NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 984/2013
ze dne 14. října 2013,
kterým se zavádí kodex sítě pro mechanismy přidělování kapacity v plynárenských přepravních soustavách a kterým se doplňuje nařízení (ES) č. 715/2009
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (1), a zejména na čl. 6 odst. 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 715/2009 stanoví nediskriminační pravidla pro podmínky přístupu k plynárenským přepravním soustavám, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu se zemním plynem.
(2)
Duplikace plynárenských přepravních soustav není ve většině případů hospodárná ani účinná. Hospodářská soutěž na trzích se zemním plynem tudíž vyžaduje, aby k plynárenské infrastruktuře měli všichni uživatelé soustavy transparentní a nediskriminační přístup. V mnoha částech Unie je však nerovný a netransparentní přístup k přepravní kapacitě i nadále hlavní překážkou nastolení efektivní hospodářské soutěže na velkoobchodním trhu. Kromě toho skutečnost, že vnitrostátní předpisy se v jednotlivých členských státech liší, brání vytvoření dobře fungujícího vnitřního trhu se zemním plynem.
(3)
Neefektivní využívání vysokotlakých plynovodů Unie a omezený přístup k nim vedly k vytvoření neoptimálních tržních podmínek. Aby se více rozvinula přeshraniční hospodářská soutěž a integrace trhu pokročila, musí být pro vysokotlaké plynárenské soustavy Unie zaveden transparentnější, účinnější a nediskriminační systém přidělování omezených přepravních kapacit. Zúčastněné strany vytvoření těchto pravidel jednotně podporují.
(4)
K dosažení účinné hospodářské soutěže mezi dodavateli uvnitř Unie a mimo ni je nezbytné, aby mohli pružně využívat stávajících přepravních soustav k přepravě zemního plynu v souladu s cenovými signály. Volný tok zemního plynu v rámci Unie umožní pouze dobře fungující síť propojených přepravních soustav, která zajistí rovné podmínky přístupu pro všechny. To přiláká více dodavatelů, neboť se zvětší likvidita v obchodovacích střediscích a přispěje k vytvoření mechanismů účinného stanovování cen, a tudíž ke spravedlivým cenám zemního plynu, jež jsou založeny na principu nabídky a poptávky.
(5)
Cílem tohoto nařízení, kterým se zavádí kodex sítě pro mechanismy přidělování kapacity v plynárenských přepravních soustavách, je zajistit nezbytnou míru harmonizace v celé Evropě. Účinné provádění tohoto nařízení se dále opírá o zavedení tarifních systémů, které jsou v souladu s mechanismy přidělování kapacity navrženými v tomto nařízení, aby toto provádění nemělo negativní dopad na příjmy a peněžní toky provozovatelů přepravních soustav.
(6)
Toto nařízení bylo přijato na základě nařízení (ES) č. 715/2009, které doplňuje a jehož je nedílnou součástí. Odkazy na nařízení (ES) č. 715/2009 v jiných právních aktech se považují také za odkazy na toto nařízení. Toto nařízení se nevztahuje na plynárenské přepravní soustavy v členských státech po dobu platnosti výjimek udělených podle článku 49 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (2). Toto nařízení se vztahuje na nevyňaté kapacity ve větších nových infrastrukturách, kterým byla udělena výjimka z ustanovení článku 32 směrnice 2009/73/ES nebo z ustanovení dřívějšího článku 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES (3), pokud uplatňování tohoto nařízení tuto výjimku neruší a je-li zohledněna zvláštní povaha propojovacích vedení při koordinaci.
(7)
Toto nařízení bylo vypracováno v souladu s postupem uvedeným v článku 6 nařízení (ES) č. 715/2009. Dále harmonizuje pravidla stanovená v článku 16 nařízení (ES) č. 715/2009 a doplňuje zásady mechanismů přidělování kapacity a postupů pro řízení překročení kapacity, pokud jde o provozovatele přepravní soustavy, stanovené v bodě 2.1 přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009.
(8)
Tímto nařízením není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže EU a jednotlivých členských států, zejména zákaz uzavírat dohody omezující hospodářskou soutěž (článek 101 Smlouvy o fungování Evropské unie) a zneužívat dominantní postavení (článek 102 Smlouvy o fungování Evropské unie). Zavedené mechanismy přidělování kapacity by měly být navrženy tak, aby zabránily uzavření navazujícího trhu s dodávkami.
(9)
Tímto nařízením nejsou dotčeny závazky veřejné služby provozovatele přepravní soustavy v souladu s článkem 3 směrnice 2009/73/ES.
(10)
Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 směrnice 2009/73/ES.
(11)
Národní regulační orgány a provozovatelé přepravních soustav by měli zohledňovat osvědčené postupy a úsilí o harmonizaci postupů provádění tohoto nařízení. V souladu s článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (4) by agentura a národní regulační orgány měly zajistit, aby mechanismy přidělování kapacity byly v příslušných propojovacích bodech v celé Unii zavedeny co nejefektivnějším způsobem,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádí kodex sítě, který stanoví standardizované mechanismy přidělování kapacity v plynárenských přepravních soustavách. Standardizovaný mechanismus přidělování kapacity zahrnuje aukční řízení pro příslušné propojovací body v rámci Unie a pro nabídku a přidělování produktů standardní přeshraniční kapacity. Toto nařízení stanoví, jak spolupracují provozovatelé sousedních přepravních soustav za účelem prodeje kapacity, s ohledem na všeobecná obchodní a technická pravidla, která se mechanismů přidělování kapacity týkají.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na propojovací body. Podle rozhodnutí příslušného národního regulačního orgánu se rovněž může vztahovat na vstupní body ze třetích zemí a výstupní body do třetích zemí. Toto nařízení se nevztahuje na výstupní body ke konečným spotřebitelům a do distribučních soustav, vstupní body z terminálů pro „zkapalněný zemní plyn (LNG)“ a výrobních zařízení a vstupně-výstupní body do/ze skladovacích zařízení.
2. Toto nařízení se vztahuje na veškerou technickou a přerušitelnou kapacitu v propojovacích bodech, jakož i na dodatečnou kapacitu ve smyslu bodu 2.2.1 přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009. Toto nařízení se nevztahuje na propojovací body mezi členskými státy, pokud jednomu z těchto členských států byla udělena výjimka na základě článku 49 směrnice 2009/73/ES.
3. Ustanovení čl. 8 odst. 1 až 7, článků 11 až 18, čl. 19 odst. 2 a článků 21 až 27 se nevztahují na novou technickou kapacitu, která má být přidělena prostřednictvím otevřených postupů přidělování nové technické kapacity, jako je formalizovaný test tržní poptávky, kromě kapacity, která je poté, co byla původně prostřednictvím těchto postupů nabídnuta, i nadále na prodej.
4. Při uplatnění implicitních metod přidělování mohou vnitrostátní regulační orgány rozhodnout, že články 8 až 27 nepoužijí.
5. Aby se zabránilo uzavření navazujících trhů s dodávkami, mohou příslušné národní orgány po konzultaci s uživateli soustavy rozhodnout o přijetí přiměřených opatření k tomu, aby v propojovacích bodech v rámci členského státu předem omezily podávání nabídek na kapacitu jediným uživatelem soustavy.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice v článku 2 nařízení (ES) č. 715/2009 a článku 2 směrnice 2009/73/ES. Kromě toho se použijí tyto definice:
1)
„anglickou aukcí“ se rozumí aukce, ve které uživatel soustavy zadá požadovaná množství k definovaným cenovým krokům, které se oznamují postupně;
2)
„kalendářem aukcí“ se rozumí tabulka s informacemi o konkrétních aukcích, kterou zveřejňuje síť ENTSOG do ledna každého kalendářního roku k aukcím konaným v období od března do února následujícího kalendářního roku a která obsahuje časový plán všech aukcí, včetně data jejich zahájení a identifikace produktů standardní kapacity, na které se vztahují;
3)
„nabídkovým kolem“ se rozumí období, během něhož mohou uživatelé soustavy podávat, pozměňovat a stahovat nabídky;
4)
„koordinovanou kapacitou“ se rozumí produkt standardní kapacity nabízený na pevné bázi, který sestává z odpovídající vstupní a výstupní kapacity na obou stranách každého propojovacího bodu;
5)
„konkurenčními kapacitami“ se rozumí kapacity, na něž nelze přidělit dostupnou kapacitu v jedné z dotčených aukcí, aniž by byla zcela nebo částečně snížena dostupná kapacita v jiné dotčené aukci;
6)
„prvním případem neúplného prodeje kapacity“ se rozumí událost, kdy celková poptávka všech uživatelů soustavy je menší než kapacita nabízená na konci druhého nabídkového kola nebo následujícího nabídkového kola;
7)
„plynárenským dnem“ se rozumí doba od 05:00 do 05:00 UTC následujícího dne v období zimního času a od 04:00 do 04:00 UTC následujícího dne v období letního času, pokud je zaveden;
8)
„implicitní metodou přidělování“ se rozumí metoda přidělování, kdy je případně prostřednictvím aukce současně přidělena jak přepravní kapacita, tak odpovídající množství plynu;
9)
„propojovací dohodou“ se rozumí dohoda uzavřená provozovateli sousedních přepravních soustav, jejichž soustavy jsou propojeny v konkrétním propojovacím bodě, v níž jsou uvedeny podmínky, provozní postupy a ustanovení, pokud jde o dodávku plynu do propojovacího bodu a/nebo odběru plynu z propojovacího bodu, s cílem usnadnit účinnou interoperabilitu propojených přepravních soustav;
10)
„propojovacím bodem“ se rozumí fyzický nebo virtuální bod spojující sousední vstupně-výstupní systémy nebo spojující vstupně-výstupní systém s propojovacím vedením, pokud jsou tyto body předmětem rezervace ze strany uživatelů soustavy;
11)
„velkým cenovým krokem“ se rozumí pevná nebo pohyblivá částka, která je stanovena pro jednotlivé propojovací body a produkty standardní kapacity;
12)
„nadnominací“ se rozumí oprávnění uživatelů soustavy, kteří splňují minimální požadavky pro podávání nominací, požádat o přerušitelnou kapacitu kdykoli v průběhu dne podáním nominace, která zvyšuje celkovou hodnotu jejich nominací na úroveň převyšující jejich smluvní kapacitu;
13)
„vyvolávací cenou“ se rozumí přípustná minimální cena v aukci;
14)
„malým cenovým krokem“ se rozumí pevná nebo pohyblivá částka, která je stanovena pro jednotlivé propojovací body a produkty standardní kapacity a která je nižší než velký cenový krok;
15)
„produktem standardní kapacity“ se rozumí určitý objem přepravní kapacity v průběhu daného časového období v konkrétním propojovacím bodě;
16)
„aukcí s jednotnou cenou“ se rozumí aukce, v níž uživatel soustavy nabídne v jediném nabídkovém kole cenu a množství a všichni uživatelé soustavy, kteří získají kapacitu, zaplatí cenu nejnižší vítězné nabídky;
17)
„virtuálním propojovacím bodem“ se rozumí dva nebo více propojovacích bodů, které spojují dva stejné sousední vstupně-výstupní systémy sloučené za účelem poskytování jediné služby kapacity;
18)
„vnitrodenní kapacitou“ se rozumí kapacita, která je s ohledem na daný den nabízena a přidělena po ukončení aukcí kapacity v režimu na následující den.
KAPITOLA II
ZÁSADY SPOLUPRÁCE
Článek 4
Koordinace údržby
Má-li údržba plynovodu nebo části přepravní soustavy dopad na objem přepravní kapacity, kterou lze nabídnout v propojovacích bodech, provozovatel přepravní soustavy či provozovatelé přepravních soustav musí plně spolupracovat s provozovatelem sousední přepravní soustavy nebo provozovateli sousedních přepravních soustav na příslušných plánech údržby s cílem minimalizovat dopad na potenciální průtok plynu a kapacitu plynu v daném propojovacím bodě.
Článek 5
Standardní postup komunikace
1. Provozovatelé přepravních soustav koordinují zavedení standardních postupů komunikace, koordinovaných informačních systémů a kompatibilních nástrojů elektronické komunikace online, např. formáty a protokoly pro výměnu sdílených údajů, a sjednávají zásady zpracování těchto údajů.
2. Standardní postupy komunikace zahrnují zejména ty, které se týkají přístupu uživatelů soustavy k systému aukcí provozovatelů přepravních soustav nebo příslušné rezervační platformě a k přehledu poskytnutých informací o aukcích. Časový plán a obsah vyměňovaných údajů jsou v souladu s ustanoveními kapitoly III.
3. Standardní postupy komunikace přijaté provozovateli přepravních soustav zahrnují prováděcí plán a dobu platnosti, které jsou v souladu s vytvořením rezervační platformy či platforem podle článku 27. Provozovatelé přepravních soustav zajistí důvěrnost obchodně citlivých informací.
Článek 6
Výpočet a maximalizace kapacity
1. Uživatelům soustavy se s přihlédnutím k integritě soustavy, bezpečnosti a účinnému provozu soustavy zpřístupňuje maximální technická kapacita.
a)
S cílem maximalizovat nabídku koordinované kapacity optimalizací technické kapacity přijmou provozovatelé přepravních soustav v propojovacích bodech následující opatření, přičemž upřednostní propojovací body, ve kterých dojde ke smluvnímu překročení kapacity podle bodu 2.2.3 odst. 1 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009: 4. února 2015 provozovatelé přepravních soustav zavedou a uplatní společnou metodu, která stanoví konkrétní opatření, jež příslušní provozovatelé přepravních soustav musí přijmout, aby se požadované optimalizace dosáhlo:
1)
společná metoda zahrnuje hloubkovou analýzu technických kapacit, včetně nedostatků v těchto kapacitách, na obou stranách propojovacího bodu, jakož i konkrétní opatření a podrobný harmonogram - zahrnující možné důsledky a uvádějící regulační povolení nutná ke zpětnému získání nákladů a přizpůsobení regulačního režimu -, jež jsou k maximalizaci nabídky koordinované kapacity nezbytné. Tato specifická opatření nemají nepříznivý dopad na nabídku kapacity v jiných významných bodech dotčených soustav a bodech do distribučních soustav, které mají význam pro zabezpečení dodávek ke koncovým zákazníkům, např. v bodech do skladovacích zařízení, terminálů pro LNG a k chráněným zákazníkům definovaným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 994/2010 (5). Tato hloubková analýza by měla zohlednit předpoklady uvedené v desetiletém plánu rozvoje sítě pro celou Unii podle článku 8 nařízení (ES) č. 715/2009, investiční plány jednotlivých členských států, příslušné povinnosti v rámci platných vnitrostátních právních předpisů a všechny příslušné smluvní závazky;
2)
příslušní provozovatelé přepravních soustav uplatňují dynamický přístup k přepočtu technické kapacity, případně ve spojení s dynamickým přepočtem uplatňovaným v souvislosti s dodatečnou kapacitou na základě bodu 2.2.2 odst. 2 přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009, přičemž společně určí vhodnou četnost přepočtu u každého propojovacího bodu a zohlední jeho zvláštní rysy;
3)
provozovatelé sousedních přepravních soustav do společné metody zapojí další provozovatele přepravních soustav, kteří jsou propojovacím bodem konkrétně dotčeni;
4)
při přepočtu technické kapacity provozovatelé přepravních soustav zohledňují informace o předpokládaných budoucích tocích, které jim případně poskytnou uživatelé soustavy;
b)
provozovatelé přepravních soustav společně posoudí a případně upraví alespoň tyto parametry:
1)
závazné hodnoty tlaku;
2)
všechny významné scénáře nabídky a poptávky, včetně podrobných údajů o referenčních klimatických podmínkách a konfiguracích soustavy souvisejících s extrémními scénáři;
3)
výhřevnost.
