PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1195/2014
ze dne 29. října 2014
o uložení prozatímního vyrovnávacího cla na dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 15. února 2014 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka („dotčená země“) do Unie na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 („základní nařízení“). Dne 4. září 2014 byla v Úředním věstníku zveřejněna oprava oznámení o zahájení řízení (3).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 3. ledna 2014 Dánské sdružení akvakultury (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové produkce některých pstruhů duhových v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých pstruhů duhových a o podstatné újmě, jež tímto subvencováním vznikla, které Komise považovala za dostatečné pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise před zahájením řízení oznámila vládě Turecka („turecká vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala tureckou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci, pokud jde o obsah podnětu, a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(4)
Turecká vláda nabídku konzultací přijala a konzultace se následně uskutečnily. Během konzultací se nepodařilo dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody. Po konzultacích bylo od turecké vlády obdrženo podání. Komise příslušné připomínky náležitě zohlednila.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 15. února 2014 Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (4) informovala rovněž o zahájení antidumpingového šetření týkajícího se dovozu téhož výrobku pocházejícího z Turecka do Unie.
(6)
Definice výrobního odvětví Unie, zástupci výrobců v Unii a období šetření byli titíž při analýze újmy provedené v rámci tohoto antisubvenčního šetření i při analýze újmy provedené v rámci souběžného antidumpingového šetření, a obě analýzy dospěly ke stejným závěrům, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení konzistentních zjištění. Z tohoto důvodu byly připomínky k aspektům týkajícím se újmy vznesené v rámci jednoho z těchto řízení brány v potaz v obou šetřeních.
3. Zúčastněné strany
(7)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření zvláště informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, uživatele a dovozce, vyvážející výrobce v Turecku a turecké orgány, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, a vyzvala je k účasti v šetření.
(8)
Všechny zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
4. Výběr vzorku
(9)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že v souladu s článkem 27 základního nařízení může přistoupit k výběru vzorku zúčastněných stran, zejména výrobců v Unii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a vyvážejících výrobců v Turecku.
4.1 Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení a vzhledem k velké roztříštěnosti výrobního odvětví Unie, jež zahrnuje více než 700 malých a středních podniků, které jsou výrobci, vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu výroby, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení a dostatečnému zastoupení různých kroků a typů výroby (produkce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé). Tento vzorek sestával z devíti výrobců v Unii. Na výrobce v Unii zařazené do vzorku připadalo na základě údajů uvedených v podnětu více než 12 % celkové výroby v Unii. Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Ve stanovené lhůtě nebyly obdrženy žádné připomínky, a předběžný vzorek byl tedy potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
4.2 Výběr vzorku dovozců
(11)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(12)
Požadované informace poskytli tři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a rovněž souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k takto nízkému počtu Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
4.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(13)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce v Turecku, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Turecké republiky při Evropské unii, aby identifikovalo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem účastnit se šetření.
(14)
Požadované informace poskytlo osmnáct skupin vyvážejících výrobců v Turecku a rovněž souhlasilo se zařazením do vzorku. Celkový deklarovaný objem vývozu příslušných pstruhů duhových do Unie uskutečněného v roce 2013 těmito společnostmi představuje veškerý vývoz z Turecka do Unie.
(15)
V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř skupin vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení. Na skupiny společností zařazené do vzorku, které se nacházejí ve dvou různých regionech, připadá téměř 64 % deklarovaného prodeje na vývoz do Unie.
(16)
V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s tureckými orgány. Jedna společnost výběr společností zařazených do vzorku zpochybnila a uvedla, že by měla být do vzorku rovněž zahrnuta. Argumentovala tím, že výhradně produkuje, zpracovává a prodává pstruhy (tj. že neprovozuje žádnou jinou činnost), a to již od roku 1971, což znamená, že je prvním výrobcem dotčeného výrobku v Turecku. Dále uvedla, že má značný podíl prodeje na domácím trhu, a konečně, že je největším výrobcem v regionu Marmara.
