIT, des obligations de quotas avec des certificats verts négociables, des aides à l’investissement et des incitations fiscales pour soutenir la production d’énergies renouvelables. Dans certains États membres, une aide est également accordée au titre des Fonds structurels de l’Union. Dans le domaine de l’énergie solaire, les FIT étaient l’instrument d’aide le plus fréquemment utilisé. À ce stade, l’analyse de la Commission s’est concentrée sur ce type de régimes d’aide.
(172)
Les FIT constituent un instrument d’aide financière visant à atteindre des objectifs nationaux contraignants aux fins de l’utilisation des énergies renouvelables, telle que prescrite par la directive 2009/28/CE du Parlement européen et du Conseil (7) relative à la promotion de l’utilisation de l’énergie produite à partir de sources renouvelables. Le niveau d’aide et le fonctionnement des FIT varient selon les États membres. Selon le mécanisme des FIT, les opérateurs de réseau sont tenus d’acheter de l’énergie solaire à des prix permettant de garantir que les producteurs d’énergie solaire (généralement les propriétaires des installations solaires) récupèrent les frais encourus et obtiennent un rendement raisonnable. Tout comme d’autres régimes d’aide, les FIT sont également, dans la plupart des cas, soumis au contrôle des aides d’État, conformément aux articles 107 et 108 TFUE, ce qui permet d’éviter toute surcompensation en faveur de producteurs d’électricité.
(173)
Malgré certaines différences au niveau national, trois phénomènes ont pu être observés au regard de l’évolution des FIT au sein de l’Union: i) la diminution des taux des FIT, ii) la suspension du régime des FIT dans sa globalité (Espagne) et iii) l’introduction de seuils de capacité («plafonds») pour les installations admissibles au financement et d’un plafond global pour les nouvelles capacités créées chaque année dans le cadre d’un régime d’aide à l’échelle nationale. Les plafonds susmentionnés ont été, semble-t-il, principalement introduits en 2012 et, n’ont probablement eu aucune incidence sur la consommation enregistrée pendant la période d’enquête. En conséquence, l’analyse s’est concentrée sur la récente suspension des FIT en Espagne et sur la diminution de leur taux dans la plupart des États membres. Une analyse a été réalisée pour savoir si cette baisse avait eu une incidence sur la demande au sein du marché de l’Union et si cela aurait pu causer le préjudice important subi par l’industrie de l’Union. À cet égard, il a été considéré que l’incidence de l’évolution des FIT sur la demande de modules était également représentative de la situation au regard des cellules et des wafers. En effet, étant donné que les cellules et les wafers sont indispensables à la fabrication des modules et qu’ils ne sont pas utilisés dans d’autres procédés de fabrication, une baisse de la demande de modules engendre automatiquement une baisse de la demande de cellules et de wafers.
(174)
Si l’enquête a confirmé l’existence d’un lien entre l’évolution des FIT et la consommation, elle a également révélé que la baisse de la consommation entre 2011 et la période d’enquête n’a pas contribué à briser le lien de causalité entre les importations chinoises faisant l’objet d’un dumping et le préjudice important subi par l’industrie de l’Union, comme illustré en détail au considérant 163 ci-dessus. En effet, l’enquête a montré que, tandis que la situation de l’industrie de l’Union se détériorait, les producteurs-exportateurs ont réussi à conserver leur part de marché élevée en ce qui concerne les modules (80 %) et même à augmenter quelque peu leur part de marché relative aux cellules (de 22 % en 2011 à 25 % durant la période d’enquête) et aux wafers (de 32 % en 2011 à 33 % durant la période d’enquête). En outre, il convient de noter que le prix moyen facturé par l’industrie de l’Union pour les modules a chuté de 53 % sur la période considérée, principalement en raison de la hausse substantielle des importations faisant l’objet d’un dumping et de la pression tarifaire considérable qu’elles engendraient sur le marché de l’Union. Par conséquent, la baisse de rentabilité enregistrée par l’industrie de l’Union ne peut être principalement attribuée aux réductions opérées au niveau des FIT.
(175)
En conséquence, il est admis que les FIT ont été à l’origine d’une demande d’énergie solaire et que leur suspension récente (comme en Espagne) et leur diminution dans d’autres États membres ont entraîné une baisse de la consommation du produit soumis à l’enquête au cours de la période d’enquête, ce qui a pu contribuer au préjudice subi par l’industrie de l’Union. La baisse de la consommation enregistrée au cours de la période d’enquête n’a toutefois pas été de nature à briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet d’un dumping et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(176)
Plusieurs parties ont allégué que les réductions opérées au niveau des FIT ont rendu les possibilités d’investissement dans l’énergie solaire peu attrayantes aux yeux des investisseurs, ce qui a entraîné une baisse de la demande du produit concerné au sein de l’Union.
(177)
Bien que l’enquête ait confirmé un lien entre les taux des FIT et le niveau des investissements dans l’énergie solaire, elle a aussi montré que les investissements dans ce secteur sont moins dépendants des FIT dans les régions bénéficiant d’un ensoleillement élevé, où la production d’énergie solaire offre un meilleur rendement, et dans les régions caractérisées par des prix de l’électricité élevés. En effet, l’enquête a révélé que les investissements se poursuivent (en Espagne, par exemple) malgré la suspension du régime des FIT. En outre, l’enquête a montré que les opportunités d’investissement dans l’énergie solaire sont restées attrayantes, même si les taux des FIT étaient bas.
(178)
Sur la base de ce qui précède, il n’y a pas lieu de conclure avec certitude que les réductions opérées au niveau des FIT ont rendu les investissements dans l’énergie solaire peu attrayants aux yeux des investisseurs ni qu’elles ont contribué au préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(179)
L’une des parties intéressées a fait valoir que la baisse des FIT a contraint les producteurs de l’Union à baisser leurs prix afin de conserver leur attrait aux yeux des investisseurs en énergie photovoltaïque et de continuer à renforcer la demande et la croissance.
(180)
L’enquête a révélé que l’industrie de l’Union a été contrainte de baisser ses prix, principalement sous l’effet de la pression exercée par les importations faisant l’objet d’un dumping et non en raison des réductions opérées au niveau des FIT, ce qui est confirmé par le fait que la baisse des prix la plus importante de l’industrie de l’Union est intervenue en 2010 et 2011, soit avant que les principales réductions ne soient opérées au niveau des FIT. En effet, en entraînant une sous-cotation des prix de l’industrie de l’Union, la hausse des importations chinoises faisant l’objet d’un dumping a contraint cette dernière à revoir ses prix à la baisse jusqu’à atteindre des niveaux extrêmement bas.
(181)
Sur la base de ce qui précède, l’objection soulevée a été rejetée.
(182)
En conclusion, les FIT ont joué un rôle important dans l’évolution du marché de l’énergie photovoltaïque au sein de l’Union et l’évolution de la consommation du produit soumis à l’enquête a subi l’influence des FIT. Cependant, l’enquête a révélé que la consommation n’a pas baissé de manière significative malgré d’importantes réductions au niveau des FIT. Par conséquent, il a été provisoirement conclu que l’évolution des FIT n’a pas été de nature à briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet d’un dumping et le préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
3.3. Autre soutien financier accordé à l’industrie de l’Union
(183)
Certaines parties intéressées ont affirmé que le préjudice important subi par l’industrie de l’Union était dû à une diminution du soutien financier accordé à l’industrie de l’Union. À l’appui de cette allégation, elles ont fourni des données concernant des subventions accordées à l’un des producteurs de l’Union avant la période considérée (entre 2003 et 2006).
(184)
Ces éléments de preuve n’ont pas permis d’établir un lien quelconque entre le préjudice important subi par l’industrie de l’Union et toute subvention reçue par l’un des producteurs de l’Union durant la période précédant la période considérée. En outre, étant donné que ces données se rapportent à une période antérieure à la période considérée, elles s’avèrent dénuées de pertinence. Par conséquent, aucun lien n’a pu être établi entre une prétendue subvention accordée à l’industrie de l’Union et le préjudice important qu’elle a subi. L’argument a dès lors été rejeté.