2. Vzniknou-li provozovatelům přepravních soustav v souvislosti s optimalizací technické kapacity nějaké náklady, zejména takové, které provozovatele přepravních soustav na obou stranách propojovacího bodu postihnou nerovnoměrně, mají provozovatelé přepravních soustav možnost získat tyto účinně vynaložené náklady zpět prostřednictvím regulačního rámce vytvořeného příslušnými regulačními orgány v souladu s článkem 13 nařízení (ES) č. 715/2009 nebo článkem 42 směrnice 2009/73/ES. Použije se čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 713/2009.
3. Uplatněnou metodu výpočtu a společný přístup národní regulační orgány případně konzultují s uživateli soustavy.
4. Změny v objemu koordinované kapacity nabízené v propojovacích bodech, k nimž dojde uplatněním postupu podle odstavce 1, se zahrnou do zprávy agentury zveřejňované podle bodu 2.2.1 odst. 2 přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009.
Článek 7
Výměna informací mezi provozovateli sousedních přepravních soustav
1. Provozovatelé sousedních přepravních soustav si pravidelně vyměňují informace o nominaci, renominaci, vyrovnávání a potvrzování v příslušných propojovacích bodech.
2. Provozovatelé sousedních přepravních soustav si vyměňují informace o údržbě svých jednotlivých přepravních soustav s cílem podílet se na procesu rozhodování o technickém využití propojovacích bodů. Postupy pro výměnu informací mezi provozovateli přepravních soustav tito provozovatelé začlení do své příslušné propojovací dohody.
KAPITOLA III
PŘIDĚLOVÁNÍ PEVNÉ KAPACITY
Článek 8
Metodika přidělování
1. Pro přidělování kapacity v propojovacích bodech se používají aukce.
2. Ve všech propojovacích bodech se použije stejný způsob pořádání aukcí. Příslušné aukční procesy se pro všechny dotčené propojovací body zahajují současně. V jednotlivých aukčních procesech týkajících se jediného produktu standardní kapacity je kapacita přidělována nezávisle na všech ostatních aukčních procesech s výjimkou případů, kdy je na základě dohody přímo zapojených provozovatelů přepravních soustav a se souhlasem příslušných národních regulačních orgánů přidělována kapacita konkurenční.
3. Produkty standardní kapacity jsou řazeny v logickém pořadí: nejdříve jsou nabízeny produkty roční kapacity a po nich následují produkty kapacity s bezprostředně kratší dobou platnosti rezervace ve stejném období. Touto zásadou se řídí časový plán aukcí stanovených v článcích 11 až 15.
4. Pravidla týkající se produktů standardní kapacity stanovených v článku 9 a aukcí stanovených v článcích 11 až 15 se vztahují na koordinovanou i nekoordinovanou kapacitu v propojovacím bodě.
5. Dostupnost příslušných produktů standardní kapacity v rámci dané aukce se sděluje v souladu s články 11 až 15 a podle kalendáře aukcí.
6. V každém propojovacím bodě se vyčlení objem odpovídající alespoň 20 % technické kapacity, který se nabízí v souladu s odstavcem 7, za předpokladu, že dostupná kapacita je v době vstupu tohoto nařízení v platnost rovna podílu technické kapacity, jež má být vyčleněna, nebo je větší. Je-li kapacita dostupná v době vstupu tohoto nařízení v platnost nižší než podíl technické kapacity, jež má být vyčleněna, vyčlení se celá dostupná kapacita. Tato kapacita se nabízí v souladu s odst. 7 písm. b), zatímco zbývající vyčleněná kapacita se nabízí v souladu s odst. 7 písm. a).
7. Kapacita vyčleněná v souladu s odstavcem 6 se nabízí za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
objem odpovídající alespoň 10 % technické kapacity v každém propojovacím bodě je nabídnut nejdříve při každoroční aukci roční kapacity stanovené v článku 11, jež se koná v souladu s kalendářem aukcí během pátého plynárenského roku předcházejícího začátku příslušného plynárenského roku, a dále
b)
další objem odpovídající alespoň 10 % technické kapacity v každém propojovacím bodě je nabídnut nejdříve při každoroční aukci čtvrtletní kapacity stanovené v článku 12, jež se koná v souladu s kalendářem aukcí během plynárenského roku předcházejícího začátku příslušného plynárenského roku.
8. V případě nové kapacity se vyčlení objem odpovídající alespoň 10 % technické kapacity v každém propojovacím bodě, který je nabídnut nejdříve při každoroční aukci čtvrtletní kapacity stanovené v článku 12, jež se koná v souladu s kalendářem aukcí během plynárenského roku předcházejícího začátku příslušného plynárenského roku.
9. Přesný podíl kapacity, jež má být vyčleněna podle odstavců 6 a 8, podléhá v každém propojovacím bodě konzultaci se zúčastněnými stranami, dohodě mezi provozovateli přepravních soustav a schválení národních regulačních orgánů. Národní regulační orgány zejména zváží vyčlenění větších podílů kapacity s kratší dobou platnosti rezervace, aby zabránily uzavření navazujícího trhu s dodávkami.
Článek 9
Produkty standardní kapacity
1. Provozovatelé přepravních soustav nabízejí produkty standardní roční, čtvrtletní, měsíční, denní a vnitrodenní kapacity.
2. Produkty standardní roční kapacity představují kapacitu, o niž může v daném objemu požádat uživatel soustavy na všechny plynárenské dny v konkrétním plynárenském roce (který začíná 1. října).
3. Produkty standardní čtvrtletní kapacity představují kapacitu, o niž může v daném objemu požádat uživatel soustavy na všechny plynárenské dny v konkrétním čtvrtletí (které začíná 1. října, 1. ledna, 1. dubna nebo 1. července).
4. Produkty standardní měsíční kapacity představují kapacitu, o niž může v daném objemu požádat uživatel soustavy na všechny plynárenské dny v konkrétním kalendářním měsíci (který začíná 1. dne každého měsíce).
5. Produkty standardní denní kapacity představují kapacitu, o niž může v daném objemu požádat uživatel soustavy na jeden plynárenský den.
6. Produkty standardní vnitrodenní kapacity představují kapacitu, o niž může v daném objemu požádat uživatel soustavy na dobu od určitého okamžiku v rámci plynárenského dne do konce téhož plynárenského dne.
Článek 10
Použitá jednotka kapacity
Nabízená kapacita se vyjadřuje v jednotkách energie za jednotku času. Použijí se tyto jednotky: kWh/h nebo kWh/den. V případě kWh/den se v rámci plynárenského dne předpokládá paušální průtok.
Článek 11
Každoroční aukce roční kapacity
1. Aukce roční kapacity se konají jednou ročně.
2. Prostřednictvím každoroční aukce roční kapacity se draží kapacita pro jednotlivé produkty standardní roční kapacity algoritmem anglické aukce v souladu s článkem 17.
3. Aukční proces nabízí kapacitu nejvýše na příštích patnáct let.
4. Není-li v kalendáři aukcí uvedeno jinak, jsou každoroční aukce roční kapacity zahájeny první pondělí měsíce března každého roku.
5. V průběhu každoroční aukce roční kapacity mohou uživatelé soustavy žádat o produkty standardní kapacity tak, že se zúčastní jedné nebo několika souběžných aukcí v souvislosti s jednotlivými propojovacími body.
6. Kapacita nabízená během každoroční aukce roční kapacity se rovná:
kde:
A
je technická kapacita provozovatele přepravní soustavy pro každý z produktů standardní kapacity;
B
je v případě každoročních aukcí roční kapacity nabízejících kapacitu na příštích pět let objem technické kapacity (A) vyčleněné v souladu s čl. 8 odst. 7 písm. b); v případě každoročních aukcí roční kapacity nabízejících kapacitu na dobu delší než prvních pět let jde o objem technické kapacity (A) vyčleněné v souladu s čl. 8 odst. 7;
C
je již dříve prodaná technická kapacita upravená o kapacitu, která je nabízena znovu v souladu s platnými postupy pro řízení překročení kapacity;
D
je dodatečná kapacita pro daný rok, je-li k dispozici.
7. Nabízenou kapacitou může být buď koordinovaná kapacita, nebo nekoordinovaná kapacita v souladu s článkem 19. To platí i pro všechny ostatní aukce, stanovené v článcích 12 až 15.
8. Jeden měsíc před zahájením aukce provozovatelé přepravních soustav uživatelům soustavy pro účely nadcházející každoroční aukce roční kapacity oznámí objem technické kapacity, který bude na jednotlivé roky nabídnut. Provozovatelé přepravních soustav kromě toho uživatelům soustavy oznámí, zda by mohla být uvolněna i nějaká dodatečná kapacita.
9. Nabídková kola každé aukce probíhají od 08:00 UTC do 17:00 UTC (zimního času) nebo od 07:00 UTC do 16:00 UTC (letního času) ve všechny příslušné plynárenské dny. Nabídková kola se v rámci každého plynárenského dne zahajují a ukončují tak, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 2.
10. Výsledky aukce se veřejně oznamují, jakmile je to možné, nejpozději však následující obchodní den po ukončení nabídkového kola současně všem jednotlivým uživatelům soustavy, kteří se příslušné aukce zúčastnili.
11. Pro potřeby trhu se zveřejňují souhrnné informace o výsledcích aukce.
Článek 12
Každoroční aukce čtvrtletní kapacity
1. Každoroční aukce čtvrtletní kapacity se koná jednou ročně.
2. Prostřednictvím každoroční aukce čtvrtletní kapacity se draží kapacita pro jednotlivé produkty standardní čtvrtletní kapacity algoritmem anglické aukce v souladu s článkem 17.
3. Každý plynárenský rok se prostřednictvím každoroční aukce čtvrtletní kapacity draží kapacita na jednotlivá čtvrtletí v období od prvního čtvrtletí (říjen - prosinec) nadcházejícího plynárenského roku do posledního čtvrtletí (červenec - září) nadcházejícího plynárenského roku (včetně).
4. V průběhu každoroční aukce čtvrtletní kapacity mohou uživatelé soustavy žádat o produkty standardní čtvrtletní kapacity tak, že se zúčastní jedné až čtyř souběžných aukcí v souvislosti s jednotlivými propojovacími body.
5. Není-li v kalendáři aukcí uvedeno jinak, jsou každoroční aukce čtvrtletní kapacity zahájeny první pondělí měsíce června každého roku.
6. Kapacita nabízená během každoroční aukce čtvrtletní kapacity se rovná:
kde:
A
je technická kapacita provozovatele přepravní soustavy pro každý z produktů standardní kapacity;
C
je již dříve prodaná technická kapacita upravená o kapacitu, která je nabízena znovu v souladu s platnými postupy pro řízení překročení kapacity;
D
je dodatečná kapacita pro dané čtvrtletí, je-li k dispozici.
7. Dva týdny před zahájením aukce oznámí provozovatelé přepravních soustav uživatelům soustavy pro účely nadcházející každoroční aukce čtvrtletní kapacity objem kapacity, který bude na jednotlivá čtvrtletí nabídnut. Provozovatelé přepravních soustav kromě toho uživatelům soustavy oznámí, zda by mohla být uvolněna i nějaká dodatečná kapacita.
8. Nabídková kola každé aukce probíhají od 08:00 UTC do 17:00 UTC (zimního času) nebo od 07:00 UTC do 16:00 UTC (letního času) ve všechny příslušné plynárenské dny. Nabídková kola se v rámci každého plynárenského dne zahajují a ukončují tak, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 2.
9. Výsledky aukce se veřejně oznamují, jakmile je to možné, nejpozději však následující obchodní den po ukončení nabídkového kola současně všem jednotlivým uživatelům soustavy, kteří se příslušné aukce zúčastnili.
10. Pro potřeby trhu se zveřejňují souhrnné informace o výsledcích aukce.
Článek 13
Klouzavé aukce měsíční kapacity
1. Klouzavá aukce měsíční kapacity se koná jednou měsíčně.
2. Prostřednictvím klouzavé aukce měsíční kapacity se draží kapacita pro jednotlivé produkty standardní měsíční kapacity algoritmem anglické aukce v souladu s článkem 17. Produkt standardní měsíční kapacity se draží každý měsíc na následující kalendářní měsíc.
3. Během klouzavé aukce měsíční kapacity mohou uživatelé soustavy žádat o jeden produkt standardní měsíční kapacity.
4. Není-li v kalendáři aukcí uvedeno jinak, jsou klouzavé aukce měsíční kapacity pro získání následujícího produktu standardní měsíční kapacity zahájeny třetí pondělí každého měsíce.
5. Kapacita nabízená v klouzavé aukci měsíční kapacity se každý měsíc rovná:
kde:
A
je technická kapacita provozovatele přepravní soustavy pro každý z produktů standardní kapacity;
C
je již dříve prodaná technická kapacita upravená o kapacitu, která je nabízena znovu v souladu s platnými postupy pro řízení překročení kapacity;
D
je dodatečná kapacita pro daný měsíc, je-li k dispozici.
6. Jeden týden před zahájením aukce oznámí provozovatelé přepravních soustav uživatelům soustavy objem kapacity, který bude pro účely nadcházející klouzavé aukce měsíční kapacity nabídnut. Provozovatelé přepravních soustav kromě toho uživatelům soustavy oznámí, zda by mohla být uvolněna i nějaká dodatečná kapacita.
7. Nabídková kola každé aukce probíhají od 08:00 UTC do 17:00 UTC (zimního času) nebo od 07:00 UTC do 16:00 UTC (letního času) ve všechny příslušné plynárenské dny. Nabídková kola se v rámci každého plynárenského dne zahajují a ukončují tak, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 2.
8. Výsledky aukce se veřejně oznamují, jakmile je to možné, nejpozději však následující obchodní den po ukončení nabídkového kola současně všem jednotlivým uživatelům soustavy, kteří se příslušné aukce zúčastnili.
9. Pro potřeby trhu se zveřejňují souhrnné informace o výsledcích aukce.
Článek 14
Klouzavé aukce kapacity v režimu na následující den
1. Klouzavá aukce kapacity v režimu na následující den se koná jednou denně.
2. Každý den se prostřednictvím klouzavé aukce kapacity v režimu na následující den draží produkt standardní kapacity na následující den.
3. Kapacita pro jednotlivé produkty standardní denní kapacity se prostřednictvím klouzavé aukce kapacity v režimu na následující den draží algoritmem aukce s jednotnou cenou v souladu s článkem 18. Produkt standardní denní kapacity se draží každý den na následující den.
4. Během klouzavé aukce kapacity v režimu na následující den mohou uživatelé soustavy žádat o kapacitu pro jeden produkt standardní denní kapacity.
5. Nabídkové kolo se zahajuje každý den v 15:30 UTC (zimního času) nebo ve 14:30 UTC (letního času).
6. Nabídka kapacity pro produkt standardní denní kapacity pro účely klouzavé aukce kapacity v režimu na následující den probíhá takto: předložení, stažení nebo změna od 15:30 UTC do 16:00 UTC (zimního času) nebo od 14:30 UTC do 15:00 UTC (letního času).
7. Kapacita nabízená v klouzavé aukci kapacity v režimu na následující den se každý den rovná:
kde:
A
je technická kapacita provozovatele přepravní soustavy pro každý z produktů standardní kapacity;
C
je již dříve prodaná technická kapacita upravená o kapacitu, která je nabízena znovu v souladu s platnými postupy pro řízení překročení kapacity;
D
je dodatečná kapacita pro daný den, je-li k dispozici.