(17)
Komise připomíná, že v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení se výběr společností zařazených do vzorku uskutečnil na základě největších objemů s přihlédnutím k počtu výrobců, jenž mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k tomu, že navržený vzorek představuje 64 % vývozu dotčeného výrobku do Unie, je tento vzorek pro situaci tureckého průmyslu reprezentativní. Společnosti zařazené do vzorku se navíc nacházejí ve dvou různých regionech (ze tří zastoupených celkem), což se pro účely šetření považuje za dostačující. Komise proto trvá na tom, že společnosti zařazené do vzorku odpovídají největším reprezentativním objemům dovozu, které mohly být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumány.
5. Individuální zjišťování
(18)
Jedenáct společností nebo skupin společností požádalo o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení. V této fázi šetření Komise ohledně těchto žádostí o individuální zjišťování nepřijala žádné rozhodnutí. Komise se rozhodne, zda žádostem o individuální zjišťování vyhoví, až v konečné fázi šetření.
6. Odpovědi na dotazník
(19)
Komise turecké vládě, všem společnostem v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům a skupinám vyvážejících výrobců v Turecku zařazeným do vzorku zaslala dotazníky.
(20)
Tři společnosti v rámci jedné skupiny tureckých vyvážejících výrobců požádaly o zproštění povinnosti poskytnout odpověď na dotazník. První z těchto společností namítala, že její hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů a že produkuje pouze malý objem dotčeného výrobku. Druhá společnost provozuje malý supermarket a produkce dotčeného výrobku pro ni představuje pouze okrajovou aktivitu a třetí společnost byla dovozcem ve spojení a její prodej dotčeného výrobku v období šetření nebyl významný. Komise se rozhodla zprostit povinnosti vyplnit dotazník zmíněnou společnost provozující malý supermarket. Trvala však na svém stanovisku, že další zmíněná společnost, jejíž hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů, musí dotazník vyplnit, a rovněž tak zmíněný dovozce ve spojení, neboť vyprodukovaný objem (v případě vyvážejícího výrobce), respektive objem prodeje (v případě dovozce ve spojení) byl stále významný.
(21)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od turecké vlády a od všech ostatních skupin vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku a od společností žádajících o individuální zjišťování.
7. Inspekce na místě
(22)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro předběžné stanovení existence subvencí, jimi způsobené újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Francie
-
Danaqua, Grindsted, Dánsko
-
Danforel A/S, Grindsted, Dánsko
-
Kongeåens Dambrug, ApS, Brørup, Dánsko
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polsko
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Španělsko
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Itálie
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Španělsko
b)
vyvážející výrobci v Turecku:
-
skupina společností ve spojení „GMS“, Bodrum, Turecko:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
skupina společností ve spojení „Kilic“, Bodrum, Turecko:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști,
-
skupina společností ve spojení „Özpekler“, Denizli, Turecko:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.,
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti,
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști („Ternaeben“), Kayseri, Turecko
c)
vláda Turecka:
-
Ministerstvo hospodářství, Ankara, Turecko
-
Ministerstvo potravinářství, zemědělství a živočišné výroby, Ankara, Turecko
d)
dovozci v Unii, kteří jsou ve spojení s tureckými vývozci:
-
Spador S.R.L. („Spador“)
-
Ternäben Service GmbH („TSG“)
-
Ternäben Vertrieb GmbH („TVG“)
e)
výrobce v Unii (zpracovatel), který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem v Turecku (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Polsko („TPL“)
8. Období šetření a posuzované období
(23)
Šetření subvencí a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 („období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření („posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem je pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss):
-
živý o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvý, chlazený, zmrazený a/nebo uzený:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
pocházející z Turecka, v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(25)
Jak již bylo uvedeno v 1. bodě odůvodnění, definice dotčeného výrobku byla předmětem opravy. Tato oprava byla čistě redakční a neměla vliv na rozsah definice.
2. Obdobný výrobek
(26)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Turecku a/nebo vyvážený do Unie a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a stejná základní použití.