3.4. Surcapacité
(185)
Il a été avancé que le préjudice important subi par l’industrie de l’Union était dû à une surcapacité du marché de l’Union et du marché mondial en général. Il a également été allégué que la surcapacité du marché mondial a entraîné la consolidation actuelle de l’industrie de l’Union et que tout préjudice subi est dû à un excès d’unités de production. Par ailleurs, plusieurs parties intéressées ont affirmé que le préjudice important subi par l’industrie de l’Union était lié au surplus de capacité que l’industrie de l’Union s’est auto-infligée. Au contraire, certaines parties intéressées ont affirmé que le préjudice subi par l’industrie de l’Union est dû à l’incapacité de l’industrie de l’Union de réaliser les investissements nécessaires au renforcement de ses capacités.
(186)
Bien que l’industrie de l’Union ait effectivement augmenté ses capacités de production, son volume total de production n’a pas permis de couvrir les niveaux de consommation atteints sur le marché de l’Union au cours de la période considérée. Cela signifie que la hausse des capacités de production de l’industrie de l’Union était raisonnable et qu’elle a suivi l’évolution du marché, à savoir la hausse de la consommation. Elle ne peut dès lors pas être considérée comme une cause du préjudice subi.
(187)
De même, sur la base de ce qui précède, l’argument selon lequel l’industrie de l’Union n’a pas investi dans le renforcement de ses capacités n’a pas été confirmé au cours de l’enquête. Bien au contraire, comme indiqué ci-dessus, tout au long de la période considérée, l’industrie de l’Union a progressivement augmenté ses capacités et a disposé de capacités excédentaires, ce qui démontre qu’elle était capable de répondre à une demande plus forte. Dès lors, cet argument a dû être rejeté.
(188)
Certaines parties intéressées ont allégué que tous les opérateurs du marché, y compris ceux des secteurs en aval et en amont, se sont retrouvés en difficulté en raison de la surcapacité du marché mondial et des nouvelles conditions de marché qui s’en sont suivies. À cet égard, il a été avancé que le produit soumis à l’enquête est devenu un produit de base pour lequel les producteurs individuels ne sont plus en mesure de fixer les prix mais dont les prix sont soumis à la loi de l’offre et de la demande au niveau mondial. Il a été allégué que cette situation était davantage la cause du préjudice subi par l’industrie de l’Union que les importations faisant l’objet d’un dumping.
(189)
L’enquête a confirmé l’existence d’une surcapacité du marché mondial, principalement en provenance de la RPC. L’argument selon lequel les nouvelles conditions de marché auraient transformé le produit soumis à l’enquête en produit de base ne justifierait pas des pratiques déloyales ni sur le plan tarifaire ni sur le plan commercial. À cet égard, il convient de noter que l’industrie de l’Union produit et vend le produit soumis à l’enquête depuis plus de 20 ans, alors que l’industrie de la RPC du produit concerné ne s’est développée que récemment (vers le milieu de la dernière décennie), attirée par les tarifs de rachat et autres mesures d’incitation en vigueur au sein de l’Union et par la hausse de la demande qui s’en est suivie.
(190)
Les arguments avancés ont dès lors été rejetés.
3.5. Incidence du prix de la matière première
(191)
Plusieurs parties intéressées ont affirmé que le préjudice important subi par l’industrie de l’Union était lié à l’évolution du prix de la principale matière première utilisée dans la fabrication des wafers, à savoir le silicium polycristallin. Elles ont allégué que, l’industrie de l’Union ayant conclu des contrats d’approvisionnement à long terme à prix fixe, elle n’a pas pu bénéficier de la baisse du prix du silicium polycristallin durant la période considérée.
(192)
L’enquête a révélé que le prix du silicium polycristallin avait augmenté en 2008 mais qu’il avait à nouveau baissé en 2009, avec seulement une légère tendance à la hausse en 2010 et début 2011. Le prix a ensuite chuté de manière significative durant la période d’enquête.
(193)
Elle a également montré qu’en dépit des contrats d’approvisionnement à long terme conclus par l’industrie de l’Union pour le silicium polycristallin, les conditions de ces contrats ont été la plupart du temps négociées sur la base des évolutions de prix du silicium polycristallin et les prix contractuels ont atteint des niveaux similaires, voire inférieurs, aux prix du marché.
(194)
Par conséquent, il y a lieu de conclure que, même si certains producteurs individuels ont pu être lésés par les contrats à long terme conclus aux fins de l’approvisionnement en silicium polycristallin, d’une manière générale, l’industrie de l’Union ne l’a pas été et a pu profiter pleinement de la baisse du prix du silicium polycristallin. Les contrats à long terme n’ont dès lors pas contribué au préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
3.6. Préjudice auto-infligé: incidence de l’automatisation, de la taille, des économies d’échelle, de la consolidation, de l’innovation et du rapport coût/efficacité.
(195)
Plusieurs parties intéressées ont affirmé que le préjudice important subi par l’industrie de l’Union était dû au degré d’automatisation élevé du procédé de fabrication. Ils ont avancé que les petits producteurs étaient désavantagés par rapport aux plus grands producteurs intégrés verticalement et que, par conséquent, tout préjudice subi par ces producteurs ne pouvait être attribué aux importations faisant l’objet d’un dumping. Dans ce contexte, ils ont également fait valoir qu’en tout état de cause, l’industrie de l’Union n’a pas pu, d’une manière générale, profiter des économies d’échelle à cause de sa petite taille.
(196)
L’enquête a révélé que les petits producteurs actifs sur le marché de l’Union bénéficiaient d’un niveau d’automatisation élevé au regard de leur procédé de fabrication, dont les effets bénéfiques se faisaient ressentir sur leurs coûts de production. La plupart des producteurs de l’Union se sont spécialisés dans une seule étape du procédé de fabrication (wafers, cellules ou modules), ce qui leur a permis d’accroître leur compétitivité au regard du type de produit spécifique qu’ils fabriquaient. L’argument selon lequel le niveau d’automatisation élevé aurait causé le préjudice subi par l’industrie de l’Union a dès lors dû être rejeté.
(197)
Certaines parties intéressées ont affirmé que la pression tarifaire a entraîné la consolidation de l’industrie de l’Union et que cette dernière est la cause du préjudice important qu’elle a subi. L’enquête a toutefois révélé que cette consolidation était plutôt la conséquence des importations faisant l’objet d’un dumping. En outre, ils n’ont démontré d’aucune manière dans quelle mesure le processus de consolidation aurait pu être la cause du préjudice subi.
(198)
Par ailleurs, ils ont avancé que l’absence d’intégration verticale au sein de l’industrie de l’Union était la cause du préjudice subi. En général, dans des conditions de marché ordinaires, les producteurs intégrés verticalement devraient bénéficier d’une sécurité plus grande au niveau de leur chaîne d’approvisionnement. Cependant, l’enquête a montré qu’une partie de l’industrie de l’Union qui était intégrée verticalement n’a pas pu tirer profit de l’intégration verticale à cause de la pression tarifaire élevée exercée par les importations faisant l’objet d’un dumping. Par ailleurs, à cause des importations en dumping, l’industrie de l’Union, y compris les producteurs intégrés verticalement, n’a pas pu profiter pleinement des taux élevés d’utilisation des capacités pour réaliser des économies d’échelle. En outre, l’enquête n’a révélé aucune corrélation entre l’intégration verticale et des taux de rentabilité plus élevés puisque la pression tarifaire élevée a altéré cette corrélation.
(199)
Certaines parties intéressées ont affirmé que l’industrie de l’Union accusait un retard technologique et n’investissait pas suffisamment dans les nouvelles technologies. Toutefois, l’enquête n’a mis en lumière aucun élément de preuve matériel à l’appui de ces allégations. Elle a révélé, au contraire, que la majeure partie des investissements réalisés par l’industrie de l’Union étaient consacrés à l’acquisition de matériel neuf et à la R&D, et qu’il n’existait aucune différence technologique significative entre les produits au niveau mondial.
(200)
De plus, l’une des parties intéressées a affirmé que le préjudice important subi était dû à une mauvaise exécution des projets (échec des projets). À cet égard, il convient de noter que cet argument n’a pas été étayé. D’autre part, l’échec des projets devrait plutôt être considéré comme une conséquence des importations faisant l’objet d’un dumping. Cet argument a dès lors dû être rejeté.