8. V okamžiku zahájení nabídkového kola oznámí provozovatelé přepravních soustav uživatelům soustavy objem kapacity, který bude pro účely nadcházející klouzavé aukce kapacity v režimu na následující den nabídnut. Provozovatelé přepravních soustav kromě toho uživatelům soustavy oznámí, zda by mohla být uvolněna i nějaká dodatečná kapacita.
9. Výsledky aukce se veřejně oznamují nejpozději 30 minut po ukončení nabídkového kola současně všem jednotlivým uživatelům soustavy, kteří se příslušné aukce zúčastnili.
10. Pro potřeby trhu se zveřejňují souhrnné informace o výsledcích aukce.
Článek 15
Aukce vnitrodenní kapacity
1. S výhradou uvolnění kapacity se každou hodinu během plynárenského dne koná aukce vnitrodenní kapacity algoritmem aukce s jednotnou cenou v souladu s článkem 18.
2. První nabídkové kolo se zahajuje v celou hodinu následující po zveřejnění výsledků poslední aukce kapacity v režimu na následující den (včetně přerušitelné kapacity, pokud byla nabídnuta) v souladu s článkem 14. První nabídkové kolo končí v 01:30 UTC (zimního času) nebo v 00:30 UTC (letního času) před začátkem plynárenského dne. Přidělení úspěšných nabídek nabývá účinku od 05:00 UTC (zimního času) nebo od 04:00 UTC (letního času) příslušného plynárenského dne.
3. Poslední nabídkové kolo končí v 00:30 (zimního času) nebo ve 23:30 UTC (letního času) příslušného plynárenského dne.
4. Uživatelé soustavy jsou oprávněni podávat, stahovat nebo měnit nabídky od zahájení jednotlivých nabídkových kol až do jejich ukončení.
5. Každou hodinu příslušného plynárenského dne se jako vnitrodenní kapacita draží kapacita použitelná od příslušné hodiny + 4.
6. Jednotlivá nabídková kola se zahajují na začátku každé hodiny příslušného plynárenského dne.
7. Každé nabídkové kolo trvá od svého zahájení 30 minut.
8. Kapacita nabízená v aukci vnitrodenní kapacity se každou hodinu rovná:
kde:
A
je technická kapacita provozovatele přepravní soustavy pro každý z produktů standardní kapacity;
C
je již dříve prodaná technická kapacita upravená o kapacitu, která je nabízena znovu v souladu s platnými postupy pro řízení překročení kapacity;
D
je dodatečná kapacita, je-li k dispozici.
9. Provozovatelé přepravních soustav zveřejňují dostupný objem vnitrodenní pevné kapacity, již nabízejí, po ukončení poslední aukce v režimu na následující den a v souladu s čl. 21 odst. 9.
10. Provozovatelé přepravních soustav umožní uživatelům soustavy, kteří podávají nabídky v aukcích kapacity v režimu na následující den, automatické zadání platných neúspěšných nabídek do následující aukce vnitrodenní kapacity.
11. Kapacita se přidělí do 30 minut po ukončení nabídkového kola za předpokladu, že nabídky byly přijaty a provozovatel přepravní soustavy přistoupí k procesu přidělování.
12. Výsledky aukce se oznamují současně všem jednotlivým uživatelům soustavy.
13. Souhrnné informace o výsledcích aukce se zveřejňují alespoň na konci každého dne.
Článek 16
Aukční algoritmy
1. Pokud je při aukci nabízeno několik produktů standardní kapacity, použije se pro přidělení jednotlivých produktů standardní kapacity zvláštní algoritmus přidělení. Nabídky na různé produkty standardní kapacity se při uplatnění aukčního algoritmu posuzují nezávisle na sobě.
2. Pro každoroční aukce roční kapacity, každoroční aukce čtvrtletní kapacity a klouzavé aukce měsíční kapacity se použije algoritmus anglické aukce s několika nabídkovými koly v souladu s článkem 17.
3. Pro klouzavé aukce kapacity v režimu na následující den a aukce vnitrodenní kapacity se použije algoritmus aukce s jednotnou cenou s jedním nabídkovým kolem v souladu s článkem 18.
Článek 17
Algoritmus anglické aukce
1. Anglické aukce umožňují uživatelům soustavy podávat nabídky na objem za postupně navyšované ceny oznamované v navazujících nabídkových kolech, přičemž se začíná na vyvolávací ceně P0.
2. První nabídkové kolo, v němž je cena rovna vyvolávací ceně P0, trvá tři hodiny. Navazující nabídková kola trvají vždy jednu hodinu. Mezi jednotlivými nabídkovými koly jsou jednohodinové intervaly.
3. V nabídce jsou uvedeny tyto informace:
a)
totožnost žádajícího uživatele soustavy;
b)
dotčený propojovací bod a směr toku;
c)
produkt standardní kapacity, pro který se o kapacitu žádá;
d)
objem kapacity pro příslušnou standardní kapacitu uvedený u každého cenového kroku;
e)
produkt, o který se žádá.
4. Nabídka se považuje za platnou, pokud je předložena uživatelem soustavy a je v souladu se všemi ustanoveními tohoto článku.
5. Aby se uživatelé soustavy mohli aukce zúčastnit, jsou povinni podat nabídku na objem v prvním nabídkovém kole.
6. Provozovatelé přepravních soustav poskytnou uživatelům soustavy možnost zadávat nabídky automaticky v jakémkoli cenovém kroku.
7. Po ukončení příslušného nabídkového kola není možné platné nabídky měnit, stahovat ani jinak upravovat. Ze všech platných nabídek se stávají platné závazky uživatele soustavy k rezervování kapacity v objemu požadovaném za oznámenou cenu, pokud zúčtovací cena aukce odpovídá ceně oznámené v příslušném nabídkovém kole.
8. Objem nabídky v libovolném nabídkovém kole připadající na uživatele soustavy je roven kapacitě nabízené v konkrétní aukci nebo je menší než tato kapacita. Objem nabídky připadající na uživatele soustavy za určitou cenu je roven objemu nabídky, kterou tento uživatel soustavy podal v předchozím kole, nebo je menší než tento objem s výjimkou případů, kdy se použije odstavec 16.
9. V průběhu nabídkového kola lze nabídky bez omezení zadávat, měnit a stahovat za předpokladu, že všechny nabídky jsou v souladu s odstavcem 8. Platné nabídky zůstávají platnými, dokud nejsou změněny nebo staženy.
10. Pro každý propojovací bod a produkt standardní kapacity se stanoví a před příslušnou aukcí se zveřejní velký cenový krok a malý cenový krok. Malý cenový krok se stanoví tak, aby zvýšení o počet malých cenových kroků vyjádřený celým číslem bylo rovno zvýšení o velký cenový krok.
11. Velký cenový krok je určen tak, aby byla v co nejpřiměřenější míře minimalizována délka aukčního procesu. Malý cenový krok je určen tak, aby bylo v co nejpřiměřenější míře minimalizováno množství neprodané kapacity v případě, že je aukce ukončena za vyšší cenu, než je cena vyvolávací.
12. Je-li celková poptávka všech uživatelů soustavy menší než kapacita nabízená na konci prvního nabídkového kola nebo je-li této kapacitě rovna, je aukce ukončena.
13. Je-li celková poptávka všech uživatelů soustavy větší než kapacita nabízená na konci prvního nabídkového kola nebo nabídkového kola následujícího, zahájí se další nabídkové kolo s cenou rovnou ceně z předchozího nabídkového kola navýšené o velký cenový krok.
14. Je-li celková poptávka všech uživatelů soustavy rovna kapacitě nabízené na konci druhého nabídkového kola nebo nabídkového kola následujícího, je aukce ukončena.
15. Dojde-li k prvnímu případu neúplného prodeje kapacity, cena se sníží a zahájí se další nabídkové kolo. V tomto dalším nabídkovém kole je cena rovná ceně použité v nabídkovém kole, jež prvnímu případu neúplného prodeje kapacity předcházelo, navýšené o malý cenový krok. Následně se konají další nabídková kola, v nichž je cena navyšována vždy o malý cenový krok, dokud celková poptávka všech uživatelů soustavy není nižší než nabízená kapacita nebo není této kapacitě rovná; v takovém okamžiku je aukce ukončena.
16. Objem nabídky připadající na uživatele soustavy v prvním nabídkovém kole, v němž se uplatňují malé cenové kroky, je roven objemu nabídky, kterou tento uživatel soustavy podal v nabídkovém kole, jež předcházelo prvnímu případu neúplného prodeje kapacity, nebo je nižší než tento objem. Objem nabídky připadající na uživatele soustavy ve všech nabídkových kolech, v nichž se uplatňují malé cenové kroky, je roven objemu nabídky, kterou tento uživatel soustavy podal během nabídkového kola, v němž k prvnímu případu neúplného prodeje kapacity došlo, nebo je větší než tento objem.
17. Je-li celková poptávka všech uživatelů soustavy větší než kapacita nabízená v nabídkovém kole s cenou rovnající se ceně, která vedla k prvnímu případu neúplného prodeje kapacity, snížené o malý cenový krok, je aukce ukončena. Zúčtovací cenou je cena, která vedla k prvnímu případu neúplného prodeje kapacity, a úspěšnými nabídkami jsou nabídky předložené během původního nabídkového kola, v němž první případ neúplného prodeje kapacity nastal.
18. Po každém nabídkovém kole se v souhrnné podobě co nejdříve zveřejní poptávka všech uživatelů soustavy v konkrétní aukci.
19. Cena oznámená pro poslední nabídkové kolo, v němž je aukce ukončena, se považuje za zúčtovací cenu příslušné aukce s výjimkou případů, kdy se použije odstavec 17.
20. Všem uživatelům soustavy, kteří za zúčtovací cenu podali platnou nabídku na objem, je za zúčtovací cenu přidělena kapacita podle jejich nabídky na objem. Zúčtovací cenu příslušné aukce, která může být v souladu s čl. 26 odst. 2 cenou pevnou nebo pohyblivou, a jakékoli další poplatky, které mohou platit v době, kdy lze přidělenou kapacitu využívat, hradí uživatelé soustavy, jejichž nabídka byla úspěšná.
21. Po ukončení každé aukce se zveřejní konečný výsledek aukce včetně informací o celkových přidělených kapacitách a zúčtovací ceně. Uživatelé soustavy, jejichž nabídka byla úspěšná, jsou informováni o objemu kapacity, která jim byla přidělena; individuální informace se sdělují pouze zúčastněným stranám.
22. Pokud anglická aukce neskončí do plánovaného zahájení (podle kalendáře aukcí) příští aukce kapacity na stejné období, je první aukce ukončena a žádná kapacita se nepřidělí. Tato kapacita je nabídnuta v následující příslušné aukci.
Článek 18
Algoritmus aukce s jednotnou cenou
1. Při aukci s jednotnou cenou je uspořádáno jediné nabídkové kolo, v němž uživatel soustavy nabízí cenu a množství.
2. Během nabídkového kola příslušné aukce mohou uživatelé soustavy předložit až deset nabídek. Jednotlivé nabídky se zpracovávají nezávisle na ostatních. Po ukončení nabídkového kola nelze zbývající nabídky změnit ani stáhnout.
3. V nabídce jsou uvedeny tyto informace:
a)
totožnost žádajícího uživatele soustavy;
b)
dotčený propojovací bod a směr toku;
c)
produkt standardní kapacity, pro který se o kapacitu žádá;
d)
objem kapacity pro příslušný produkt standardní kapacity, o který se žádá;
e)
minimální objem kapacity pro příslušný produkt standardní kapacity, o jehož přidělení podle příslušného algoritmu má uživatel soustavy zájem v případě, že mu není přidělen objem požadovaný v souladu s písmenem d);
f)
ceny nabídek, které nejsou nižší než vyvolávací cena za příslušný produkt standardní kapacity, které je uživatel soustavy ochoten za požadovanou kapacitu zaplatit. Nabídky, jejichž cena je nižší než cena vyvolávací, se nepřijímají.
4. Provozovatel přepravní soustavy seřadí všechny nabídky týkající se daného produktu standardní kapacity podle jejich ceny s uvedením nejvyšší ceny jako první.
5. Všechny zbývající nabídky v čase uzávěrky nabídkového kola se považují za závazné pro ty uživatele soustavy, kterým byl přidělen alespoň minimální objem kapacity požadovaný v souladu s odst. 3 písm. e).
6. Poté, co je sestaveno pořadí nabídek v souladu s odstavcem 4, a s výhradou odstavců 7 až 10 se kapacita na jednotlivé nabídky přiděluje podle pořadí jejich ceny. Všechny nabídky, kterým je kapacita přidělena, se považují za úspěšné. Po přidělení kapacity se zbývající nepřidělená kapacita o toto množství sníží.
7. Po použití odstavce 6 a s výhradou odstavce 9 platí, že pokud objem kapacity, na niž uživatel soustavy podal nabídku, překročí zbývající nepřidělenou kapacitu (po přidělení kapacity uživatelům soustavy, kteří podali nabídku vyšší), je tomuto uživateli soustavy přidělena kapacita rovnající se zbývající nepřidělené kapacitě.
8. Po použití odstavce 7 a s výhradou odstavce 9 platí, že pokud je ve dvou nebo více nabídkách uvedena stejná cena a objem příslušné kapacity, o který se celkově na základě těchto nabídek nadále žádá, překročí zbývající objem nepřidělené kapacity, zbývající nepřidělený objem se přidělí v poměrné výši k objemům, o něž se v těchto jednotlivých nabídkách žádá.
9. Je-li objem, který má být přidělen na nabídku podle odstavce 6, 7 nebo 8, nižší než minimální objem kapacity podle odst. 3 písm. e), tato nabídka se nezohlední a stává se neplatnou s tím, že se provede nové přidělení kapacity na zbývající cenovou nabídku či nabídky ve stejné výši podle odstavce 8 nebo (případně) přidělení kapacity na cenovou nabídku, která je další v pořadí, podle odstavce 6.
10. Je-li zbývající objem kapacity, která má být na některou nabídku přidělena podle odstavců 6, 7, 8 nebo 9, roven nule, není na tyto zbývající nabídky přidělena žádná další kapacita. Tyto nabídky se považují za neúspěšné.
11. Zúčtovací cena je stanovena jako cena nejnižší úspěšné nabídky, převýší-li poptávka nabídku za vyvolávací cenu. Ve všech ostatních případech se zúčtovací cena rovná ceně vyvolávací. Zúčtovací cenu příslušné aukce, která může být v souladu s čl. 26 odst. 2 cenou pevnou nebo pohyblivou, a jakékoli další poplatky, které mohou platit v době, kdy lze přidělenou kapacitu využívat, hradí uživatelé soustavy, jejichž nabídka byla úspěšná.