(27)
Komise v této fázi rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(28)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že uzení pstruzi by měli být z definice výrobku vyloučeni. Podle těchto stran u nich existují v porovnání s neuzenými pstruhy rozdíly ve výrobním postupu a ve fyzikálních, technických a chemických vlastnostech. Turecké orgány dále tvrdily, že struktura nákladů výrobců uzeného filé a struktura nákladů jiných výrobců se podstatně liší, což by nasvědčovalo tomu, že uzené a neuzené výrobky nejsou tímtéž výrobkem. Dotyčné strany se také odvolávaly na dvě předchozí antidumpingová šetření dokončená v roce 2004 (5), respektive 2005 (6), která se týkala podobných výrobků (velký duhový pstruh a losos) a při nichž uzené výrobky do definice výrobku nespadaly. Strany se odvolávaly zejména na 9. bod odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 437/2004 (7), kde se konstatuje, že uzení by změnilo základní vlastnosti příslušného výrobku. Na tomto základě by uzení pstruzi měli být vyloučeni z definice výrobku v tomto šetření.
(29)
Šetření ukázalo, že výrobky v různých úpravách - „živí“, „chlazení“, „zmrazení“ nebo „uzení“ - na něž se vztahuje definice dotčeného výrobku, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Všichni pstruzi mají především stejné základní vlastnosti (chemické, výživové nebo jiné) a příslušné zpracování je těchto vlastností nezbavuje, nýbrž jeho výsledkem jsou pouze různé úpravy, které jsou pouze různými způsoby uchování ryb před dalším zpracováním, přípravou, tepelným zpracováním či konzumací. Proto byl učiněn závěr, že konzervace uzením nemění podstatným způsobem základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti výrobku.
(30)
Pokud jde o odlišné výrobní postupy a odlišnou strukturu nákladů, dotyčné strany nevysvětlily, jak by toto mohlo ovlivnit závěr, že uzené a neuzené výrobky jsou týmž výrobkem. V každém případě nemají případné rozdíly ve výrobních postupech jako takové žádný dopad na definici výrobku. V tomto konkrétním případě se navíc výrobní postup a struktura nákladů u uzeného filé ve skutečnosti významně nelišily od výrobního postupu a struktury nákladů u jiných úprav pstruhů. U každé úpravy byly hlavní nákladovou položkou náklady na chov, tvořené v zásadě náklady na krmivo (rybí moučka a rybí tuk), náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince. Tvrzení v tomto ohledu by proto měla být odmítnuta.
(31)
V předchozích šetřeních, na která se zúčastněné strany odvolávají, nebyly na rozdíl od tohoto šetření uzené výrobky zahrnuty v podnětu, který vedl k zahájení těchto případů. Proto nespadaly do rámce těchto šetření, a nebyly tedy šetřeny. V 9. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 437/2004 se řeší tvrzení jedné ze zúčastněných stran, že zmrazené celé ryby a filé měly být z řízení vyloučeny. Uvedené šetření však neshledalo, ani specificky nekonstatovalo, že by uzené výrobky měly být z definice výrobku vyloučeny. Na základě toho, že při současném šetření bylo zjištěno, že všechny úpravy pstruhů mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti, by tento argument měl být odmítnut.
(32)
Z výše uvedených důvodů bylo tvrzení, že uzené produkty by měly být vyloučeny z rozsahu definice výrobku, v této fázi odmítnuto.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(33)
Žadatel tvrdil, že turecká vláda subvencuje tureckou akvakulturu. Podnět obsahoval důkazy prima facie o několika praktikách subvencování, jež jsou obsaženy jak v právních předpisech, tak i v řadě politických dokumentů, které tvoří základ pro poskytování státní podpory pro uvedené odvětví.
(34)
Komise provedla přezkoumání a rozbor dokumentů poskytnutých v podnětu, jakož i dalších dokumentů, které poskytli v průběhu šetření turecká vláda a vyvážející výrobci zařazení ve vzorku, a shledala, že ze všech těchto dokumentů plyne, že odvětví akvakultury je v Turecké republice zvýhodňované v mnoha směrech.
(35)
Rozhodnutí tureckých orgánů subvencovat specificky akvakulturu sahá zpět do roku 2003, a v jeho důsledku plynuly v posledních deseti letech tureckým producentům a vývozcům značné objemy veřejných peněz.
(36)
V rámci konzultací před zahájením šetření mezi tureckou vládou a Komisí zmíněných výše ve 3. a 4. bodě odůvodnění turecká vláda existenci žádného z šetřených režimů nezpochybnila.