(201)
Plusieurs parties intéressées ont affirmé que l’industrie de l’Union n’a pas réussi à rationaliser ses coûts à temps de manière à répondre aux évolutions du marché mondial. D’autres ont allégué que le coût de la main-d’œuvre et les frais généraux étaient plus élevés dans l’Union qu’en RPC.
(202)
L’enquête a révélé que les coûts de production de l’industrie de l’Union n’ont cessé d’augmenter durant la période considérée, excepté pour les wafers, dont les coûts ont baissé en 2010 mais augmenté en 2011 et de manière encore plus marquée durant la période d’enquête pour atteindre des niveaux légèrement supérieurs à ceux du début de la période considérée (voir le considérant 138 ci-dessus). La productivité a augmenté pour les modules et les cellules, mais elle a baissé pour les wafers. Comme indiqué ci-dessus, en raison de la hausse soudaine des importations faisant l’objet d’un dumping en provenance de la RPC et de la pression tarifaire significative qui s’en est suivie sur le marché de l’Union, l’industrie de l’Union n’a pas pu profiter de la réduction des coûts.
(203)
Il convient de noter que les producteurs-exportateurs de la RPC ne bénéficient d’aucun avantage comparatif au regard de la matière première (silicium polycristallin) et du matériel utilisé qui, pour l’essentiel, sont importés de l’Union. Le coût de la main-d’œuvre et les frais généraux, quant à eux, représentaient en moyenne moins de 10 % du coût total d’un module durant la période d’enquête. Il n’y a donc pas lieu de considérer qu’ils ont joué un rôle significatif.
(204)
En outre, il a été allégué que certains producteurs de l’Union s’approvisionnaient en wafers, cellules et/ou modules dans le pays concerné pour les revendre sur le marché de l’Union comme s’il s’agissait de leurs propres produits. L’enquête a révélé que les importations du produit concerné en provenance de l’industrie de l’Union étaient par nature complémentaires et limitées en volume par rapport à la production de l’Union et qu’elles n’étaient dès lors pas de nature à briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet d’un dumping et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(205)
Par conséquent, pour s’adapter à la tendance à la baisse des prix observée au niveau des importations en provenance de la RPC, l’industrie de l’Union a dû déployer des efforts considérables pour rationaliser ses coûts de production. Malgré ces efforts, la rationalisation des coûts n’a pas pu être reflétée dans les prix de vente en raison de l’importante sous-cotation causée par les importations faisant l’objet d’un dumping.
(206)
Sur la base de ce qui précède, les arguments susmentionnés ont dû être rejetés.
3.7. Concurrence exercée par les produits photovoltaïques à couche mince et d’autres technologies photovoltaïques
(207)
Plusieurs parties intéressées ont affirmé que le préjudice subi par l’industrie de l’Union était dû à la concurrence exercée par les produits photovoltaïques à couche mince et à d’autres technologies photovoltaïques, en raison du caractère interchangeable de ces technologies et de leur utilisation finale identique.
(208)
L’enquête a révélé que les produits photovoltaïques à couche mince sont fabriqués à partir de matières premières différentes et n’utilisent pas les wafers en silicium cristallin. En général, ils offrent des rendements de conversion beaucoup moins élevés et génèrent une puissance plus faible que ceux des modules en silicium cristallin. Par conséquent, ils ne peuvent être utilisés sur des surfaces exiguës telles que les toits, ce qui signifie qu’ils ne sont pas totalement interchangeables avec le produit concerné. En conséquence, malgré l’existence possible d’une certaine concurrence entre les produits photovoltaïques à couche mince et le produit concerné, cette concurrence peut être considérée comme minime.
(209)
L’enquête n’a dès lors relevé aucun lien entre le préjudice subi par l’industrie de l’Union et la concurrence des produits photovoltaïques à couche mince ou d’autres technologies.
(210)
Sur la base de ce qui précède, cet argument a dû être rejeté.
3.8. La crise financière et ses répercussions
(211)
Il a été allégué que la crise financière et la récession économique ont eu un effet néfaste sur l’accès de l’industrie de l’Union au financement et qu’elles ont ainsi causé le préjudice subi par cette dernière.
(212)
L’aptitude de l’industrie de l’Union à mobiliser des capitaux s’est considérablement émoussée pendant la période considérée. L’industrie solaire exigeant d’importants capitaux, l’aptitude à mobiliser ceux-ci est fondamentale. La récession économique a eu une certaine incidence sur la situation de l’industrie de l’Union. Toutefois, l’enquête a révélé que, malgré la croissance observée sur le marché de l’Union entre 2009 et 2011, la situation de l’industrie de l’Union s’est détériorée sous l’effet des importations faisant l’objet d’un dumping en provenance de la RPC, qui ont entraîné une importante sous-cotation des prix de vente de l’industrie de l’Union. Il a dès lors été conclu que les répercussions potentielles de la crise financière ont été aggravées par la hausse des importations faisant l’objet d’un dumping en provenance de la Chine, que l’accès limité au financement a été, dans une large mesure, la conséquence du climat défavorable régnant sur le marché et que la situation et les perspectives de l’industrie de l’Union sont une conséquence des importations en dumping. Par conséquent, bien que la crise financière ait eu certaines répercussions sur la situation de l’industrie de l’Union, elle n’a pas pu briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet d’un dumping et le préjudice subi par l’industrie de l’Union. Cet argument a dès lors été rejeté.
3.9. Résultats à l’exportation de l’industrie de l’Union
(213)
Certaines parties intéressées ont affirmé que les ventes à l’exportation de l’industrie de l’Union ont chuté de manière significative durant la période considérée, notamment entre 2009 et 2011 pour les modules, et entre 2009 et le premier trimestre de 2012 pour les cellules, ce qui a causé le préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
(214)
Cependant, comme le montre le tableau ci-dessous, le volume des exportations de modules est resté important malgré un léger tassement durant la période d’enquête, et les prix moyens sont restés supérieurs aux coûts moyens de production des modules tout au long de la période considérée. Les ventes à l’exportation n’ont dès lors pas pu causer le préjudice subi par l’industrie de l’Union. Comme pour les cellules, le volume des exportations représentait quelque 12 % seulement du volume total de production des cellules. Par conséquent, même si les prix sont restés bas durant la période d’enquête, cela n’a pu avoir qu’une incidence limitée sur la situation de l’industrie de l’Union. Enfin, en ce qui concerne les wafers, les exportations représentaient environ 24 % du volume total de production et, une fois encore, même si les prix à l’exportation sont restés bas durant la période d’enquête, cela n’a pu avoir qu’une incidence limitée sur la situation de l’industrie de l’Union. Les arguments avancés à cet égard ont dès lors dû être rejetés.
Tableau 13-a
Modules
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des exportations de modules (en MW)
989
1 279
1 157
1 148
(Indice 2009 = 100)
100
129
117
116
Prix moyen des exportations (en EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Indice 2009 = 100)
100
76
59
49
Source:
Europressedienst.
Tableau 13-b
Cellules
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des exportations de cellules (en MW)
62
320
315
238
(Indice 2009 = 100)
100
516
508
384
Prix moyen des exportations (en EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Indice 2009 = 100)
100
78
61
47
Source:
Europressedienst.
Tableau 13-c
Wafers
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des exportations de wafers (en MW)
93
916
750
486
(Indice 2009 = 100)
100
985
806
523
Prix moyen des exportations (en EUR/kW)
850
590
530
480
(Indice 2009 = 100)
100
70
63
57
Source:
Europressedienst.
(215)
Sur la base de ce qui précède, il a été considéré que l’incidence des résultats à l’exportation de l’industrie de l’Union n’a pas été de nature à contribuer au préjudice important subi par l’industrie de l’Union. Par conséquent, les arguments avancés par les parties à cet égard ont dû être rejetés.
3.10. La découverte de gisements de gaz de schiste dans l’Union européenne
(216)
L’une des parties intéressées a affirmé que le préjudice subi par l’industrie de l’Union a été causé par la découverte de gisements de gaz de schiste dans l’Union et que les perspectives d’accroissement de la production de gaz de schiste bon marché dans l’Union ont entraîné une baisse des investissements publics et privés dans les projets liés aux énergies renouvelables.
(217)
L’enquête a révélé que la consommation du produit soumis à l’enquête a augmenté de manière significative tout au long de la période considérée, comme nous l’avons déjà mentionné au considérant 108 ci-dessus. En outre, elle n’a mis en lumière aucun élément de preuve matériel démontrant que le préjudice subi par l’industrie de l’Union serait dû à la découverte de gisements de gaz de schiste dans l’Union européenne. Cet argument a donc été rejeté.