KAPITOLA IV
KOORDINACE PŘESHRANIČNÍ KAPACITY
Článek 19
Produkty koordinované kapacity
Provozovatelé sousedních přepravních soustav společně nabízejí produkty koordinované kapacity podle těchto zásad:
1)
na obou stranách propojovacího bodu se veškerá pevná kapacita nabízí jako kapacita koordinovaná, je-li na obou stranách propojovacího bodu pevná kapacita k dispozici;
2)
provozovatelé přepravních soustav nabízejí kapacitu pro příslušný produkt standardní kapacity na rezervační platformě v souladu s článkem 27 a v souladu s platným postupem přidělování stanoveným v kapitole III;
3)
koordinovaná kapacita, již mají dotčení provozovatelé přepravních soustav v daném propojovacím bodě nabízet, se sjednává prostřednictvím jednotného postupu přidělování;
4)
uživatelé soustavy dodržují platné podmínky smlouvy či smluv o přepravě dotčených provozovatelů přepravních soustav od okamžiku, kdy je přepravní kapacita sjednána;
5)
je-li na jedné straně propojovacího bodu k dispozici více pevné kapacity na příslušné období než na straně druhé, provozovatel přepravní soustavy, který má k dispozici většinu pevné kapacity, může přebývající kapacitu nabídnout uživatelům soustavy jako produkt nekoordinované kapacity v souladu s kalendářem aukcí a těmito pravidly:
a)
existuje-li na druhé straně propojovacího bodu smlouva o přepravě týkající se nekoordinované kapacity, lze kapacitu nabídnout jako nekoordinovanou v objemu a na dobu platnosti rezervace, jež nepřesahují objem a dobu platnosti stávající smlouvy o přepravě na druhé straně;
b)
pokud se na tuto přebývající kapacitu ustanovení odst. 5 písm. a) nevztahuje, lze ji nabízet nejvýše po dobu jednoho roku;
6)
nekoordinovanou kapacitu přidělenou v souladu s odstavcem 5 lze používat a nominovat jako takovou. Rovněž ji lze obchodovat na sekundárním trhu;
7)
provozovatelé sousedních přepravních soustav vytvoří pro koordinovanou kapacitu společný nominační postup, který uživatelům soustavy poskytne nástroj k nominaci přepravy plynu v jejich koordinované kapacitě prostřednictvím jediné nominace;
8)
povinnosti spojené s nabídkou koordinované kapacity se v přiměřené míře vztahují i na sekundární trhy s kapacitou. Aniž je dotčen odstavec 1, lze na sekundárním trhu kapacitu, jež byla původně přidělena jako kapacita koordinovaná, dále prodávat pouze jako kapacitu koordinovanou;
9)
pokud dva nebo více propojovacích bodů propojuje tytéž dva sousední vstupně-výstupní systémy, dotčení provozovatelé sousedních přepravních soustav nabídnou kapacitu dostupnou v příslušných propojovacích bodech v jednom virtuálním propojovacím bodě. Jsou-li zapojeni více než dva provozovatelé přepravních soustav, protože kapacitu v jednom nebo obou vstupně-výstupních systémech uvádí na trh více než jeden provozovatel přepravní soustavy, do virtuálního propojovacího bodu jsou v co největším možném rozsahu zapojeni všichni tito provozovatelé přepravních soustav. Ve všech případech je virtuální propojovací bod zřízen, jen pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
celková technická kapacita ve virtuálních propojovacích bodech se rovná součtu technických kapacit v jednotlivých propojovacích bodech, které se na virtuálních propojovacích bodech podílejí, nebo je vyšší než tento součet;
b)
tyto body usnadňují hospodárné a účelné využití soustavy, mimo jiné s ohledem na pravidla stanovená v článku 16 nařízení (ES) č. 715/2009.
Provozovatelé sousedních přepravních soustav zahájí nezbytnou analýzu a zřídí funkční virtuální propojovací body do pěti let po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 20
Koordinace v případě stávajících smluv o přepravě
1. Uživatelé soustavy, kteří jsou v okamžiku vstupu tohoto nařízení v platnost stranami stávajících smluv o přepravě v příslušných propojovacích bodech, by měli usilovat o uzavření dohody o koordinaci kapacity prostřednictvím smluvních ujednání (dále jen „koordinační dohoda“) v souladu s ustanoveními článku 19 tohoto nařízení. Tito uživatelé soustavy a provozovatelé přepravních soustav podávají příslušným národním regulačním orgánům zprávu o všech koordinačních dohodách, které všechny strany stávajících smluv o přepravě uzavřely. Na tomto základě národní regulační orgán zasílá agentuře zprávu o ročním pokroku dosaženém při koordinaci kapacity v příslušném členském státě. Agentura zveřejní zprávu o pokroku dosaženém při koordinaci kapacity dva roky po vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Provozovatelé přepravních soustav, kteří jsou stranami stávajících smluv o přepravě, se mohou kdykoliv zúčastnit diskusí týkajících se koordinační dohody, jsou-li přizváni uživateli soustavy, kteří jsou stranami stávajících smluv o přepravě.
3. Pokud příslušní uživatelé soustavy uzavřou koordinační dohodu, strany o zamýšlené koordinační dohodě bez zbytečného odkladu informují dotčené provozovatele přepravních soustav v daném propojovacím bodě a přistoupí se k převodu dotčené kapacity. V každém případě je koordinační dohoda provedena s výhradou platných podmínek příslušných stávajících smluv o přepravě. Jakmile je koordinační dohoda provedena, s příslušnou kapacitou se nakládá jako s kapacitou koordinovanou.
4. Doba platnosti koordinačních dohod týkajících se kapacity koordinované na základě změn stávajících smluv v každém případě nepřesáhne dobu platnosti původních smluv o přepravě.
5. Veškerá kapacita se koordinuje při první možné příležitosti. Stávající smlouvy o přepravě týkající se nekoordinované kapacity nelze po dni ukončení jejich platnosti obnovit, prodloužit ani odložit. Tato kapacita se ke dni ukončení platnosti smluv o přepravě uvolní.
KAPITOLA V
PŘERUŠITELNÁ KAPACITA
Článek 21
Přidělování služeb přerušitelné kapacity
1. Provozovatelé přepravních soustav nabízejí denní produkt pro přerušitelnou kapacitu v obou směrech v těch propojovacích bodech, v nichž je sice nabízena kapacita pevná, ale v režimu na následující den již byla vyprodána. V propojovacích bodech s jednosměrným tokem, v nichž je technická kapacita nabízena pouze v jednom směru, nabízejí provozovatelé přepravních soustav denní produkt pro přerušitelnou kapacitu v opačném směru. Provozovatelé přepravní soustavy mohou produkty přerušitelné kapacity nabízet i s delší dobou platnosti rezervace.
2. Je-li přerušitelná kapacita nabízena, nemá to nepříznivý dopad na nabízený objem pevné kapacity. Provozovatelé přepravních soustav nesmějí vyčleňovat kapacitu, již lze nabízet jako kapacitu pevnou, za účelem její nabídky jako kapacity přerušitelné.
3. Jsou-li nabízeny jiné produkty přerušitelné kapacity než produkty denní, vztahují se tytéž produkty standardní kapacity pro pevnou kapacitu i na kapacitu přerušitelnou, pokud jde o dobu platnosti jejich rezervace.
4. Je-li přerušitelná kapacita nabízena, přiděluje se s výjimkou vnitrodenní přerušitelné kapacity prostřednictvím aukčního procesu.
5. Vnitrodenní přerušitelná kapacita se přiděluje postupem nadnominace.
6. Vnitrodenní přerušitelná kapacita se přiděluje pouze v případě, že pevná kapacita, ať už kapacita technická, nebo dodatečná, byla vyprodána.
7. Jsou-li aukce produktů přerušitelné kapacity pořádány v delším než vnitrodenním intervalu, provozovatelé přepravních soustav zveřejní před začátkem aukčního procesu nabízené objemy přerušitelné kapacity (pokud jsou známy).
8. Je-li přerušitelná kapacita nabízena, přiděluje se s výjimkou vnitrodenní přerušitelné kapacity prostřednictvím samostatné aukce poté, co byla přidělena pevná kapacita se stejnou dobou platnosti rezervace, a zároveň dříve, než začne aukce pevné kapacity s kratší dobou platnosti rezervace.
9. Jsou-li aukce přerušitelné kapacity nabízeny, provádějí se v souladu se stejnými zásadami pořádání a ve stejných lhůtách, jaké platí pro pevnou kapacitu. Přesné lhůty pro aukce přerušitelné kapacity jsou s výjimkou vnitrodenní přerušitelné kapacity podrobně stanoveny v kalendáři aukcí.
Článek 22
Minimální doba předstihu před přerušením
1. Na přerušitelnou kapacitu se vztahuje minimální doba předstihu před přerušením, o níž společně rozhodují provozovatelé sousedních přepravních soustav.
2. Standardní minimální doba předstihu před přerušením pro danou plynárenskou hodinu je čtyřicet pět minut po začátku renominačního cyklu pro tuto plynárenskou hodinu. Pokud si dva provozovatelé přepravních soustav přejí dobu předstihu před přerušením zkrátit, podléhá jakákoli související dohoda, již tito provozovatelé přepravních soustav mezi sebou uzavřou, schválení příslušného národního regulačního orgánu.
Článek 23
Koordinace procesu přerušení
Provozovatel přepravní soustavy, který vyvolá přerušení, uvědomí příslušného provozovatele sousední přepravní soustavy. Provozovatelé sousedních přepravních soustav co nejdříve uvědomí své příslušné uživatele soustavy, kteří jsou přerušením dotčeni, avšak náležitě při tom dbají o spolehlivost informací.
Článek 24
Stanovená posloupnost přerušení
1. Pořadí, v jakém se přerušení provádí, pokud celkový počet nominací překročí množství plynu, který může protékat určitým propojovacím bodem, je stanoveno na základě časového razítka příslušných smluv o přepravě pro přerušitelnou kapacitu. V případě přerušení mají přednost smlouvy o přepravě, které vstoupily v platnost dříve, před smlouvami o přepravě, které vstoupily v platnost později.
2. Pokud jsou po uplatnění postupu popsaného v odstavci 1 uvedeny v příkazu k přerušení dvě nebo více nominací ve stejném pořadí a provozovatel přepravní soustavy je nepřeruší všechny, uplatní se poměrné snížení těchto jednotlivých nominací.
3. Aby byly zohledněny rozdíly mezi různými službami přerušitelné kapacity v rámci Unie, provozovatelé sousedních přepravních soustav provádějí a koordinují společné postupy stanovené v tomto článku podle situace v jednotlivých propojovacích bodech.
Článek 25
Důvody přerušení
Provozovatelé přepravních soustav uvedou důvody přerušení buď přímo ve svých smlouvách o přepravě pro přerušitelnou kapacitu, nebo v obecných podmínkách, jimiž se tyto smlouvy řídí. Důvody přerušení mohou mimo jiné zahrnovat kvalitu, tlak, teplotu a modely toku plynu, využívání smluv o pevné kapacitě, údržbu, omezení v dodávce a odběru plynu ze soustavy, závazky veřejné služby a řízení kapacity vyplývající z postupů pro řízení překročení kapacity.
KAPITOLA VI
TARIFY A PLATFORMY PRO REZERVACI KAPACITY
Článek 26
Tarify
1. Jako vyvolávací cena při všech aukcích všech produktů standardní kapacity pro pevnou a přerušitelnou kapacitu se použije tarif vypočítaný metodikou stanovenou a/nebo schválenou národním regulačním orgánem nebo tarif stanovený a/nebo schválený národním regulačním orgánem.
2. Splatná cena určená při aukci kapacity může být cenou pevnou nebo pohyblivou nebo podléhat jiným ujednáním stanoveným v platném regulačním rámci. Pevnou cenu tvoří tarif platný v době konání aukce navýšený o aukční prémii. Pohyblivou cenu tvoří tarif platný v době, kdy je kapacitu možno využít, navýšený o aukční prémii. Ujednání se mohou u kapacit v koordinovaném produktu na obou stranách propojovacího bodu lišit.
3. Odpovídající tarifní režim k provádění tohoto nařízení je v náležité lhůtě stanoven na úrovni Unie a/nebo jednotlivých členských států. Tento režim umožní řádné zavedení mechanismů přidělování kapacity stanovených tímto nařízením, aniž by měl negativní dopad na příjmy a peněžní toky provozovatelů přepravních soustav v důsledku provádění tohoto nařízení, zejména ustanovení týkajících se vyčleňování určitého podílu kapacity, včetně kapacity nové, v souladu s čl. 2 odst. 3, čl. 8 odst. 7 a 8 a čl. 19 odst. 5 písm. b).
4. Příjmy z aukcí koordinované kapacity musí být rozděleny mezi provozovatele přepravních soustav, kteří vkládají kapacitu do kapacity koordinované. Vyvolávací cenou koordinované kapacity je součet vyvolávacích cen kapacit v koordinované kapacitě. Všechny příjmy z prodeje koordinované kapacity se provozovatelům přepravních soustav přidělují po každé transakci s kapacitou.
5. Příjmy z vyvolávací ceny koordinované kapacity se provozovatelům přepravních soustav přidělují v poměru k vyvolávacím cenám jejich kapacit v koordinované kapacitě. Příjmy z aukční prémie plynoucí z koordinované kapacity, účtované k vyvolávací ceně, se rozdělují podle dohody mezi provozovateli přepravních soustav, kterou před aukcí případně schvaluje příslušný národní regulační orgán. Pokud žádná dohoda před aukcí uzavřena není, příjmy z aukční prémie plynoucí z koordinované kapacity se provozovatelům přepravních soustav přidělí v rovném poměru.
6. Národní regulační orgány schvalují mechanismy zpětného získávání přeplatků a nedoplatků. Je-li uplatňován režim cenového stropu, národní regulační orgán schvaluje způsob použití příjmů z cen kapacity, které překračují příslušný tarif.
Článek 27
Platformy pro rezervaci kapacity
1. Provozovatelé přepravních soustav toto nařízení uplatňují tak, že nabízejí kapacitu prostřednictvím jedné společné internetové rezervační platformy nebo omezeného počtu těchto platforem. Provozovatelé přepravních soustav mohou tyto platformy provozovat sami nebo prostřednictvím dohodnuté strany, která v případě potřeby jedná jejich jménem s uživateli soustavy.
2. Společné rezervační platformy uplatňují tato pravidla:
a)
uplatňují se postupy pro nabídku a přidělování veškeré kapacity v souladu s kapitolou III;
b)
přednostně je zaveden proces, kterým se nabízí pevná koordinovaná kapacita v souladu s kapitolou IV;
c)
jsou zajištěny funkce, které uživatelům soustavy umožňují nabízet a získávat sekundární kapacitu;
d)
aby uživatelé soustavy mohli využívat služeb rezervačních platforem, přistoupí na všechny platné právní a smluvní požadavky, které jim umožní rezervovat a využívat kapacitu v příslušné síti provozovatelů přepravních soustav v rámci smlouvy o přepravě, a tyto požadavky dodržují;
e)
kapacita v jediném propojovacím bodě nebo virtuálním propojovacím bodě není nabízena na více než jedné rezervační platformě.
3. Vytvoření jedné společné rezervační platformy nebo omezeného počtu těchto platforem usnadní a zjednoduší rezervování kapacity v propojovacích bodech v celé Unii ve prospěch uživatelů soustavy. Za tímto účelem uspořádá síť ENTSOG do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost veřejnou konzultaci, aby zjistila tržní potřeby. Konzultace nepotrvá déle než šest měsíců a v jejím rámci síť ENTSOG rovněž zveřejní zprávu o výsledcích této konzultace. Zpráva určí možnosti, jak zjištěné tržní potřeby realizovat s ohledem na náklady a čas tak, aby provozovatelé přepravní soustavy nebo třetí strany jejich jménem realizovaly možnost nejvhodnější. Síť ENTSOG a agentura tento proces případně usnadní.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 6 odst. 1 písm. a), toto nařízení se použije od 1. listopadu 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. října 2013.
RÈGLEMENT (UE) No 984/2013 DE LA COMMISSION
du 14 octobre 2013
relatif à l’établissement d’un code de réseau sur les mécanismes d’attribution des capacités dans les systèmes de transport de gaz et complétant le règlement (CE) no 715/2009 du Parlement européen et du Conseil
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 715/2009 du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 concernant les conditions d’accès aux réseaux de transport de gaz naturel et abrogeant le règlement (CE) no 1775/2005 (1), et notamment son article 6, paragraphe 11,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 715/2009 établit des règles non discriminatoires relatives aux conditions d’accès aux réseaux de transport de gaz naturel et destinées à assurer le bon fonctionnement du marché intérieur du gaz.