2. Šetřené režimy
(37)
Komise zaslala turecké vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným ve vzorku dotazníky a vyžádala si informace týkající se následujících režimů, které údajně zahrnovaly poskytování subvencí odvětví akvakultury:
-
Státní podpora investic do akvakultury
-
osvobození od cla
-
osvobození od DPH
-
snížení daní
-
příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele)
-
příspěvky na úroky
-
přidělení pozemků
-
příspěvky na daň z příjmu
-
příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců)
-
Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
-
přímé dotace pro chovatele pstruhů
-
přímé dotace na ekologickou produkci pstruhů
-
zvláštní podpora na nedospělé jedince
-
Subvencované půjčky a pojištění pro producenty pstruhů
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované bankou Ziraat Bankasi
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy
-
Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
-
Dotace na poradenské služby
-
Dotace na rybářská plavidla
-
nákup pohonných hmot pro rybářské lodě (sleva na spotřební dani z lodních pohonných hmot)
-
vyřazování rybářských plavidel
-
Jiné subvence a jiné programy subvencí
3. Státní podpora investic do akvakultury
3.1 Úvod
(38)
Turecká vláda zavedla režim podpory pro podniky, které investují prostředky do určitých odvětví a určitých regionů, přičemž jedním z těchto odvětví je akvakultura. Účelem tohoto režimu je:
-
zvýšit výrobu a zaměstnanost,
-
podpořit rozsáhlé investice napomáhající mezinárodní konkurenceschopnosti,
-
podnítit přímé zahraniční investice,
-
podporovat investice do ochrany životního prostředí a činností v oblasti výzkumu a vývoje v souladu s cíli vymezenými v různých tureckých rozvojových plánech a ročních programech, které jsou podrobněji popsány níže.
3.2 Právní základ
(39)
Ustanovení o státní podpoře investic do akvakultury obsahují následující právní předpisy: Nařízení Turecké republiky č. 2012/3305 o státní podpoře investic, zveřejněné dne 19. června 2012 v Úřední sbírce č. 28328, a sdělení č. 2012/1 o provádění nařízení o státní podpoře investic, zveřejněné dne 20. června 2012v Úřední sbírce č. 28329.
3.3 Zjištění v rámci šetření
(40)
Ačkoli pro období šetření je relevantním režimem podpory nařízení Turecké republiky č. 2012/3305, podobné předpisy existovaly od roku 2006 a i předtím. Tento údaj je důležitý, neboť subvence související s nákupem stálých aktiv, například investiční subvence, mohou být vztaženy k období šetření, přestože byly uděleny již před jeho začátkem.
(41)
Šetření potvrdilo existenci zmíněných režimů státní podpory. Produkce akvakultury je výslovně uvedena v příloze 2/A nařízení č. 2012/3305 na seznamu odvětví, pro něž jsou určeny pobídky, jako je osvobození od daně z přidané hodnoty („DPH“) osvobození od cla, snížení daní, příspěvky na investice, příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele), přidělení pozemků, příspěvky na úroky, příspěvky na daň z příjmu a příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců). Na základě úrovně hospodářského rozvoje šesti regionů určených nařízením č. 2012/3305 se intenzita podpory může lišit.
(42)
Přestože šetření potvrdilo existenci programů „regionálních investic“, žádná ze společností zařazených ve vzorku nevyužívala všech režimů. Několik těchto společností využívalo osvobození od DPH a osvobození od cla, která platí stejným způsobem pro všechny uvedené regiony v Turecku. Jelikož však společnosti zařazené do vzorku nakupovaly stroje a vybavení od společností v Unii v rámci celní unie EU-Turecko, clo nebylo vyměřeno. Kromě toho, jelikož Turecko aplikuje systém výběru DPH na vstupu a jejího vracení na výstupu, spočívaly výhody získané během období šetření pouze v tom, že společnosti získaly čas dva měsíce, než jim byla daňovými orgány DPH vrácena. Skutečnou výhodou by byl úrok splatný obchodní bance za období, než je DPH vrácena. Tato výhoda je zanedbatelná, a nebyla dále analyzována.