3.11. Le système d’échange de quotas d’émission (SEQE) de l’Union européenne
(218)
Cette même partie intéressée a affirmé que le préjudice subi par l’industrie de l’Union avait été causé par le manque d’investissements réalisés dans la production d’énergie solaire en raison de la faiblesse des prix du marché des crédits carbone échangés dans le cadre du système d’échange de quotas d’émission de l’Union européenne.
(219)
Toutefois, aucun élément de preuve n’a été fourni et l’enquête n’a mis en lumière aucune circonstance matérielle confirmant ces allégations. Au contraire, l’enquête a révélé que la consommation du produit soumis à l’enquête avait augmenté de manière substantielle durant la période considérée. Cet argument a dès lors été rejeté.
3.12. Décisions de gestion
(220)
Certaines parties intéressées ont affirmé que le préjudice important subi par au moins un des producteurs de l’Union avait été causé par des décisions de gestion inappropriées. Ces allégations se fondaient sur les comptes annuels et certaines informations fournis dans une lettre envoyée par un actionnaire de la société aux autres actionnaires.
(221)
Aucune information contenue dans le dossier n’a démontré le caractère inhabituel ou inconsidéré de certaines décisions de gestion prises par la société concernée ni que celles-ci auraient eu une incidence sur l’ensemble de l’industrie de l’Union. Par conséquent, les arguments avancés à cet égard ont été rejetés.
3.13. Autres politiques gouvernementales
(222)
Une des parties intéressées a affirmé que le préjudice important subi par l’industrie de l’Union était dû à d’autres politiques gouvernementales telles que des politiques en matière d’énergies renouvelables, des politiques destinées à promouvoir l’innovation, des politiques en matière de réduction de la charge administrative, des politiques de facilitation des échanges et des réglementations en matière d’accès au réseau, étant donné que ces politiques profitent aux producteurs-exportateurs. Cependant, s’il est vrai que certaines de ces politiques sont susceptibles d’encourager les importations en provenance d’autres pays tiers et la croissance de l’industrie solaire en général, elles devraient également profiter à l’industrie de l’Union. Par ailleurs, ces politiques ne sont pas destinées à promouvoir de telles importations vers l’Union à des prix de dumping préjudiciables. Par conséquent, les arguments avancés à cet égard ont été rejetés.
3.14. Conclusion concernant le lien de causalité
(223)
L’enquête a établi qu’il existait un lien de causalité entre le préjudice important subi par l’industrie de l’Union les importations faisant l’objet d’un dumping en provenance de la RPC. D’autres causes de préjudice possibles, telles que les importations en provenance d’autres pays tiers, la consommation, les tarifs de rachat, d’autres soutiens financiers accordés à l’industrie de l’Union, la surcapacité, l’incidence du prix de la matière première, le préjudice auto-infligé, la concurrence des produits à couche mince, la crise financière et ses répercussions, les résultats à l’exportation de l’industrie de l’Union, la découverte de gisements de gaz de schiste dans l’Union européenne, des décisions de gestion, le système d’échange de quotas d’émission de l’Union européenne ou d’autres politiques gouvernementales ont été analysées et aucune de celles-ci n’a été considérée comme étant de nature à briser le lien de causalité établi entre les importations faisant l’objet d’un dumping en provenance de la RPC et le préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
(224)
Sur la base de l’analyse présentée ci-dessus, qui a clairement distingué et séparé les effets de tous les facteurs connus sur la situation de l’industrie de l’Union des effets préjudiciables des importations faisant l’objet d’un dumping, il a été provisoirement conclu qu’il existait un lien de causalité entre les importations en dumping en provenance de la RPC et le préjudice important subi par l’industrie de l’Union au cours de la période d’enquête.
F. INTÉRÊT DE L’UNION
1. Remarques préliminaires
(225)
Conformément à l’article 21 du règlement de base, la Commission a examiné si, malgré les conclusions provisoires concernant l’existence d’un dumping préjudiciable, il existait des raisons impérieuses de conclure qu’il n’était pas dans l’intérêt de l’Union d’adopter, en l’espèce, des mesures provisoires. L’examen de l’intérêt de l’Union a reposé sur une évaluation des divers intérêts en jeu, notamment ceux de l’industrie de l’Union, des sociétés actives sur les marchés en amont et en aval du secteur photovoltaïque, des importateurs, des utilisateurs et des consommateurs du produit concerné.
(226)
Quelque 150 opérateurs se sont fait connaître après l’ouverture de l’enquête. Des questionnaires spécifiques ont été envoyés à des importateurs indépendants, à des opérateurs en amont (parmi lesquels un producteur de matières premières et des fournisseurs d’équipements de production pour le produit soumis à l’enquête), à des opérateurs en aval (parmi lesquels des promoteurs de projets et des installateurs) et au BEUC, une organisation de consommateurs. Trois associations représentant divers opérateurs (industrie de l’Union, opérateurs en amont et en aval) du secteur photovoltaïque ont transmis des informations.
2. Intérêt de l’industrie de l’Union
(227)
Durant la période d’enquête, l’industrie de l’Union employait directement quelque 25 000 personnes dans la production et la vente du produit similaire.
(228)
L’enquête a permis d’établir que l’industrie de l’Union avait subi un préjudice important, causé par les produits importés en dumping depuis le pays concerné durant la période d’enquête. Il convient de rappeler qu’un certain nombre d’indicateurs de préjudice ont affiché une tendance à la baisse au cours de la période considérée. En particulier, les indicateurs de préjudice liés aux résultats financiers des producteurs de l’Union ayant coopéré, tels que la rentabilité, les flux de liquidités et le rendement des investissements, ont été gravement touchés au cours de la période considérée. En réalité, les producteurs de modules, de cellules et de wafers ont été déficitaires en 2011 et durant la période d’enquête. De ce fait, certains producteurs de l’Union ont déjà été contraints de fermer leurs sites de production, tandis que d’autres ont déposé leur bilan. En l’absence de mesures, il est fort probable que la situation économique de l’industrie de l’Union se dégrade encore davantage.
(229)
L’institution de mesures antidumping provisoires devrait rétablir des conditions d’échange équitables sur le marché de l’Union et permettre à l’industrie de l’Union d’aligner les prix du produit similaire de manière à refléter les coûts de production et à améliorer par la même occasion sa rentabilité. L’institution de mesures provisoires devrait également permettre à l’industrie de l’Union de regagner au moins une partie des parts de marché perdues durant la période considérée, ce qui permettrait d’améliorer sa situation financière globale. En outre, l’industrie de l’Union devrait bénéficier d’un meilleur accès aux capitaux et investir davantage dans la R&D et l’innovation dans le secteur photovoltaïque. Enfin, l’enquête a également mis en exergue un redémarrage possible de l’activité des producteurs de l’Union qui ont été contraints d’arrêter leur production sous l’effet de la pression des importations chinoises. Globalement, ce scénario permettrait non seulement de garantir les 25 000 emplois existants fournis par l’industrie de l’Union (durant la période d’enquête) mais aussi d’envisager raisonnablement un accroissement futur de la production et la création d’emplois.
(230)
En l’absence de mesures, il faut s’attendre à de nouvelles pertes de parts de marché et à une dégradation accrue de la rentabilité de l’industrie de l’Union. Cette situation deviendrait intenable à court et moyen terme. En conséquence, outre les nombreux producteurs de l’Union d’ores et déjà contraints de quitter le marché, comme indiqué au considérant 157 ci-dessus, d’autres producteurs pourraient déposer leur bilan, ce qui entraînerait la disparition de l’industrie de l’Union à court et moyen terme, avec de graves répercussions sur les emplois existants.
(231)
Il a donc été provisoirement conclu que l’institution de droits antidumping serait conforme à l’intérêt de l’industrie de l’Union.
3. Intérêt des importateurs indépendants
(232)
Comme indiqué au considérant 12 ci-dessus, seul un importateur sur les trois retenus dans l’échantillon avait pour principale activité la vente du produit concerné.