(2)
Dans la plupart des cas, il n’est ni économique, ni efficace de dupliquer les systèmes de transport de gaz. La concurrence sur les marchés du gaz naturel nécessite donc que tous les utilisateurs du réseau bénéficient d’un accès transparent et non discriminatoire à l’infrastructure gazière. Or, dans une grande partie de l’Union, l’inégalité et l’opacité de l’accès aux capacités de transport reste un obstacle majeur pour parvenir à une concurrence effective sur le marché de gros. En outre, le fait que les règles nationales diffèrent d’un État membre à un autre est un frein à la création d’un marché intérieur du gaz efficace.
(3)
L’utilisation inefficace des gazoducs à haute pression de l’Union et les limites à leur accès créent des conditions de marché qui ne sont pas optimales. Un système plus transparent, efficace et non-discriminatoire d’attribution des capacités limitées de transport doit être mis en œuvre dans les réseaux gaziers européens à haute pression de l’Union, afin que la compétition transfrontière puisse se développer davantage et que l’intégration des marchés progresse. Les parties prenantes se sont toujours prononcées en faveur de l’élaboration de règles en ce sens.
(4)
L’établissement d’une concurrence effective entre les fournisseurs, qu’ils se trouvent à l’intérieur ou à l’extérieur de l’Union, implique qu’ils soient en mesure de recourir aux systèmes de transport existants avec la souplesse nécessaire pour acheminer leur gaz en fonction des signaux de prix. Seul un ensemble performant de réseaux de transport interconnectés, offrant à tous des conditions égales d’accès, peut permettre au gaz de circuler librement dans toute l’Union. Un tel réseau, à son tour, est susceptible d’attirer plus de fournisseurs, d’accroître la liquidité au niveau des plateformes d’échange et de contribuer à l’établissement de mécanismes de découverte des prix du gaz efficaces et donc équitables, basés sur le principe de l’offre et de la demande.
(5)
Le présent règlement établissant un code de réseau sur les mécanismes d’attribution des capacités dans les systèmes de transport de gaz vise à instaurer le degré d’harmonisation nécessaire dans toute l’Europe. De telles décisions devraient être prises sur la base d’une consultation des parties intéressées à laquelle participent les parties au point d’interconnexion concerné. La mise en œuvre effective du présent règlement nécessite en outre d’introduire des systèmes tarifaires compatibles avec les mécanismes d’attribution des capacités proposés dans le présent règlement, afin d’éviter que sa mise en œuvre n’ait des effets préjudiciables sur les produits et les flux de trésorerie des gestionnaires de réseau de transport.
(6)
La base juridique du présent règlement est le règlement (CE) no 715/2009, qu’il complète et dont il fait partie intégrante. Par conséquent, les références au règlement (CE) no 715/2009 dans d’autres actes juridiques s’entendent comme des références au présent règlement. Le présent règlement ne s’applique pas aux systèmes de transport de gaz naturel situés dans les États membres pendant la durée des dérogations accordées au titre de l’article 49 de la directive 2009/73/CE du Parlement européen et du Conseil (2). Le présent règlement s’applique aux capacités non exemptées dans de grandes infrastructures nouvelles bénéficiant d’une dérogation en vertu de l’article 32 de la directive 2009/73/CE ou en vertu de l’article 18 de l’ancienne directive 2003/55/CE du Parlement européen et du Conseil (3), pour autant que l’application du présent règlement ne remette pas en cause cette dérogation et compte tenu du caractère spécifique des interconnecteurs lors du groupement.
(7)
Le présent règlement a été établi conformément à la procédure fixée à l’article 6 du règlement (CE) no 715/2009. Il harmonise en outre les règles énoncées à l’article 16 dudit règlement et complète les principes des mécanismes d’attribution des capacités et les procédures de gestion de la congestion en ce qui concerne les gestionnaires de réseau de transport prévus à l’annexe I, point 2.1, du règlement (CE) no 715/2009.
(8)
Le présent règlement est sans préjudice de l’application des règles de concurrence au niveau national et de l’Union, en particulier l’interdiction des ententes restrictives (article 101 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne) et d’abus de position dominante (article 102 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne). Les mécanismes de répartition des capacités mis en place devraient être conçus de manière à éviter le verrouillage des marchés de la fourniture en aval.
(9)
Le présent règlement est sans préjudice des obligations de service public auxquelles est soumis un gestionnaire de réseau de transport conformément à l’article 3 de la directive 2009/73/CE.
(10)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l’avis du comité institué conformément à l’article 51 de la directive 2009/73/CE.
(11)
Les autorités de régulation nationales et les gestionnaires de réseau de transport devraient prendre en considération les meilleures pratiques et s’efforcer d’harmoniser les processus de mise en œuvre du présent règlement. L’Agence et les autorités de régulation nationales devraient veiller, en agissant conformément à l’article 7 du règlement (CE) no 713/2009 du Parlement européen et du Conseil (4), à ce que soient mis en œuvre de la manière la plus efficace, aux points d’interconnexion concernés dans l’Union, des mécanismes d’attribution de capacité.
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Objet
Le présent règlement établit un code de réseau qui définit des mécanismes standard de répartition des capacités pour les réseaux de transport de gaz. Le mécanisme standard d’attribution des capacités comprend une procédure d’enchères pour les points d’interconnexion concernés au sein de l’Union et pour les produits de capacité transfrontalière standard à proposer et à attribuer. Le présent règlement définit comment les gestionnaires de réseau de transport adjacents coopèrent en vue de faciliter les ventes de capacités, compte tenu des règles générales, aussi bien commerciales que techniques, relatives aux mécanismes d’attribution des capacités.
Article 2
Champ d’application
1. Le présent règlement s’applique aux points d’interconnexion. Il peut également s’appliquer aux points d’entrée et de sortie en provenance et à destination de pays tiers, dès lors que l’autorité de régulation nationale compétente adopte une décision en ce sens. Le présent règlement ne s’applique pas aux points de sortie vers les consommateurs finaux et les réseaux de distribution, les points d’entrée depuis les terminaux et les sites de production de gaz naturel liquéfié (GNL), et les points d’entrée et de sortie à destination ou en provenance d’installations de stockage.
2. Le présent règlement s’applique à toutes les capacités techniques et interruptibles aux points d’interconnexion ainsi qu’aux capacités additionnelles visées au point 2.2.1 de l’annexe I du règlement (CE) no 715/2009. Le présent règlement ne s’applique pas aux points d’interconnexion entre États membres lorsqu’un de ces États membres bénéficie d’une dérogation sur la base de l’article 49 de la directive 2009/73/CE.
3. L’article 8, paragraphes 1 à 7, les articles 11 à 18, l’article 19, paragraphe 2, et les articles 21 à 27 ne s’appliquent pas aux nouvelles capacités techniques à attribuer par des procédures ouvertes d’attribution de nouvelles capacités techniques telles que des procédures «open season», à l’exception des capacités invendues après avoir été initialement offertes au moyen de telles procédures.
4. En cas d’application de méthodes d’attribution implicites, les autorités de régulation nationales peuvent décider de ne pas appliquer les articles 8 à 27.
5. Afin d’éviter le verrouillage des marchés de la fourniture en aval, les autorités nationales compétentes peuvent, après consultation des utilisateurs du réseau, décider de prendre des mesures proportionnées pour limiter au préalable les offres émanant d’un utilisateur quelconque du réseau pour des capacités à des points d’interconnexion à l’intérieur d’un État membre.
Article 3
Définitions
Aux fins du présent règlement, les définitions figurant à l’article 2 du règlement (CE) no 715/2009 et à l’article 2 du règlement 2009/73/CE s’appliquent. En outre, on entend par:
1)
«enchère ascendante»: une enchère au cours de laquelle un utilisateur du réseau indique pour quelles quantités il enchérit pour des paliers de prix définis, qui sont annoncés séquentiellement;
2)
«calendrier d’enchères»: un tableau affichant les informations relatives à des enchères spécifiques, publié par le REGRTG en janvier de chaque année civile pour les enchères ayant lieu au cours de la période de mars à février de l’année civile suivante, et constitué de l’ensemble des dates et horaires pertinents pour les enchères, y compris leurs dates de début et les produits standard de capacité auxquels elles s’appliquent;
3)
«tour d’enchères»: la période de temps durant laquelle les utilisateurs du réseau peuvent soumettre, modifier et retirer des offres;
4)
«capacité groupée», un produit standard de capacité offert sur une base ferme qui comprend, des deux côtés de chaque point d’interconnexion, une capacité à l’entrée et une à la sortie qui se correspondent;
5)
«capacités en concurrence», des capacités pour lesquelles les capacités disponibles dans l’une des enchères concernées ne peuvent être attribuées sans réduire entièrement ou partiellement les capacités disponibles dans l’autre enchère concernée;
6)
«première sous-cotation»: le fait, pour la demande totale de l’ensemble des utilisateurs du réseau, d’être inférieure aux capacités offertes à la fin du deuxième tour d’enchères ou d’un tour d’enchères ultérieur;
7)
«journée gazière»: la période allant de 5 h 00 à 5 h 00 TUC le jour suivant pour l’heure d’hiver et de 4 h 00 à 4 h 00 TUC le jour suivant lorsque l’heure d’été est appliquée;
8)
«méthode d’attribution implicite»: une méthode d’attribution visant à attribuer simultanément, éventuellement au moyen d’une enchère, des capacités de transport et une quantité correspondante de gaz;
9)
«accord d’interconnexion»: un accord conclu par des gestionnaires de réseau de transport adjacents dont les systèmes sont connectés à un point d’interconnexion donné, qui précise les conditions, procédures opérationnelles et dispositions qui s’appliquent à la livraison et/ou à l’enlèvement de gaz au point d’interconnexion, dans le but de favoriser une bonne interopérabilité entre les réseaux de transport interconnectés;
10)
«point d’interconnexion», un point physique ou virtuel reliant des systèmes entrée-sortie adjacents ou reliant un système entrée-sortie à un interconnecteur, dans la mesure où ces points font l’objet de procédures de réservation par les utilisateurs du réseau;
11)
«grand palier de prix»: un montant fixe ou variable défini par point d’interconnexion et par produit standard de capacité;
12)
«surnomination»: le droit des utilisateurs du réseau remplissant des exigences minimales en matière de soumission de nominations qui leur permettent de demander des capacités interruptibles à tout moment au sein d’une journée par la soumission d’une nomination qui fait passer le volume total de leurs nominations à un niveau supérieur à leurs capacités contractuelles;
13)
«prix de réserve»: le prix plancher admissible de l’enchère;
14)
«petit palier de prix»: un montant fixe ou variable défini par point d’interconnexion et par produit standard de capacité, qui est inférieur au grand palier de prix;
15)
«produit standard de capacité»: un volume donné de capacité de transport sur une période de temps donnée, à un point d’interconnexion donné;
16)
«enchère à prix uniforme»: une enchère au cours de laquelle l’utilisateur, dans le cadre d’une seule phase d’enchère, offre une quantité et un prix, tous les utilisateurs du réseau ayant réussi à obtenir des capacités payant le prix de l’offre la plus basse ayant été retenue au terme de l’enchère;
17)
«point d’interconnexion virtuel», deux points d’interconnexion ou plus qui relient entre eux deux systèmes d’entrée-sortie adjacents donnés afin qu’ils ne fournissent, ainsi intégrés, qu’un seul service de capacités;
18)
«capacité infrajournalière», les capacités offertes et attribuées après la fermeture des enchères de capacités à un jour, pour la journée en cause.
CHAPITRE II
PRINCIPES DE COOPÉRATION
Article 4
Coordination de la maintenance
Si la maintenance d’un gazoduc ou d’une partie d’un réseau de transport a une incidence sur le volume des capacités de transport qui peuvent être offertes aux points d’interconnexion, le ou les gestionnaires de réseau de transport coopèrent pleinement avec le ou les gestionnaires de réseau de transport adjacents en ce qui concerne leurs plans de maintenance respectifs, afin de réduire l’incidence sur les flux de gaz et les capacités potentiels aux points d’interconnexion.
Article 5
Standardisation des communications
1. Les gestionnaires de réseau de transport coordonnent la mise en place de procédures de communication standard, de systèmes d’information coordonnés et de communications électroniques en ligne compatibles, par exemple au moyen de formats et de protocoles d’échange de données communs, et conviennent de principes régissant le traitement de ces données.
2. Les procédures de communication standard comprennent notamment les procédures relatives à l’accès des utilisateurs du réseau au système d’enchères du gestionnaire de réseau de transport ou à une plateforme de réservation et à l’examen des informations fournies sur les enchères. Le calendrier et le contenu des données à échanger sont conformes aux dispositions du chapitre III.
3. Les procédures de communication standard adoptées par les gestionnaires de réseau de transport comprennent un plan de mise en œuvre et prévoient une durée d’applicabilité conforme au développement de la ou des plateformes de réservation prévues à l’article 27. Les gestionnaires de réseau de transport assurent la confidentialité des informations commercialement sensibles.
Article 6
Calcul et maximisation des capacités
1. La capacité technique maximale est mise à la disposition des utilisateurs du réseau, en tenant compte de l’intégrité du système, de la sécurité et de l’exploitation efficace du réseau.
a)
Afin de maximiser l’offre de capacité groupée par l’optimisation des capacités techniques, les gestionnaires de réseau de transport prennent les mesures suivantes aux points d’interconnexion, en donnant la priorité aux points d’interconnexion où il existe une congestion contractuelle conformément au point 2.2.3, paragraphe 1, de l’annexe I du règlement (CE) no 715/2009: pour le 4 février 2015 au plus tard, les gestionnaires de réseau de transport mettent en place et appliquent une méthode commune qui définit les mesures spécifiques à prendre par les gestionnaires de réseau de transport respectifs pour parvenir à l’optimisation requise:
1)
la méthode commune comporte une analyse approfondie des capacités techniques, y compris tout écart de capacité entre les deux côtés du point d’interconnexion, ainsi que les mesures spécifiques et le calendrier détaillé (tenant compte des incidences éventuelles et mentionnant les approbations de régulation nécessaires pour recouvrer les coûts et adapter le régime de régulation) requis pour maximiser l’offre de capacité groupée. Ces mesures spécifiques ne portent pas atteinte à l’offre de capacités à d’autres points des réseaux en question ni aux points vers les réseaux de distribution pertinents pour la sécurité d’approvisionnement des clients finaux, notamment ceux desservant des installations de stockage, des terminaux GNL et des clients protégés tels que définis dans le règlement (UE) no 994/2010 du Parlement européen et du Conseil (5). L’analyse approfondie devrait tenir compte des hypothèses formulées dans le plan décennal de développement du réseau à l’échelle de l’Union visé à l’article 8 du règlement (CE) no 715/2009, des plans d’investissement nationaux, des obligations applicables en vertu du droit national ainsi que des obligations contractuelles applicables;
2)
les gestionnaires de réseau de transport concernés appliquent une approche dynamique pour réviser le calcul des capacités techniques, le cas échéant conjointement avec le calcul dynamique appliqué pour la capacité additionnelle sur la base du point 2.2.2, paragraphe 2, de l’annexe I du règlement (CE) no 715/2009, en déterminant conjointement la fréquence appropriée de révision du calcul par point d’interconnexion, compte tenu des spécificités de chacun d’eux;
3)
les gestionnaires de réseau de transport adjacents intègrent dans la méthode commune les autres gestionnaires de réseau de transport spécifiquement affectés par le point d’interconnexion;
4)
les gestionnaires de réseau de transport tiennent compte, lors de la révision du calcul de la capacité technique, des informations que les utilisateurs du réseau communiquent éventuellement en ce qui concerne les flux futurs attendus.
b)
les gestionnaires de réseau de transport évaluent conjointement au moins les paramètres suivants et les ajustent s’il y a lieu:
1)
les engagements en matière de pression;
2)
tous les scénarios pertinents d’offre et de demande, y compris des informations détaillées sur les conditions climatiques de référence et les configurations de réseau associées à des scénarios extrêmes;
3)
le pouvoir calorifique.