(233)
Il a été avancé que l’institution de mesures au regard du produit concerné aurait des répercussions néfastes sur l’activité des importateurs. Premièrement, l’institution de droits antidumping ne devrait pas conduire à la disparition de l’ensemble des importations en provenance de la RPC. Deuxièmement, bien qu’il soit probable que l’institution de mesures ait des effets néfastes sur la situation financière des importateurs qui se fournissent exclusivement en RPC, en raison de la hausse vraisemblable des importations en provenance d’autres pays tiers, les importateurs qui s’approvisionnent dans différents pays devraient pouvoir se tourner vers d’autres sources d’approvisionnement
(234)
Il a donc lieu de conclure provisoirement que l’institution de mesures au niveau proposé peut avoir certaines répercussions négatives sur la situation des importateurs indépendants du produit concerné.
4. Intérêt des importateurs en amont
(235)
Les opérateurs en amont sont avant tout présents dans la production de matières premières et dans l’ingénierie et la fabrication d’équipements destinés à la production du produit soumis à l’enquête. Huit opérateurs en amont ont répondu au questionnaire. Deux visites de vérification ont été effectuées, chez un producteur de matières premières et chez un fabricant d’équipements de production.
(236)
Globalement, durant la période d’enquête, pour les huit opérateurs en amont ayant coopéré, le pourcentage de l’activité relative au produit soumis à l’enquête variait de manière proportionnelle à leur activité totale. Cette branche représentait la totalité de l’activité pour une seule des sociétés ayant coopéré, tandis qu’elle représentait entre 6 et 80 % de l’activité totale des autres sociétés. En moyenne, durant la période d’enquête, l’activité relative au produit concerné représentait 41 % de l’activité totale des opérateurs en amont ayant coopéré. Sur le plan de l’emploi, les huit opérateurs en amont ayant coopéré employaient quelque 4 200 personnes durant la période d’enquête. La rentabilité variait selon chaque segment et chaque société, allant de taux élevés à des taux légèrement négatifs. L’enquête a révélé que les opérateurs qui ont enregistré une rentabilité négative ont souffert de la détérioration de la situation de l’industrie de l’Union, certains des clients perdus étant des producteurs de l’Union du produit soumis à l’enquête, et de la baisse de la consommation.
(237)
Les ventes des opérateurs en amont de l’Union couvraient l’Union européenne, la RPC et d’autres pays tiers. Durant la période d’enquête, la répartition moyenne des ventes se présentait comme suit: environ 20 % pour l’Union, près de 50 % pour la RPC et environ 30 % pour d’autres pays tiers.
(238)
Certaines parties du secteur en amont ont affirmé que l’institution de mesures antidumping nuirait à leurs activités étant donné que la RPC était leur principal exportateur. Elles ont allégué que ces droits réduiraient considérablement les importations du produit concerné vers l’Union en provenance de la RPC, ce qui entraînerait cette dernière à limiter les importations de silicium polycristallin et d’équipements de production en provenance de l’Union. En conséquence, les opérateurs en amont de l’Union seraient prétendument contraints de réduire leur activité et le nombre de leurs salariés.
(239)
Il convient tout d’abord de noter que l’objectif de l’institution de droits antidumping n’est pas d’empêcher les importations chinoises du produit concerné mais de rétablir des conditions de marché équitables. Par conséquent, les importations chinoises devraient continuer à approvisionner le marché de l’Union dans une certaine mesure mais à des prix raisonnables. En outre, l’enquête a révélé que les opérateurs en amont de l’Union sont généralement présents sur différents marchés nationaux et ne dépendent dès lors pas exclusivement de leurs exportations vers la RPC. Il est donc raisonnable de présumer que, sur le marché mondial des produits photovoltaïques, les opérateurs en amont de l’Union devraient probablement pouvoir compenser l’éventuelle baisse des exportations vers la RPC par des exportations vers d’autres marchés qui, selon les études de marché publiées, devraient augmenter. Quoi qu’il en soit, le marché chinois de l’énergie photovoltaïque étant dès à présent confronté à une importante surcapacité de production, il est peu probable que les fabricants d’équipements de l’Union puissent y vendre beaucoup plus d’équipements de production à court et moyen terme.
(240)
Eu égard à ce qui précède, il est provisoirement conclu que l’incidence des droits antidumping sur les fabricants d’équipements ne devrait pas être significative, tandis qu’elle pourrait être négative à court terme sur le fournisseur de matières premières en raison d’une possible diminution de ses ventes sur le marché chinois.
5. Intérêt des opérateurs en aval
(241)
Les opérateurs en aval sont avant tout présents dans le développement de projets, le marketing et la communication, et les installations photovoltaïques. Bien que treize opérateurs en aval aient répondu au questionnaire, seules sept réponses étaient suffisamment complètes pour faire l’objet d’une évaluation valable. Deux visites de vérification ont été effectuées, auprès d’une société active dans le développement de projets photovoltaïques et d’un installateur. Lors de l’examen des réponses au questionnaire fournies par les 36 importateurs indépendants ayant coopéré, il s’est avéré qu’un certain nombre d’entre eux auraient en réalité pu être qualifiés d’opérateurs en aval étant donné que leur activité principale était l’installation de produits photovoltaïques. Cette question sera approfondie dans la suite de l’enquête.
(242)
Globalement, le pourcentage de l’activité liée au produit soumis à l’enquête des opérateurs en aval varie par rapport à leur activité totale. Durant la période d’enquête, elle représentait en moyenne 41 % de l’activité totale. Durant cette même période, la rentabilité des opérateurs ayant coopéré au regard du produit soumis à l’enquête atteignait en moyenne environ 11 % de l’activité totale. Sur le plan de l’emploi, les sept opérateurs en aval ayant coopéré employaient quelque 550 personnes durant la période d’enquête.
(243)
Il a été avancé que les mesures antidumping n’étaient pas dans l’intérêt de l’Union car elles entraîneraient une hausse des prix des modules, ce qui découragerait les utilisateurs finals/consommateurs à installer des produits photovoltaïques. En conséquence, les opérateurs en aval seraient confrontés à une baisse de commandes et seraient contraints de réduire leur activité. Cette analyse, présentée au cours de l’enquête, se fondait sur une étude réalisée par Prognos sur les pertes d’emplois probables. Cette étude prévoit que la grande majorité des emplois générés par le secteur photovoltaïque de l’Union est menacée par l’institution de droits antidumping. Elle met en exergue des estimations fournies par l’European Photovoltaic Industry Association (EPIA), selon lesquelles le nombre total d’emplois directs existants en 2011 pour tous les segments du marché photovoltaïque de l’Union, incluant les producteurs de l’Union, les importateurs et les opérateurs en amont et en aval, s’élèverait à 265 000 unités. En se basant sur ces estimations de 2011 relatives aux emplois directs totaux générés par le secteur photovoltaïque, l’étude de Prognos est arrivée à la conclusion selon laquelle, sur ces 265 000 emplois, jusqu’à 242 000 seront perdus en l’espace de trois ans, en fonction du niveau de droits imposé. La plupart de ces pertes d’emplois devraient prétendument toucher le secteur en aval qui, selon Prognos, employait quelque 220 000 personnes en 2011.
(244)
L’enquête n’a pas confirmé le scénario susmentionné et faisait état d’un nombre beaucoup plus restreint d’emplois directs générés par le secteur photovoltaïque de l’Union en 2011, durant la période d’enquête et en 2012.
(245)
Tout d’abord, l’enquête a émis des doutes quant à l’exactitude du nombre total d’emplois directs générés par le secteur photovoltaïque, tel qu’avancé par l’association européenne de l’industrie photovoltaïque. En particulier, au cours de la visite de vérification effectuée auprès de l’EPIA, il s’est avéré que les données utilisées pour arriver aux 265 000 unités étaient imprécises et ne permettaient pas de tirer une telle conclusion. En réalité, les informations obtenues durant la visite de vérification indiquent que la marge d’erreur du calcul réalisé pour connaître le nombre d’emplois directs générés en 2011 par le secteur photovoltaïque pourrait atteindre 20 %. En outre, les estimations incluent l’emploi créé dans d’autres pays européens ne faisant pas partie de l’Union européenne ainsi que l’emploi lié aux produits à couche mince, qui ne sont pas soumis à l’enquête.