2. Lorsque l’optimisation de la capacité technique entraîne des coûts pour les gestionnaires de réseau de transport, en particulier des coûts qui les affectent de manière inégale de part et d’autre d’un point d’interconnexion, les gestionnaires de transport sont autorisés à recouvrer ces coûts encourus en vue d’accroître l’efficience sur la base du cadre établi par les autorités de régulation compétentes conformément à l’article 13 du règlement (CE) no 715/2009 ou à l’article 42 de la directive 2009/73/CE. L’article 8, paragraphe 1, du règlement (CE) no 713/2009 s’applique.
3. Le cas échéant, les autorités de régulation nationales consultent les utilisateurs du réseau sur la méthode de calcul utilisée et sur l’approche commune.
4. Les changements du volume des capacités groupées offertes aux points d’interconnexion en conséquence de la procédure prévue au paragraphe 1 du présent article sont repris dans le rapport de l’Agence publié conformément à l’annexe I, point 2.2.1, paragraphe 2, du règlement (CE) no 715/2009.
Article 7
Échange d’informations entre gestionnaires de réseau de transport adjacents
1. Les gestionnaires de réseau de transport adjacent s’échangent régulièrement des informations relatives aux nominations, renominations, mises en correspondance et confirmations aux points d’interconnexion pertinents.
2. Les gestionnaires de réseau de transport adjacents s’échangent des informations sur la maintenance de leur propre réseau de transport afin de contribuer au processus de prise de décision en ce qui concerne l’utilisation technique des points d’interconnexion. Les procédures d’échange de données entre les gestionnaires de réseau de transport sont incluses dans leur accord d’interconnexion respectif.
CHAPITRE III
ATTRIBUTION DE CAPACITÉS FERMES
Article 8
Méthode d’attribution
1. Les capacités aux points d’interconnexion sont attribuées au moyen d’enchères.
2. Le même type d’enchère est utilisé pour tous les points d’interconnexion. Les différents processus d’enchères commencent simultanément pour tous les points d’interconnexion concernés. Chaque processus d’enchères se rapporte à un produit standard de capacité donné et attribue des capacités indépendamment de tous les autres processus d’enchères sauf lorsque, sous réserve de l’accord des gestionnaires de réseau de transport directement concernés et de l’approbation des autorités de régulation nationales concernées, des capacités en concurrence sont attribuées.
3. Les produits standard de capacité suivent un ordre logique selon lequel les produits couvrant une capacité annuelle sont proposés en premier, suivis du produit dont la maturité est immédiatement inférieure pour une utilisation pendant la période concernée. L’échelonnement des enchères prévues aux articles 11 à 15 respecte ce principe.
4. Les règles sur les produits standard de capacité prévues à l’article 9 et sur les enchères prévues aux articles 11 à 15 s’appliquent aux offres de capacités groupées et non groupées à un point d’interconnexion donné.
5. Pour une enchère donnée, la disponibilité des produits standard de capacité est communiquée conformément aux dispositions des articles 11 à 15 et au calendrier des enchères.
6. À chaque point d’interconnexion, un volume au moins égal à 20 % des capacités techniques est mis de côté et proposé conformément au paragraphe 7, pour autant que les capacités disponibles, au moment où le présent règlement entre en vigueur, soient supérieures ou égales à la part de capacités techniques à mettre de côté. Si les capacités disponibles, au moment où le présent règlement entre en vigueur, sont inférieures à la part de capacités techniques à mettre de côté, la totalité des capacités disponibles est mise de côté. Ces capacités sont proposées conformément au paragraphe 7, point b), et toute capacité restante mise de côté est proposée conformément au paragraphe 7, point a).
7. Toute capacité mise de côté conformément au paragraphe 6 est proposée conformément aux dispositions suivantes:
a)
un volume au moins égal à 10 % des capacités techniques à chaque point d’interconnexion est proposé au plus tôt lors de l’enchère annuelle pour les capacités annuelles prévue à l’article 11 et qui a lieu conformément au calendrier des enchères au cours de la cinquième année gazière qui précède le début de l’année gazière concernée; et
b)
un volume supplémentaire au moins égal à 10 % des capacités techniques à chaque point d’interconnexion est proposé en premier lieu au plus tôt lors de l’enchère annuelle pour les capacités trimestrielles prévue à l’article 12 et qui a lieu conformément au calendrier des enchères au cours de l’année gazière qui précède le début de l’année gazière concernée.
8. Dans le cas d’une nouvelle capacité, un volume au moins égal à 10 % des capacités techniques à chaque point d’interconnexion est mis de côté et proposé au plus tôt lors de l’enchère annuelle pour les capacités trimestrielles prévue à l’article 12 et qui a lieu conformément au calendrier des enchères au cours de l’année gazière qui précède le début de l’année gazière concernée.
9. La part exacte des capacités à mettre de côté conformément aux paragraphes 6 et 8 fait l’objet d’une consultation des parties prenantes, d’un alignement entre les gestionnaires de réseau de transport et d’une approbation des autorités de régulation nationales pour chaque point d’interconnexion. Les autorités de régulation nationales apprécient notamment l’opportunité de mettre de côté une part plus importante pour les capacités de maturité plus courte afin d’éviter le verrouillage des marchés de la fourniture en aval.
Article 9
Produits standard de capacité
1. Les gestionnaires de réseau de transport offrent sur une base annuelle, trimestrielle, mensuelle, journalière et infrajournalière des produits standard de capacité.
2. Les produits standard de capacité annuels sont les capacités susceptibles de faire l’objet, par un utilisateur du réseau, d’une offre portant sur une quantité donnée pour l’ensemble des journées gazières d’une année gazière donnée (commençant le 1er octobre).
3. Les produits standard de capacité trimestriels sont les capacités susceptibles de faire l’objet, par un utilisateur du réseau, d’une offre portant sur une quantité donnée pour l’ensemble des journées gazières d’un trimestre gazier donné (commençant le 1er octobre, le 1er janvier, le 1er avril ou le 1er juillet).
4. Les produits standard de capacité mensuels sont les capacités susceptibles de faire l’objet, par un utilisateur du réseau, d’une offre portant sur une quantité donnée pour l’ensemble des journées gazières d’un mois civil donné (commençant le premier jour de chaque mois).
5. Les produits standard de capacité journaliers sont les capacités susceptibles de faire l’objet, par un utilisateur du réseau, d’une offre portant sur une quantité donnée pour une journée gazière donnée.
6. Les produits standard de capacité infrajournaliers sont les capacités susceptibles de faire l’objet, par un utilisateur du réseau, d’une offre portant sur une quantité donnée depuis une heure de début au cours d’une journée gazière particulière jusqu’à la fin de celle-ci.
Article 10
Unité employée pour les capacités
Les capacités proposées sont exprimées en unités d’énergie par unité de temps. Les unités suivantes sont utilisées: le kWh/h ou le kWh/jour. Dans le cas des kWh/jour, on suppose un débit constant tout au long de la journée gazière.
Article 11
Enchères annuelles pour les capacités annuelles
1. Les enchères pour les capacités annuelles ont lieu une fois par an.
2. Les capacités pour chaque produit standard de capacité annuelle sont mises aux enchères via une enchère annuelle pour les capacités annuelles selon un algorithme d’enchère ascendante, conformément à l’article 17.
3. Le processus d’enchère ne porte pas sur des capacités au-delà des 15 années suivantes.
4. Les enchères annuelles pour les capacités annuelles commencent le premier lundi du mois de mars de chaque année, sauf indication contraire du calendrier des enchères.
5. Au cours des enchères annuelles pour les capacités annuelles, les utilisateurs du réseau peuvent participer à une ou plusieurs enchères ayant lieu en même temps pour chaque point d’interconnexion afin de pouvoir faire une offre pour des produits standard de capacité.
6. La capacité devant être offerte au cours des enchères annuelles pour les capacités annuelles est égale à:
sachant que:
A
est égal à la capacité technique du gestionnaire de réseau de transport pour chacun des produits standard de capacité;
B
est égal, pour les enchères annuelles proposant des capacités pour les cinq prochaines années, au volume des capacités techniques (A) mises de côté conformément à l’article 8, paragraphe 7, point b); est, pour les enchères annuelles proposant des capacités au-delà des cinq prochaines années, le volume de capacités techniques (A) mises de côté conformément à l’article 8, paragraphe 7;
C
est égal aux capacités techniques précédemment vendues, corrigé des capacités qui sont proposées à nouveau conformément aux procédures de gestion de la congestion applicables;
D
est égal aux capacités additionnelles pour l’année, le cas échéant.
7. Les capacités proposées peuvent être soit groupées, soit non groupées, conformément à l’article 19. Cette disposition s’applique également à toutes les ventes aux enchères qui sont prévues par les articles 12 à 15.
8. Un mois avant le début des enchères, les gestionnaires de réseau de transport notifient aux utilisateurs du réseau les volumes de capacités techniques qui seront proposées pour chaque année au cours des prochaines enchères annuelles pour les capacités annuelles. Ils notifient également aux utilisateurs du réseau l’éventuelle disponibilité de capacités additionnelles.
9. Les phases de chacune des enchères ont lieu de 8 h 00 TUC à 17 h 00 TUC (heure d’hiver) ou de 7 h 00 TUC à 16 h 00 TUC (heure d’été) chaque journée gazière pertinente. Les tours d’enchères sont ouvertes et closes au cours de chaque journée gazière, comme prévu à l’article 17, paragraphe 2.
10. Les attributions résultant des enchères sont communiquées le plus rapidement possible, et au plus tard le jour ouvrable suivant la clôture du tour d’enchères, simultanément aux différents utilisateurs du réseau ayant participé aux enchères correspondantes.
11. Des informations agrégées sur les résultats des enchères sont mises à la disposition du marché.
Article 12
Enchères annuelles pour les capacités trimestrielles
1. Les enchères annuelles pour les capacités trimestrielles ont lieu une fois par an.
2. Les capacités pour chaque produit standard de capacité trimestriel sont mises aux enchères via une enchère annuelle pour les capacités trimestrielles selon un algorithme d’enchère ascendante, conformément à l’article 17.
3. Chaque année gazière, les capacités pour chaque trimestre depuis le premier trimestre (octobre à décembre) jusqu’au dernier trimestre (juillet à septembre) de l’année gazière à venir (comprise) sont mises aux enchères via les enchères annuelles pour les capacités trimestrielles.
4. Au cours des enchères annuelles pour les capacités trimestrielles, les utilisateurs du réseau peuvent participer à une à quatre enchères ayant lieu en même temps pour chaque point d’interconnexion afin de pouvoir faire une offre pour des produits standard de capacité trimestriels.
5. Les enchères annuelles pour les capacités trimestrielles commencent le premier lundi du mois de juin de chaque année, sauf indication contraire du calendrier des enchères.
6. La capacité devant être offerte au cours des enchères annuelles pour les capacités trimestrielles est égale à:
sachant que:
A
est égal à la capacité technique du gestionnaire de réseau de transport pour chacun des produits standard de capacité;
C
est égal aux capacités techniques précédemment vendues, corrigé des capacités qui sont proposées à nouveau conformément aux procédures de gestion de la congestion applicables;
D
est égal aux capacités additionnelles pour le trimestre, le cas échéant.
7. Deux semaines avant le début des enchères, les gestionnaires de réseau de transport notifient aux utilisateurs du réseau les volumes de capacités qui seront proposées pour chaque trimestre au cours des prochaines enchères annuelles pour les capacités trimestrielles. Ils notifient également aux utilisateurs du réseau l’éventuelle disponibilité de capacités additionnelles.
8. Les phases de chacune des enchères ont lieu de 8 h 00 TUC à 17 h 00 TUC (heure d’hiver) ou de 7 h 00 TUC à 16 h 00 TUC (heure d’été) chaque journée gazière pertinente. Les tours d’enchères sont ouvertes et fermées au cours de chaque journée gazière, comme prévu à l’article 17, paragraphe 2.
9. Les attributions résultant des enchères sont communiquées le plus rapidement possible, et au plus tard le jour ouvrable suivant la clôture du tour d’enchères, simultanément aux différents utilisateurs du réseau ayant participé aux enchères respectives.
10. Des informations agrégées sur les résultats des enchères sont mises à la disposition du marché.
Article 13
Enchères pour les capacités mensuelles du mois suivant
1. Les enchères pour les capacités mensuelles du mois suivant ont lieu une fois par mois.
2. Les capacités pour chaque produit standard de capacité mensuel sont mises aux enchères via l’enchère pour les capacités mensuelles du mois suivant selon un algorithme d’enchère ascendante, conformément à l’article 17. Chaque mois, le produit standard de capacité mensuel pour le mois civil suivant est mis aux enchères.
3. Au cours des enchères pour les capacités mensuelles du mois suivant, les utilisateurs du réseau peuvent faire une offre pour un produit standard de capacité mensuelle.
4. Les enchères pour les capacités mensuelles du mois suivant commencent le troisième lundi de chaque mois pour le produit standard de capacité du mois suivant, sauf indication contraire dans le calendrier des enchères.
5. Chaque mois, la capacité proposée lors de l’enchère pour les capacités mensuelles du mois suivant est égale à:
sachant que:
A
est égal à la capacité technique du gestionnaire de réseau de transport pour chacun des produits standard de capacité;
C
est égal aux capacités techniques précédemment vendues, corrigé des capacités qui sont proposées à nouveau conformément aux procédures de gestion de la congestion applicables;
D
est égal aux capacités additionnelles pour le mois, le cas échéant.
6. Une semaine avant le début des enchères, les gestionnaires de réseau de transport notifient aux utilisateurs du réseau les volumes de capacités techniques qui seront proposées au cours des prochaines enchères pour les capacités mensuelles du mois suivant. Ils notifient également aux utilisateurs du réseau l’éventuelle disponibilité de capacités additionnelles.
7. Les phases de chacune des enchères ont lieu de 8 h 00 TUC à 17 h 00 TUC (heure d’hiver) ou de 7 h 00 TUC à 16 h 00 TUC (heure d’été) chaque journée gazière pertinente. Les tours d’enchères sont ouvertes et closes au cours de chaque journée gazière, comme prévu à l’article 17, paragraphe 2.
8. Les attributions résultant des enchères sont communiquées le plus rapidement possible, et au plus tard le jour ouvrable suivant la clôture du tour d’enchères, simultanément aux différents utilisateurs du réseau ayant participé aux enchères respectives.
9. Des informations agrégées sur les résultats des enchères sont mises à la disposition du marché.
Article 14
Enchères pour les capacités du jour suivant
1. Les enchères pour les capacités du jour suivant ont lieu une fois par jour.
2. Chaque jour, un produit standard de capacité pour la journée gazière suivante est mis aux enchères via l’enchère pour les capacités du jour suivant.