(246)
En dépit de ces doutes, même si les estimations initiales en matière d’emploi avaient été utilisées aux fins de l’évaluation de l’incidence des mesures, la Commission se doit de formuler les observations qui suivent. Les estimations concernent les emplois générés par le secteur photovoltaïque européen en 2011, année qui a été marquée par un très grand nombre d’installations photovoltaïques au sein de l’Union (correspondant à environ 20 GW). Il est raisonnable de supposer qu’en raison de la baisse du nombre d’installations, qui a atteint environ 17,5 GW durant la période d’enquête et 15 GW en 2012, le nombre d’emplois générés par le secteur en aval en particulier a diminué de la même manière puisqu’étant directement lié au niveau des installations. À cet égard, certaines publications de la presse spécialisée ont indiqué qu’en Allemagne, qui représente le plus gros marché national, entre 2011 et 2012, l’emploi lié au secteur photovoltaïque a chuté de 128 000 à 100 000 unités, en tenant compte des emplois créés par les producteurs. En outre, l’enquête a soulevé de sérieux doutes sur le fait que le chiffre avancé tienne uniquement compte des emplois à temps plein exclusivement dédiés à l’industrie photovoltaïque. À cet égard, l’enquête a révélé que l’activité photovoltaïque, notamment dans le secteur en aval, ne constitue généralement qu’une partie d’une activité beaucoup plus large, la principale activité étant consacrée aux installations électriques ou de chauffage, à la plomberie, etc.
(247)
Eu égard à ce qui précède, il est vraisemblable que l’institution de mesures conduise à une hausse des prix au sein de l’Union au regard du produit soumis à l’enquête, susceptible d’entraîner à court terme une diminution du nombre d’installations photovoltaïques. Cependant, les emplois liés à ce segment du marché ne sont susceptibles d’être touchés que dans une mesure limitée compte tenu de ce qui suit. Premièrement, l’activité liée au secteur photovoltaïque ne constitue, du moins pour certains installateurs, qu’une partie de leurs activités, d’autant plus qu’il s’agit d’une activité saisonnière. De ce fait, les installateurs devraient pouvoir mener d’autres activités en cas de baisse de la demande d’installations photovoltaïques. Étant donné le caractère contraignant des objectifs fixés au niveau de l’Union européenne pour les États membres, il faut s’attendre à ce qu’une baisse de la demande d’installations solaires se traduise par une demande accrue pour d’autres solutions en matière d’énergie renouvelable et d’efficacité énergétique. Il est vraisemblable que de nombreux salariés du secteur en aval possèdent les qualifications nécessaires pour tirer profit de la hausse de la demande dans ces secteurs adjacents. Deuxièmement, étant donné les bénéfices actuellement réalisés dans le secteur en aval (voir le considérant 242), les installateurs devraient être en mesure d’absorber une partie de cette hausse des prix en limitant ainsi ses effets sur les prix finaux et sur la demande d’installations photovoltaïques.
(248)
Indépendamment de l’institution de droits antidumping, les prévisions publiées sur la demande relative aux installations photovoltaïques mettent en exergue une probable contraction de la demande en 2013, avec des installations annuelles correspondant à une production située entre 9,8 et 16,5 GW, ce qui, en tout état de cause, devrait avoir des répercussions négatives sur le nombre d’emplois liés au secteur en aval.
(249)
Enfin, il convient de noter que la hausse des prix des produits photovoltaïques semble inévitable étant donné que la production de la RPC destinée à approvisionner l’Union apparaît largement déficitaire, ce qui n’est pas viable à terme.
(250)
Sur la base de ce qui précède, il est provisoirement conclu que l’incidence des droits antidumping sur les opérateurs en aval devrait être dans une certaine mesure négative à court terme, en raison d’une diminution encore plus marquée du nombre d’installations par rapport au scénario où il n’y aurait pas imposition de droits, tel que pressentie par les plus grands centres de recherche, et dans la mesure où ces droits ne seraient pas absorbés par les opérateurs en aval. Malgré la baisse possible de la demande d’installations photovoltaïques, les installateurs devraient être en mesure de mener d’autres activités, qu’elles soient liées à d’autres sources d’énergie verte ou à l’activité principale des installateurs, comme indiqué ci-dessus.
6. Intérêt des utilisateurs finals (consommateurs)
(251)
Aucune partie représentant directement les intérêts des utilisateurs finals, comme par exemple des associations de consommateurs, n’a transmis de données. Dans ce cas, il a dès lors été fait référence à deux types d’utilisateurs finals: les consommateurs (ménages) et les autres utilisateurs finals (institutions, sociétés, etc.). L’enquête a révélé que seul un quart environ des installations photovoltaïques existantes de l’Union (installations «en toiture» ou «petites installations») ont été demandées par des consommateurs. Les autres installations (montées au sol ou industrielles et commerciales de plus grande envergure) ont été demandées par d’autres utilisateurs finals.
(252)
Plusieurs parties ont affirmé que si des droits antidumping étaient institués, les consommateurs subiraient une hausse de prix des modules photovoltaïques. Bien qu’il soit probable que l’institution de droits antidumping donne lieu à une certaine hausse de prix des modules photovoltaïques sur le marché de l’Union, il est probable que les consommateurs et les autres utilisateurs finals n’en ressentent les effets que dans une mesure limitée puisque l’enquête a montré que le prix d’un module représentait jusqu’à 50 % du coût total d’une installation photovoltaïque. Au vu des marges bénéficiaires réalisées par les promoteurs de projets et les installateurs, il est raisonnable de supposer que l’éventuelle hausse des prix des modules pour le consommateur sera, du moins en partie, absorbée et par conséquent atténuée. Sur la base des données disponibles, il y a lieu de conclure provisoirement que les mesures au niveau de droits proposé seront en partie absorbées par la chaîne d’approvisionnement et, partant, n’entraîneront pas nécessairement de hausse des prix pour le consommateur au niveau de la vente au détail.
(253)
Il convient également de noter qu’en l’absence de droits antidumping, la disparition probable de l’industrie de l’Union pourrait laisser le consommateur face à une seule source d’approvisionnement de modules dans le futur. Dans cette hypothèse, les producteurs-exportateurs chinois seraient en mesure de renforcer davantage leur position de force sur le marché, ce qui pourrait donner lieu à une hausse des prix à court ou moyen terme, au détriment des consommateurs/utilisateurs finals. Quoi qu’il en soit, comme indiqué ci-dessus, la hausse des prix devrait être inévitable du fait que la production de la RPC est déficitaire.
(254)
Compte tenu de ce qui précède, il est provisoirement conclu que l’institution de mesures devrait, dans l’ensemble, avoir une incidence limitée sur les consommateurs et les autres utilisateurs finals, et ce, indépendamment du rôle joué par les régimes de soutien nationaux destinés à stimuler la demande d’installations photovoltaïques, comme indiqué au considérant 182 ci-dessus. Si les régimes d’aide nationaux étaient adaptés à la hausse des prix des panneaux solaires (en augmentant les FIT), les répercussions sur le consommateur seraient inexistantes.
7. Autres arguments
(255)
Certaines parties ont affirmé que l’industrie de l’Union n’était pas en mesure d’approvisionner le marché de l’Union européenne en quantité suffisante et que, par conséquent, l’institution de droits antidumping risquait fort d’entraîner une pénurie au sein de l’Union et, partant, une nouvelle hausse des prix du produit concerné.
(256)
L’enquête a conclu que cet argument était injustifié. L’industrie de l’Union sous-utilise ses capacités de production depuis 2009. Durant la période d’enquête, le taux d’utilisation de la capacité de production de modules de l’Union s’élevait à 41 %, avec une capacité de réserve additionnelle d’environ 5,7 GW, le taux d’utilisation de la capacité de production de cellules de l’Union s’élevait à 63 %, avec une capacité de réserve additionnelle d’environ 1,2 GW, et le taux d’utilisation de la capacité de production de wafers de l’Union s’élevait à 55 %, avec une capacité de réserve additionnelle d’environ 1,6 GW. Par conséquent, grâce à la capacité de réserve, l’industrie de l’Union serait en mesure de regagner une nouvelle part de marché à court terme. À moyen terme également, il est raisonnable de supposer que l’industrie de l’Union développera sa capacité de production de manière à pouvoir réaliser de plus grandes économies d’échelle et à faire baisser les prix en conséquence. En outre, d’autres sources d’approvisionnement au niveau mondial sont également présentes sur le marché de l’Union et pourraient entrer en jeu si les importations de produits chinois venaient à diminuer. L’enquête a révélé que la capacité de réserve actuelle de la production non chinoise en dehors de l’Union européenne s’élevait, durant la période d’enquête, à 5,6 GW pour les modules, à 6 GW pour les cellules et à 6 GW pour les wafers. Il est donc conclu que la capacité de réserve totale de l’Union européenne et des autres producteurs en dehors de l’Union européenne est suffisante pour compenser, à court terme, l’éventuelle diminution des importations chinoises eu égard à la demande d’installations photovoltaïques prévue au sein de l’Union européenne pour 2013 (entre 9,8 et 16,5 GW) et 2014 (entre 9 et 17,1 GW), selon les estimations des principaux centres de recherche tels que l’EPIA.