3. Les capacités pour chaque produit standard de capacité journalière sont mises aux enchères via l’enchère de capacités pour le jour suivant selon un algorithme d’enchère à prix uniforme, conformément à l’article 18. Chaque jour, le produit standard de capacité journalière pour la journée gazière suivante est mis aux enchères.
4. Au cours des enchères pour le jour suivant, les utilisateurs du réseau peuvent faire une offre pour un produit standard de capacité journalière.
5. Le tour d’enchères commence tous les jours à 15 h 30 TUC (heure d’hiver) ou à 14 h 30 TUC (heure d’été).
6. Une offre de capacité pour le produit standard de capacité lors l’enchère pour les capacités du jour suivant est traitée comme suit: soumission, retrait ou modification de 15 h 30 TUC à 16 h 00 TUC (heure d’hiver) ou de 14 h 30 TUC à 15 h 00 TUC (heure d’été).
7. Chaque jour, la capacité proposée lors de l’enchère de capacité pour le jour suivant est égale à:
sachant que:
A
est égal à la capacité technique du gestionnaire de réseau de transport pour chacun des produits standard de capacité;
C
est égal aux capacités techniques précédemment vendues, corrigé des capacités qui sont proposées à nouveau conformément aux procédures de gestion de la congestion applicables;
D
est égal aux capacités additionnelles pour la journée, le cas échéant.
8. À l’ouverture du tour d’enchères, les gestionnaires de réseau de transport notifient aux utilisateurs du réseau les volumes de capacités techniques qui seront proposées au cours des prochaines enchères pour les capacités du jour suivant. Ils notifient également aux utilisateurs du réseau l’éventuelle disponibilité de capacités additionnelles.
9. Les attributions résultant des enchères sont communiquées au plus tard 30 minutes après la clôture du tour d’enchères, simultanément aux différents utilisateurs du réseau ayant participé aux enchères respectives.
10. Des informations agrégées sur les résultats des enchères sont mises à la disposition du marché.
Article 15
Enchères pour les capacités infrajournalières
1. Sous réserve que des capacités soient mises à disposition, une enchère pour les capacités infrajournalières a lieu toutes les heures au cours de la journée gazière selon un algorithme d’enchère à prix uniforme, conformément à l’article 18.
2. Le premier tour d’enchères commence directement au début de l’heure suivant la publication des résultats des dernières enchères à un jour (y compris l’interruptible, s’il est proposé) conformément à l’article 14. Le premier tour d’enchères s’arrête à 1 h 30 TUC (heure d’hiver) ou à 0 h 30 TUC (heure d’été) avant la journée gazière. L’attribution des capacités remportées est valable à partir de 5 h 00 TUC (heure d’hiver) ou de 4 h 00 TUC (heure d’été) pour la journée gazière concernée.
3. Le dernier tour d’enchères s’arrête à 0 h 30 TUC (heure d’hiver) ou à 23 h 30 TUC (heure d’été) pour la journée gazière concernée.
4. Les utilisateurs du réseau peuvent soumettre, modifier ou retirer des offres depuis l’ouverture de chaque tour d’enchères jusqu’à la clôture de ce tour d’enchères.
5. Chaque heure de la journée gazière concernée, les capacités à compter de l’heure + 4 sont mises aux enchères en tant que capacités infrajournalières.
6. Chaque tour d’enchères commence au début de chaque heure de la journée gazière concernée.
7. La durée de chaque tour d’enchères est de 30 minutes à compter de son ouverture.
8. Pour chaque heure, la capacité proposée lors de l’enchère infrajournalière est égale à:
sachant que:
A
est égal à la capacité technique du gestionnaire de réseau de transport pour chacun des produits standard de capacité;
C
est égal aux capacités techniques précédemment vendues, corrigé des capacités qui sont proposées à nouveau conformément aux procédures de gestion de la congestion applicables;
D
est égal aux capacités additionnelles, le cas échéant.
9. Après la clôture de la dernière enchère à un jour, les gestionnaires de réseau de transport publient le volume disponible de capacités fermes infrajournalières proposées conformément à l’article 21, paragraphe 9.
10. Les gestionnaires de réseau de transport proposent aux utilisateurs du réseau qui soumettent des offres dans des enchères à un jour l’option de faire automatiquement participer à l’enchère infrajournalière suivante les offres n’ayant pas été retenues.
11. Les capacités sont attribuées dans un délai de 30 minutes après la clôture du tour d’enchères dès lors que les offres sont acceptées et que le gestionnaire de réseau de transport gère le processus d’attribution.
12. Les résultats des enchères sont simultanément mis à la disposition de chacun des utilisateurs du réseau.
13. Les informations agrégées sur les résultats des enchères sont publiées au minimum à la fin de chaque journée.
Article 16
Algorithmes d’enchères
1. Si plusieurs produits standard de capacité sont proposés au cours d’une enchère, l’algorithme d’attribution correspondant est appliqué séparément à chaque produit standard de capacité au moment de son attribution. Les offres pour les différents produits standard de capacité sont considérées indépendamment les unes des autres lors de l’application de l’algorithme d’enchères.
2. Un algorithme d’enchère ascendante à plusieurs tours d’enchères, conformément à l’article 17, est appliqué aux enchères pour les capacités annuelles, trimestrielles et mensuelles.
3. Un algorithme d’enchère à prix uniforme à un seul tour d’enchères, conformément à l’article 18, est appliqué aux enchères pour les capacités à un jour et infrajournalières.
Article 17
Algorithme d’enchères ascendantes
1. Les enchères ascendantes permettent aux utilisateurs du réseau de faire une offre de volumes face à des prix augmentant progressivement, lesquels sont annoncés au cours de tours d’enchères successives, le prix de départ étant le prix de réserve P0.
2. Le premier tour d’enchères, pour laquelle le prix est le prix de réserve P0, a une durée de 3 heures. Les tours d’enchères suivantes ont une durée d’une heure. Une période d’une heure sépare deux tours d’enchères.
3. Les offres précisent:
a)
l’identité de l’utilisateur du réseau faisant l’offre;
b)
le point d’interconnexion concerné et le sens du flux;
c)
le produit standard de capacité pour lequel des capacités sont demandées;
d)
par palier de prix, le volume de capacités pour les capacités standard concernées;
e)
le produit sur lequel porte la demande.
4. Une offre est considérée comme valable si elle est présentée par un utilisateur du réseau et qu’elle respecte toutes les dispositions du présent article.
5. La participation des utilisateurs du réseau à une enchère est soumise à l’obligation de faire une offre de volume au cours du premier tour d’enchères.
6. Les gestionnaires de réseau de transport proposent aux utilisateurs du réseau l’option de faire automatiquement une offre pour tous les paliers de prix.
7. Une fois close un tour d’enchères, aucune modification, aucun retrait ni aucune variante d’offres valables ne sont acceptés. Toutes les offres valables deviennent des engagements contraignants pris par un utilisateur du réseau de réserver le volume de capacités demandé au prix annoncé, à condition que le prix d’adjudication soit celui annoncé au cours du tour d’enchères concerné.
8. Le volume demandé au cours de tout tour d’enchères par un utilisateur du réseau donné est inférieur ou égal aux capacités offertes au cours de l’enchère en question. Le volume demandé par un utilisateur du réseau à un prix donné est inférieur ou égal à celui qu’il a demandé au cours de la phase précédente, sauf lorsque le paragraphe 16 s’applique.
9. Il est possible de présenter, de modifier et de retirer à volonté une offre au cours d’un tour d’enchères, pour autant que cette offre se conforme au paragraphe 8. Les offres valables restent valables jusqu’à ce qu’elles soient modifiées ou retirées.
10. Un grand palier de prix et un petit palier de prix sont définis pour chaque point d’interconnexion et pour chaque produit standard de capacité; ils sont publiés avant les enchères concernées. Le petit palier de prix est défini de telle sorte que le grand palier de prix soit un multiple entier du petit palier de prix.
11. Le grand palier de prix est défini de manière à réduire autant que raisonnablement possible la durée des enchères. Le petit palier de prix est défini de manière à réduire autant que raisonnablement possible le volume de capacités non vendues lorsque l’enchère est close à un prix supérieur au prix de réserve.
12. Si, à la fin du premier tour d’enchères, la demande totale de l’ensemble des utilisateurs du réseau est inférieure ou égale à la capacité proposée, l’enchère est close.
13. Si, à la fin du premier tour d’enchères ou d’un tour d’enchères ultérieur, la demande totale de l’ensemble des utilisateurs du réseau est supérieure à la capacité proposée, un nouveau tour d’enchères est ouvert avec un prix égal à celui du tour d’enchères précédent augmenté du grand palier de prix.
14. Si, à la fin du deuxième tour d’enchères ou d’un tour d’enchères ultérieur, la demande totale de l’ensemble des utilisateurs du réseau est égale à la capacité proposée, l’enchère est close.
15. En cas de première sous-cotation, le prix est réduit et un nouveau tour d’enchères est ouvert. Le prix pour le tour d’enchères supplémentaire est celui du tour d’enchères précédant la première sous-cotation augmenté du petit palier de prix. Des tours d’enchères supplémentaires, lors de chacune desquelles le prix est augmenté du petit palier de prix, sont ensuite ouvertes jusqu’à ce que la demande totale de l’ensemble des utilisateurs du réseau soit inférieure ou égale à la capacité proposée. L’enchère est alors close.
16. Le volume demandé par un utilisateur de réseau donné au cours du premier tour d’enchères lors de laquelle des petits paliers de prix sont appliqués est inférieur ou égal à celui qu’il a demandé au cours du tour d’enchères précédant la première sous-cotation. Le volume demandé par un utilisateur de réseau donné lors de toutes les tours d’enchères au cours desquelles des petits paliers de prix sont appliqués est supérieur ou égal à celui qu’il a demandé au cours du tour d’enchères lors duquel la première sous-cotation a eu lieu.
17. Si, au cours du tour d’enchères lors duquel le prix est celui qui a entraîné la première sous-cotation moins un petit palier de prix, la demande totale de l’ensemble des utilisateurs du réseau est supérieure à la capacité proposée, l’enchère est close. Le prix d’adjudication est celui qui a conduit à la première sous-cotation; les offres retenues sont celles soumises lors du tour d’enchères au cours duquel a eu lieu la première sous-cotation.
18. Après chaque tour d’enchères, la demande de tous les utilisateurs du réseau d’une enchère spécifique est publiée aussitôt que raisonnablement possible sous une forme agrégée.
19. Le prix annoncé pour le dernier tour d’enchères au cours de laquelle l’enchère a été close est considéré comme le prix d’adjudication de cette enchère, sauf lorsque le paragraphe 17 s’applique.
20. Tous les utilisateurs du réseau qui ont présenté des offres valables au prix d’adjudication se voient attribuer au prix d’adjudication des capacités en fonction du volume qu’ils ont demandé. Les utilisateurs du réseau dont l’offre a été retenue paient le prix d’adjudication de l’enchère spécifique, qui peut être un prix fixe ou variable comme prévu à l’article 26, paragraphe 2, et tous les autres frais éventuellement applicables au moment où les capacités qui leur ont été attribuées peuvent être utilisées.
21. À l’issue de chaque enchère close, le résultat final des enchères, y compris le total des capacités attribuées et le prix d’adjudication, est publié. Les utilisateurs du réseau dont l’offre a été retenue sont informés des volumes de capacités qui leur sont attribués; les informations individuelles ne sont communiquées qu’aux parties concernées.
22. Si une enchère ascendante n’est pas terminée au moment où il est prévu que commence (conformément au calendrier des enchères) l’enchère suivante pour des capacités couvrant la même période, la première enchère est close et aucune capacité n’est attribuée. Les capacités sont proposées au cours des prochaines enchères pertinentes.
Article 18
Algorithme d’enchère à prix uniforme
1. Dans une enchère à prix uniforme, l’utilisateur du réseau offre une quantité et un prix dans le cadre d’un seul tour d’enchères.
2. Au cours du tour d’enchères d’une enchère donnée, les utilisateurs du réseau peuvent soumettre jusqu’à dix offres. Chaque offre est traitée indépendamment des autres. Après la clôture du tour d’enchères, les offres restantes ne peuvent être ni modifiées ni retirées.
3. Les offres précisent:
a)
l’identité de l’utilisateur du réseau faisant l’offre;
b)
le point d’interconnexion concerné et le sens du flux;
c)
le produit standard de capacité pour lequel des capacités sont demandées;
d)
le volume de capacités demandé pour le produit standard de capacité concerné;
e)
le volume minimal de capacités du produit standard de capacité concerné que l’utilisateur du réseau est prêt à se voir attribuer conformément à l’algorithme applicable si le volume demandé conformément au point d) ne lui est pas attribué;
f)
les prix que l’utilisateur du réseau est prêt à payer pour les capacités demandées, et qui ne sont pas inférieurs au prix de réserve du produit standard de capacité concerné. Les offres dont le prix est inférieur au prix de réserve ne sont pas acceptées.
4. Le gestionnaire de réseau de transport classe toutes les offres relatives à un produit standard de capacité dans l’ordre décroissant du prix offert.
5. Toutes les offres restantes au moment de la clôture du tour d’enchères sont considérées comme engageantes pour les utilisateurs du réseau auxquels a été attribué au minimum le volume de capacités demandé conformément au paragraphe 3, point e).
6. À l’issue du classement des offres conformément au paragraphe 4, et sous réserve des paragraphes 7 à 10, les capacités sont attribuées aux offres en fonction du classement des prix. Toutes les offres pour lesquelles des capacités sont attribuées sont considérées comme ayant été retenues. Après l’attribution des capacités, le volume restant de capacités non attribuées est diminué du volume des capacités attribuées.
7. À l’issue de l’application du paragraphe 6 et sous réserve du paragraphe 9, lorsque le volume de capacités demandées par un utilisateur du réseau dépasse les capacités non attribuées restantes (après attribution des capacités aux utilisateurs du réseau ayant fait des offres à un prix plus élevé), ces capacités lui sont attribuées.
8. À l’issue de l’application du paragraphe 7 et sous réserve du paragraphe 9, lorsque plusieurs offres sont faites au même prix et portent sur un volume total supérieur au volume non attribué restant, ce volume restant est attribué au prorata des volumes demandés par chacune des offres.
9. Lorsque le volume à attribuer au titre d’une offre conformément aux paragraphes 6, 7 ou 8 est inférieur au volume de capacités minimal conformément au paragraphe 3, point e), l’offre est considérée comme nulle et non avenue, et il est procédé à une nouvelle attribution soit entre les offres de prix identiques restantes conformément au paragraphe 8, soit, le cas échéant, en fonction de l’offre de prix suivante conformément au paragraphe 6.
10. Lorsque le volume restant à attribuer au titre des offres conformément aux paragraphes 6, 7, 8 ou 9 est égal à zéro, aucune capacité n’est attribuée aux autres offres. Ces offres sont considérées comme n’ayant pas été retenues.
11. Le prix d’adjudication est défini comme étant le prix de l’offre la plus basse ayant été retenue, si la demande est supérieure à l’offre au prix de réserve. Dans tous les autres cas, le prix d’adjudication est égal au prix de réserve. Les utilisateurs du réseau dont l’offre a été retenue paient le prix d’adjudication de l’enchère en question, qui peut être un prix fixe ou variable comme prévu à l’article 26, paragraphe 2, et tous les autres frais éventuellement applicables au moment où les capacités qui leur ont été attribuées peuvent être utilisées.