(257)
Certaines parties ont également allégué que l’institution de droits antidumping pour le produit concerné nuira au développement du marché photovoltaïque en Europe et qu’en conséquence, les objectifs d’Europe 2020 relatifs aux énergies renouvelables et à la réduction des émissions de gaz à effet de serre ne seront pas atteints.
(258)
Tout d’abord, les objectifs d’Europe 2020 ne dépendent pas exclusivement de l’énergie solaire. D’autres énergies vertes sont tout aussi importantes, telles que l’énergie éolienne, la biomasse ou l’énergie hydroélectrique. Aucun pourcentage particulier n’étant fixé pour l’énergie solaire au regard des objectifs d’Europe 2020, le nombre légèrement plus faible d’installations photovoltaïques ne devrait pas accroître le coût global de la stratégie Europe 2020. Par ailleurs, le prix des panneaux solaires est un facteur parmi bien d’autres aussi importants et indispensables au développement de l’industrie photovoltaïque en Europe, à savoir un cadre juridique et financier favorable aux niveaux européen et national, un meilleur accès au financement de projets liés aux énergies renouvelables et les investissements dans la R&D. En ce qui concerne le financement de projets solaires, l’institution de droits antidumping renforcera la position de l’industrie de l’Union et le secteur photovoltaïque dans son ensemble. En conséquence, elle facilitera vraisemblablement l’accès aux capitaux tant pour l’industrie de l’Union que pour les investisseurs du secteur photovoltaïque. Enfin, il convient de rappeler que l’objectif des droits antidumping n’est pas d’empêcher les importations chinoises mais de rétablir des règles de concurrence équitables. Les données relatives aux bénéfices réalisés dans le secteur en aval laissent supposer que toute hausse de prix du produit concerné sera en partie absorbée par les opérateurs de ce secteur. Par conséquent, le prix des modules ne devrait pas augmenter de manière significative pour les utilisateurs finals/consommateurs et la demande d’installations solaires devrait rester conforme aux prévisions.
(259)
Compte tenu de ce qui précède, il est provisoirement conclu que l’institution de mesures ne devrait pas, dans l’ensemble, avoir d’incidence négative significative sur d’autres politiques de l’Union européenne.
8. Conclusion concernant l’intérêt de l’Union
(260)
Les effets globalement positifs sur l’industrie de l’Union compensent les éventuels effets néfastes sur d’autres opérateurs du secteur photovoltaïque, y compris les consommateurs et les autres utilisateurs finals.
(261)
Au vu de ce qui précède et sur la base des informations disponibles concernant l’intérêt de l’Union, il est provisoirement conclu qu’aucune raison impérieuse ne s’oppose à l’institution de mesures provisoires à l’encontre des importations du produit concerné originaire de la RPC.
G. MESURES ANTIDUMPING PROVISOIRES
(262)
Au vu des conclusions concernant le dumping, le préjudice, le lien de causalité et l’intérêt de l’Union, il est considéré que des mesures antidumping provisoires devraient être instituées afin d’empêcher l’aggravation du préjudice causé à l’industrie de l’Union par les importations faisant l’objet d’un dumping.
1. Niveau d’élimination du préjudice
(263)
Pour déterminer le niveau de ces mesures, il a été tenu compte des marges de dumping établies et du montant de droit nécessaire pour éliminer le préjudice subi par les producteurs de l’Union, sans pour autant excéder les marges de dumping constatées.
(264)
Lors du calcul du montant du droit nécessaire pour éliminer les effets du dumping préjudiciable, il a été considéré que toute mesure devrait permettre à l’industrie de l’Union de couvrir ses coûts de production et de réaliser le bénéfice avant impôt que l’industrie en question pouvait raisonnablement escompter dans des conditions de concurrence normales, c’est-à-dire en l’absence d’importations en dumping, sur les ventes du produit similaire dans l’Union. Sur la base des données fournies par le plaignant, une marge bénéficiaire correspondant à 10 % du chiffre d’affaires a donc été considérée comme le minimum que l’industrie de l’Union aurait pu escompter en l’absence de dumping préjudiciable.
(265)
Sur cette base, un prix non préjudiciable du produit similaire a été calculé pour l’industrie de l’Union. Ce prix non préjudiciable a été obtenu en ajoutant la marge bénéficiaire susmentionnée de 10 % au coût de production des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon durant la période d’enquête.
(266)
La hausse de prix nécessaire a donc été déterminée en comparant, d’une part, le prix moyen pondéré à l’importation pour les producteurs-exportateurs chinois de l’échantillon, tel qu’établi pour le calcul de la sous-cotation, dûment ajusté pour tenir compte des coûts d’importation et des droits de douane, et, d’autre part, le prix moyen pondéré non préjudiciable du produit similaire vendu par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon sur le marché de l’Union au cours de la période d’enquête. Toute différence résultant de cette comparaison a ensuite été exprimée en pourcentage de la valeur CAF moyenne pondérée à l’importation.
2. Mesures provisoires
(267)
Compte tenu de ce qui précède, et conformément à l’article 7, paragraphe 2, du règlement de base, il est considéré que des mesures antidumping provisoires devraient être instituées sur les importations de modules photovoltaïques en silicium cristallin et leurs composants essentiels (cellules et wafers), originaires ou en provenance de la RPC, au niveau des marges les plus faibles de dumping et de préjudice constatées, conformément à la règle du droit moindre.
(268)
Compte tenu du degré élevé de coopération des producteurs-exportateurs chinois, le droit applicable à «toutes les autres sociétés» a été établi au niveau du droit le plus élevé institué pour les sociétés respectivement retenues dans l’échantillon ou ayant coopéré à l’enquête. Le droit applicable à «toutes les autres sociétés» sera imposé aux sociétés qui n’ont pas coopéré à l’enquête.
(269)
En ce qui concerne les sociétés chinoises non retenues dans l’échantillon figurant sur la liste annexée, le taux du droit provisoire a été établi au niveau de la moyenne pondérée des taux applicables aux sociétés de l’échantillon.
(270)
Les droits antidumping provisoires proposés s’établissent comme suit.
Société
Marge de dumping
Marge de préjudice
Taux de droit
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
93,3 %
51,5 %
51,5 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
112,6 %
67,9 %
67,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
88,4 %
55,9 %
55,9 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
99,0 %
58,7 %
58,7 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
48,1 %
38,3 %
38,3 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
48,6 %
48,6 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
96,2 %
37,3 %
37,3 %
Autres sociétés ayant coopéré (annexe)
88,5 %
47,6 %
47,6 %
Toutes les autres sociétés
112,6 %
67,9 %
67,9 %
(271)
Les mesures antidumping susmentionnées sont provisoirement instituées sous la forme de droits ad valorem.
(272)
Les taux de droit antidumping individuels indiqués dans le présent règlement ont été établis sur la base des conclusions de la présente enquête. Par conséquent, ils reflètent la situation constatée pour les sociétés concernées pendant cette enquête. Ces taux de droit (par opposition au droit applicable à «toutes les autres sociétés» à l’échelle nationale) s’appliquent ainsi exclusivement aux importations de produits originaires de la République populaire de Chine fabriqués par ces sociétés et donc par les entités juridiques spécifiques dont le nom est mentionné. Les produits importés fabriqués par toute société dont le nom n’est pas spécifiquement mentionné dans le dispositif du présent règlement, y compris par les entités liées aux sociétés spécifiquement citées, ne peuvent pas bénéficier de ces taux et seront soumis au droit applicable à «toutes les autres sociétés».