CHAPITRE IV
GROUPEMENT DE CAPACITÉS TRANSFRONTALIÈRES
Article 19
Produits de capacités groupées
Les gestionnaires de réseau de transport adjacents proposent conjointement des produits de capacités groupées conformément aux principes suivants:
1)
des deux côtés d’un point d’interconnexion, toutes les capacités fermes sont proposées en tant que capacités groupées dans la mesure où des capacités fermes sont disponibles des deux côtés d’un point d’interconnexion;
2)
les gestionnaires de réseau de transport proposent des capacités pour les produits standard de capacité via une plateforme de réservation, conformément à l’article 27 et à la procédure d’attribution applicable prévue au chapitre III;
3)
les capacités groupées proposées par les gestionnaires de réseau de transport concernés à un point d’interconnexion sont contractuellement acquises via une procédure d’attribution unique;
4)
les utilisateurs du réseau respectent les termes et les conditions du ou des contrats de transport des gestionnaires de réseau de transport concernés à compter du moment où les capacités de transport sont contractuellement acquises;
5)
lorsque plus de capacités fermes sont disponibles d’un côté d’un point d’interconnexion que de l’autre pour une période donnée, le gestionnaire de réseau de transport disposant des plus grandes capacités fermes disponibles peut proposer ces capacités supplémentaires aux utilisateurs du réseau en tant que produit non groupé conformément au calendrier des enchères et aux règles suivantes:
a)
lorsqu’il existe un contrat de transport non groupé de l’autre côté du point d’interconnexion, des capacités peuvent être proposées sur une base non groupée dans les limites des volumes et de la durée du contrat de transport existant de l’autre côté;
b)
les capacités supplémentaires ne relevant pas du paragraphe 5, point a), peuvent être proposées pour une maturité maximale d’un an;
6)
toute capacité non groupée attribuée conformément au paragraphe 5 peut être utilisée et nominée en tant que telle. Elle peut également être négociée sur le marché secondaire;
7)
les gestionnaires de réseau de transport adjacents établissent une procédure de nomination conjointe pour les capacités groupées qui donnent aux utilisateurs la possibilité de nominer les flux de leur capacité groupée via une nomination unique;
8)
l’obligation de proposer des capacités groupées s’applique également, lorsqu’il y a lieu, aux marchés secondaires de capacités. Sans préjudice du paragraphe 1, les capacités initialement attribuées en tant que capacités groupées ne peuvent être revendues que sous la forme de capacités groupées sur le marché secondaire;
9)
lorsque plusieurs points d’interconnexion relient les deux mêmes systèmes entrée-sortie adjacents, les gestionnaires de réseau de transport adjacents concernés proposent les capacités disponibles aux points d’interconnexion sur un seul point d’interconnexion virtuel. Lorsque plus de deux gestionnaires de réseau de transport sont concernés parce que des capacités de l’un des systèmes d’entrée-sortie, ou des deux, sont commercialisées par plusieurs gestionnaires de réseau de transport, le point d’interconnexion virtuel inclut, dans la mesure du possible, chacun de ces gestionnaires de réseau de transport. Dans tous les cas, un point d’interconnexion virtuel n’est établi que si les conditions suivantes sont remplies:
a)
les capacités techniques totales aux points d’interconnexion virtuels sont supérieures ou égales à la somme des capacités techniques à chacun des points d’interconnexion contribuant aux points d’interconnexion virtuels;
b)
ils contribuent à une utilisation économique et efficace du système, notamment conformément aux règles énoncées à l’article 16 du règlement (CE) no 715/2009.
Les gestionnaires de réseau de transport adjacents lancent l’analyse requise et mettent en place des points d’interconnexion virtuels fonctionnels au plus tard cinq ans après l’entrée en vigueur du présent règlement.
Article 20
Groupement en cas de contrats de transport existants
1. Les utilisateurs du réseau qui sont parties à des contrats de transport au moment de l’entrée en vigueur du présent règlement à des points d’interconnexion respectifs devraient s’efforcer de parvenir à un accord sur le groupement de capacités via des accords contractuels («accord de groupement»), en conformité avec les dispositions énoncées à l’article 19 du présent règlement. Ces utilisateurs du réseau et les gestionnaires de réseau de transport notifient aux autorités nationales de régulation concernées tous les accords de groupement conclus par toutes les parties à des contrats de transport existants. Sur cette base, l’autorité de régulation nationale envoie un rapport à l’Agence sur les progrès annuels accomplis en matière de groupement des capacités dans l’État membre concerné. Dans un délai de deux ans à compter de l’entrée en vigueur du présent règlement, l’Agence publie un rapport concernant les progrès réalisés en matière de groupement des capacités.
2. Les gestionnaires de réseau de transport qui sont parties à des contrats de transport existants peuvent participer à tout moment aux discussions qui concernent les accords de groupement à l’invitation des utilisateurs du réseau parties aux contrats de transport existants.
3. Lorsque des utilisateurs du réseau conviennent d’un accord de groupement, les gestionnaires de réseau de transport concernés par le point d’interconnexion en sont informés sans délai indu par les parties à cet accord de groupement prévu et le transfert des capacités concernées est mis en œuvre. En tout état de cause, l’accord de groupement est mis en œuvre dans le respect des conditions des contrats de transport existants qui y sont liés. Une fois que l’accord de groupement est mis en œuvre, les capacités concernées sont traitées comme des capacités groupées.
4. En tout état de cause, la durée des accords de groupement concernant les capacités groupées à la suite de la modification de contrats existants ne dépasse pas la durée des contrats de transport initiaux.
5. Toutes les capacités sont groupées aussi vite que possible. Les contrats de transport existants portant sur des capacités non groupées ne peuvent être renouvelés, prorogés ou reconduits après leur date d’expiration. Ces capacités deviennent des capacités disponibles à compter de la date d’expiration des contrats de transport correspondants.
CHAPITRE V
CAPACITÉS INTERRUPTIBLES
Article 21
Attribution de services interruptibles
1. Les gestionnaires de réseau de transport proposent un produit de capacité journalier pour des capacités interruptibles dans les deux sens aux points d’interconnexion où des capacités fermes à un jour ont été proposées mais sont épuisées. Aux points d’interconnexion unidirectionnels où des capacités techniques ne sont proposées que dans un seul sens, les gestionnaires de réseau de transport proposent un produit journalier pour une capacité interruptible dans l’autre sens. Les gestionnaires de réseau de transport peuvent également offrir des produits de capacité interruptible d’une durée plus longue.
2. Si des capacités interruptibles sont proposées, ce fait ne porte pas atteinte aux volumes de capacités fermes proposées. Les gestionnaires de réseau de transport ne mettent pas de côté, en vue de les proposer sous forme de capacités interruptibles, des capacités qui peuvent être proposées à titre ferme.
3. Dans la mesure où des produits de capacité interruptible autres que des produits journaliers sont proposés, les mêmes produits standard de capacité pour des capacités fermes s’appliquent également aux capacités interruptibles en termes de durée des produits.
4. Dans la mesure où elles sont proposées, les capacités interruptibles sont attribuées au moyen d’un processus d’enchères, à l’exception des capacités interruptibles infrajournalières.
5. Les capacités interruptibles infrajournalières sont attribuées au moyen d’une procédure de surnomination.
6. Les capacités interruptibles infrajournalières ne sont attribuées que lorsque les capacités fermes, qu’elles soient techniques ou additionnelles, sont épuisées.
7. Lorsque des enchères ont lieu pour des produits interruptibles d’une maturité plus longue qu’infrajournalière, les gestionnaires de réseau de transport publient les volumes de capacités interruptibles proposés avant le début des enchères si ces volumes sont connus.
8. Si des capacités interruptibles sont proposées, elles sont attribuées au moyen d’une enchère distincte après l’attribution des capacités fermes de même maturité, mais avant le début des enchères portant sur des capacités fermes de moindre maturité, à l’exception des capacités interruptibles infrajournalières.
9. Lorsque des capacités interruptibles sont proposées, les enchères portant sur ces capacités respectent les mêmes principes et les mêmes délais que ceux qui s’appliquent aux capacités fermes. Les délais exacts qui s’appliquent aux enchères de capacités interruptibles sont précisés dans le calendrier des enchères, à l’exception des capacités interruptibles infrajournalières.
Article 22
Délais minimaux pour les interruptions
1. Les capacités interruptibles présentent des délais minimaux pour les interruptions, qui sont décidés en commun par les gestionnaires des réseaux de transport adjacents.
2. Le délai minimal par défaut pour les interruptions, pour une heure gazière donnée, est de quarante-cinq minutes après l’ouverture du cycle de renomination pour cette heure gazière. Dans le cas où deux gestionnaires de réseau de transport souhaitent raccourcir le délai pour les interruptions, tout accord qu’ils concluent entre eux à cet égard est soumis à l’approbation de l’autorité de régulation nationale compétente.
Article 23
Coordination du processus d’interruption
Le gestionnaire de réseau de transport qui initie l’interruption notifie le gestionnaire de réseau de transport adjacent concerné. Les gestionnaires des réseaux de transport adjacents notifient leurs utilisateurs du réseau concernés aussitôt que possible, en tenant toutefois dûment compte de la fiabilité des informations fournies.
Article 24
Séquence définie des interruptions
1. L’ordre dans lequel les interruptions sont réalisées, si le total des nominations dépasse la quantité de gaz pouvant passer à un point d’interconnexion donné, est déterminé en fonction de la date contractuelle d’entrée en vigueur des contrats de transport respectifs conclus sur une base interruptible. En cas d’interruption, les contrats de transport entrant en vigueur plus tôt prévalent sur les contrats de transport entrant en vigueur plus tard.
2. Si, après avoir appliqué la procédure décrite au paragraphe 1, deux ou plusieurs nominations sont classées à la même position en ce qui concerne l’ordre d’interruption et que le gestionnaire de réseau de transport ne les interrompt pas toutes, une réduction proportionnelle de chacune de ces nominations est appliquée.
3. Afin de tenir compte des différences existant entre les divers services de capacité interruptible au sein de l’Union, les gestionnaires des réseaux de transport adjacents mettent en œuvre et coordonnent les procédures communes prévues au présent article au cas par cas pour chaque point d’interconnexion.
Article 25
Motifs des interruptions
Les gestionnaires de réseau de transport indiquent les motifs des interruptions, soit directement dans leurs contrats de transport interruptibles, soit dans les conditions générales qui régissent ces contrats. Les interruptions peuvent être notamment, mais pas exclusivement, motivées par la qualité du gaz, la pression, la température, les schémas des flux, l’utilisation de contrats fermes, la maintenance, les contraintes en amont ou en aval, les obligations de service public ou la gestion des capacités à la suite de la mise en œuvre de procédures de gestion de la congestion.
CHAPITRE VI
TARIFS ET PLATEFORMES DE RÉSERVATION DE CAPACITÉS
Article 26
Tarifs
1. Le tarif calculé selon la méthodologie définie et/ou approuvée par l’autorité de régulation nationale, ou le tarif fixé et/ou approuvé par l’autorité de régulation nationale est utilisé en tant que prix de réserve pour toutes les enchères portant sur des produits standard de capacité pour les capacités fermes et interruptibles.
2. Le prix à payer déterminé à l’issue d’une enchère de capacités peut être un prix fixe ou variable, ou faire l’objet d’autres modalités prévues par le régime de régulation applicable. Le prix fixe est le tarif applicable au moment de l’enchère, plus la prime d’enchères. Le prix variable est le tarif applicable au moment où la capacité peut être utilisée, plus la prime d’enchères. Dans un produit groupé, les modalités peuvent être différentes pour les capacités de part et d’autre d’un point d’interconnexion.
3. Les dispositions tarifaires pour la mise en œuvre du présent règlement sont établies en temps utile au niveau de l’Union et/ou au niveau national. Ces dispositions permettent la bonne mise en œuvre des mécanismes d’attribution de capacités établis par le présent règlement, sans qu’il soit porté atteinte aux recettes et au flux de trésorerie des gestionnaires de réseau de transport à la suite de la mise en œuvre du présent règlement, et notamment de ses dispositions relatives à la mise de côté d’une partie des capacités, y compris nouvelles, conformément à l’article 2, paragraphe 3, à l’article 8, paragraphe 7, à l’article 8, paragraphe 8, et à l’article 19, paragraphe 5, point b).
4. Le produit des enchères des capacités groupées doit être réparti entre les gestionnaires de réseau de transport proposant des capacités sous une forme groupée. Le prix de réserve des capacités groupées est la somme des prix de réserve de chacune des capacités composant les capacités groupées. Tous les produits des ventes des capacités groupées sont attribués aux opérateurs de réseau de transport contributeurs après chaque transaction sur des capacités.
5. Le produit des prix de réserve des capacités groupées est attribué aux gestionnaires de réseau de transport au prorata des prix de réserve de leurs capacités dans les capacités groupées. Le produit de la prime d’enchères des capacités groupées, au-delà du prix de réserve, est réparti conformément à un accord entre les gestionnaires de réseau de transport qui est approuvé, s’il y a lieu, par l’autorité de régulation nationale concernée, préalablement aux enchères. Si aucun accord n’est conclu avant les enchères, le produit de la prime d’enchères provenant de capacités groupées est attribué à parts égales aux gestionnaires de réseau de transport.
6. Les autorités de régulation nationales approuvent les mécanismes de recouvrement des soldes excédentaires et déficitaires. Lorsqu’un régime de plafond de prix est appliqué, l’autorité de régulation nationale approuve l’utilisation des produits provenant de prix de capacités supérieurs aux tarifs respectifs.
Article 27
Plateformes de réservation de capacités
1. Les gestionnaires de réseau de transport appliquent le présent règlement en proposant des capacités au moyen d’une ou d’un nombre limité de plateformes de réservation en ligne conjointes. Les gestionnaires de réseau de transport peuvent exploiter ces plateformes eux-mêmes ou par l’intermédiaire d’une partie convenue qui, le cas échéant, agit en leur nom envers les utilisateurs du réseau.
2. Les plateformes de réservation conjointes appliquent les règles suivantes:
a)
les règles et procédures en matière d’offre et d’attribution de toutes les capacités prévues au chapitre III s’appliquent;
b)
la mise en place d’un processus permettant de proposer des capacités fermes groupées conformément au chapitre IV est prioritaire;
c)
des fonctions permettant aux utilisateurs du réseau de proposer et d’obtenir des capacités secondaires sont fournies;
d)
afin d’utiliser les services des plateformes de réservation, les utilisateurs du réseau souscrivent et se conforment à toutes les exigences légales et contractuelles applicables qui leur permettent de réserver et d’utiliser des capacités sur le réseau des gestionnaires de réseau de transport concerné dans le cadre d’un contrat de transport;
e)
les capacités à tout point d’interconnexion ou point d’interconnexion virtuel sont proposées sur une seule plateforme de réservation.
3. L’établissement d’une ou d’un nombre limité de plateformes de réservation conjointes facilite et simplifie la réservation de capacités aux points d’interconnexion dans toute l’Union, au bénéfice des utilisateurs du réseau. À cet effet, le REGRTG procède, dans les six mois après l’entrée en vigueur du présent règlement, à une consultation publique afin de déterminer les besoins du marché. Le processus de consultation ne dure pas plus de six mois, la publication d’un rapport du REGRTG sur les résultats de cette consultation y comprise. Ce rapport indique les options permettant de répondre aux besoins du marché, en tenant compte des coûts et du temps nécessaires, la mise en œuvre de l’option la plus appropriée étant confiée aux gestionnaires de réseau de transport ou à des tiers agissant pour le compte de ceux-ci. Le cas échéant, le REGRTG et l’Agence facilitent ce processus.
CHAPITRE VII
DISPOSITIONS FINALES
Article 28
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Sans préjudice de l’article 6, paragraphe 1, point a), le présent règlement s’applique à compter du 1er novembre 2015.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 14 octobre 2013.