(273)
Toute demande d’application de ces taux de droit individuels (par exemple, à la suite d’un changement de dénomination de l’entité ou de la création de nouvelles entités de production ou de vente) doit être immédiatement adressée à la Commission (8) et contenir toutes les informations utiles concernant, notamment, toute modification des activités de l’entreprise liées à la production ainsi qu’aux ventes intérieures et à l’exportation qui résultent de ce changement de dénomination ou de la création de ces nouvelles entités de production ou de vente. Le règlement sera modifié, au besoin, par une mise à jour de la liste des sociétés bénéficiant de taux de droits individuels.
(274)
Afin d’assurer une mise en pratique en bonne et due forme du droit antidumping, le niveau de droit relatif à l’ensemble des autres sociétés devrait s’appliquer non seulement aux producteurs-exportateurs n’ayant pas coopéré, mais aussi aux producteurs qui n’ont effectué aucune exportation vers l’Union pendant la période d’enquête.
(275)
Comme indiqué à la section 5 de l’avis d’ouverture, la Commission est en voie de déterminer si toutes les importations du produit concerné en provenance de la RPC peuvent être considérées comme originaires de la RPC. Cette précision est particulièrement importante dans le cas de modules susceptibles d’incorporer des composants et des pièces provenant d’autres pays. Conformément à l’article 1er, paragraphe 3, du règlement antidumping de base, le pays exportateur d’un produit importé en dumping peut être un pays intermédiaire. Il convient de noter que la plainte porte sur des importations en provenance de la RPC sans aucune précision sur leur origine. Enfin, les enquêtes antidumping et antisubventions effectuées par les États-Unis au regard des importations du même produit en provenance de la RPC ont souligné la complexité des opérations de production et d’assemblage susceptibles de conférer ou non l’origine du produit (9). Au vu de ces considérations et sans préjudice de la conclusion définitivement tirée sur ces questions, il est jugé opportun que les mesures couvrent le produit soumis à l’enquête originaire ou en provenance de la RPC, à moins que le produit ne soit un produit en transit au sens de l’article V du GATT.
(276)
Comme indiqué au considérant 3, en adoptant le règlement (UE) no 182/2013 de la Commission du 1er mars 2013, la Commission a soumis à enregistrement les importations du produit concerné originaires ou en provenance de la RPC et ce, en vue d’une éventuelle application rétroactive des mesures antidumping et antisubventions, au titre de l’article 10, paragraphe 4, du règlement de base et de l’article 16, paragraphe 4, du règlement (CE) no 597/2009 du Conseil du 11 juin 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet de subventions de la part de pays non membres de la Communauté européenne (ci-après le «règlement antisubventions de base») (10).
(277)
Sur la base de ce qui précède, en ce qui concerne la présente enquête antidumping, il convient de mettre fin à l’enregistrement des importations, conformément à l’article 14, paragraphe 5, du règlement de base.
(278)
En ce qui concerne l’enquête antisubventions parallèle ouverte par la Commission au titre de l’article 10 du règlement antisubventions de base, à la suite d’un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne le 8 novembre 2012 (11), il convient de poursuivre l’enregistrement des importations conformément à l’article 24, paragraphe 5, du règlement antisubventions de base.
(279)
Aucune décision relative à une éventuelle application rétroactive de mesures antidumping ne peut être prise à ce stade de la procédure.
(280)
Eu égard aux circonstances exceptionnelles de la présente procédure, notamment le fait qu'elle porte sur un produit qui s'adresse à un marché pour lequel la stabilité des approvisionnements est essentielle dans le court terme, il est jugé approprié d’introduire progressivement les mesures antidumping provisoires. L’industrie de l'Union ayant subi le préjudice résultant des pratiques commerciales déloyales du pays concerné surtout pendant la période d’enquête, les producteurs de l'Union ne seront pas en mesure de fournir immédiatement les quantités nécessaires si les importations chutent à la suite de l'instauration de mesures. L’introduction progressive du droit antidumping permettra à l'industrie de l'Union d'accroître son offre à court terme. En outre, en donnant à l’industrie de l'Union suffisamment de temps pour augmenter ses niveaux de production, le produit concerné restera disponible en quantités raisonnables pour pouvoir satisfaire la demande. Par conséquent, il est jugé approprié d'introduire le droit en deux étapes.
I. DISPOSITION FINALE
(281)
Dans l’intérêt d’une bonne administration, il convient de fixer un délai pour permettre aux parties concernées qui se sont fait connaître dans le délai précisé dans le règlement de faire part de leur point de vue par écrit et de demander à être entendues. En outre, il convient de préciser que les conclusions relatives à l’institution d’un droit antidumping établies aux fins du présent règlement sont provisoires et peuvent devoir être réexaminées pour les besoins de l’adoption de toute mesure définitive,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Il est institué un droit antidumping provisoire sur les importations de modules ou panneaux photovoltaïques en silicium cristallin, cellules et wafers du type utilisé dans les modules ou panneaux photovoltaïques en silicium cristallin (l’épaisseur des cellules et des wafers n’excédant pas 400 μm), relevant actuellement des codes NC ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 et ex 8541 40 90 (codes TARIC 3818001011, 3818001019, 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 et 8541409039) et originaires ou en provenance de la République populaire de Chine, sauf si ces produits sont en transit au sens de l'article V du GATT.
Les types de produit suivants sont exclus de la définition du produit concerné:
-
les chargeurs solaires composés de moins de six cellules, portatifs et servant à alimenter des appareils en électricité ou à recharger des batteries,
-
les produits photovoltaïques à couche mince,
-
les produits photovoltaïques en silicium cristallin intégrés de façon permanente dans des appareils électriques dont la fonction est autre que la production d’électricité et qui consomment l’électricité générée par la ou les cellule(s) photovoltaïque(s) en silicium cristallin.
2. Le taux du droit antidumping provisoire applicable au prix net franco frontière de l’Union, avant dédouanement, du produit décrit au paragraphe 1 et fabriqué par les sociétés énumérées ci-dessous, s’établit comme suit:
i)
de la date d'entrée en vigueur du présent règlement jusqu'au 5 août 2013:
Société
Taux de droit
Toutes les sociétés
11,8 %
ii)
à compter du 6 août 2013:
Société
Taux de droit
Code additionnel TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.
51,5 %
B791
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.
67,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.
55,9 %
B793
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
58,7 %
B794
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.
38,3 %
B795
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd
48,6 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
37,3 %
B797
Sociétés énumérées à l’annexe
47,6 %
Toutes les autres sociétés
67,9 %
B999
3. La mise en libre pratique, dans l’Union, du produit visé au paragraphe 1 est subordonnée au dépôt d’une garantie équivalente au montant du droit provisoire.
4. Sauf indication contraire, les dispositions en vigueur en matière de droits de douane sont applicables.
Article 2
Sans préjudice de l’article 20 du règlement (CE) no 1225/2009, les parties intéressées peuvent demander à être informées des détails sous-tendant les faits et considérations essentiels sur la base desquels le présent règlement a été adopté, présenter leur point de vue par écrit et demander à être entendues par la Commission dans un délai d’un mois à compter de la date d’entrée en vigueur du présent règlement.
Conformément à l’article 21, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1225/2009, les parties intéressées peuvent présenter des commentaires sur l’application du présent règlement dans un délai d’un mois à compter de la date de son entrée en vigueur.
Article 3
Le règlement (UE) no 182/2013 est modifié comme suit:
1)
Un nouveau titre G ainsi qu’un nouveau considérant 22 sont ajoutés:
«G. CESSATION DE L’ENREGISTREMENT AUX FINS DE LA DÉFENSE CONTRE LES IMPORTATIONS FAISANT L’OBJET D’UN DUMPING
(22)
À compter du 6 juin 2013, un droit antidumping provisoire est appliqué aux fins de la défense contre les importations faisant l’objet d’un dumping. Il n’est dès lors plus nécessaire d’enregistrer les importations aux fins de la défense contre les importations faisant l’objet d’un dumping.»
2)
À l’article 1er, paragraphe 1, les termes «à l’article 14, paragraphe 5, du règlement (CE) no 1225/2009 et» sont supprimés.
Article 4
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
L’article 1er s’applique pendant une période de six mois.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 4 juin 2013.