(43)
Jedna společnost zařazená ve vzorku využila zvýhodněnou daňovou sazbu díky nákupu strojního zařízení, který se uskutečnil v rámci výše zmíněného nařízení o státní podpoře investic. Namísto obecně platné sazby daně z příjmů právnických osob ve výši 20 % zaplatila pouze 4 %.
(44)
Tatáž společnost zařazená ve vzorku rovněž využívala program příspěvků na platby sociálního zabezpečení. Jako držitel osvědčení o podpoře investic využívala nárok na příspěvky na platby sociálního zabezpečení jak pro příspěvek zaměstnavatele, tak pro příspěvek zaměstnanců. Poté, co uskutečnila svoji investici, byla společnost úřadem sociálního zabezpečení v případě nově vytvořených pracovních míst osvobozena od platby části příspěvků zaměstnavatele i zaměstnanců na sociální zabezpečení, jež odpovídala minimální mzdě. Tento režim financovalo ministerstvo hospodářství.
3.4 Závěr
(45)
Státní podpora investic se předběžně pokládá za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v případech, kdy má státní podpora formu daňové pobídky, tj. kdy vláda své jinak splatné příjmy promine nebo je nevybere.
(46)
Subvence je specifická a napadnutelná, jelikož její výhody jsou výslovně omezeny na určitá hospodářská odvětví. Přístup k subvenci je dále omezen na určité podniky působící v určitých odvětvích. Subvence navíc nesplňuje požadavky na nespecifičnost podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, vzhledem k počtu a povaze omezení platných pro určitá odvětví, zejména těch omezení, jež omezují buď na určitý typ podniku, nebo zcela vylučují některá odvětví.
(47)
Akvakultura je v příloze 2 A nařízení výslovně uvedena jako jedna z činností, u nichž je možné využívat tento typ osvobození od daní. V příloze 4 nařízení jsou uvedena odvětví, která nemohou využívat žádné pobídky v rámci tohoto režimu.
(48)
Podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se proto výše uvedené subvence pokládají za finanční příspěvek vlády, jenž poskytuje příjemcům výhodu.
3.5 Výpočet výše subvence
(49)
Jedna společnost využívala výhody v rámci výše uvedených režimů. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
4. Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
4.1 Úvod
(50)
Přímé dotace na vyprodukovaný 1 kg pstruha jsou hlavním subvenčním režimem, z nějž plynou výhody pro dotčený výrobek. Tyto subvence jsou každý rok revidovány v rámci každoročního přezkumu zemědělských dotací.
4.2 Právní základ
(51)
Ustanovení o přímých dotacích jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4463 o zemědělských dotacích v roce 2013 ze dne 7. března 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28612 dne 8. dubna 2013 (použitelné se zpětnou účinností od 1. ledna 2013).
4.3 Zjištění v rámci šetření
(52)
Šetření potvrdilo existenci přímých dotací na pstruhy. Bylo zjištěno, že pro období šetření byla výše dotací na 1 kg pstruha stanovena na 0,65 TRY/kg pro produkci do výše 250 tun ročně. Pro vyprodukovaná množství v rozmezí 251-500 tun za rok byla poskytována polovina této částky (0,325 TRY/kg) a na vyprodukovaná množství nad 500 tun nebyly poskytovány žádné dotace. Dotace byly poskytovány výrobcům dotčeného výrobku, kteří mají licenci od Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby.
(53)
Než může být provedena případná platba, musí být výrobci zaregistrováni v registračním systému pro akvakulturu Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby. Výrobci jsou podrobováni pravidelným a neohlášeným inspekcím.
(54)
Tři ze čtyř skupin společností zařazených ve vzorku využívaly v období šetření přímé dotace, jelikož samy pstruhy chovaly. Největší skupina, Ternaeben, však pstruhy nechová, nýbrž je nakupuje (převážně živé pstruhy a zmrazené celé ryby) od zemědělců, kteří nejsou ve spojení, a poté je zpracovává. Přímé dotace proto nedostávala. Nebylo tudíž zřejmé, zda výhod přímých dotací může využívat ve stejné míře skupina Ternaeben i ostatní tři skupiny společností zařazené ve vzorku, které pstruhy nejen samy chovaly, ale taktéž je nakupovaly od společností, s nimiž nejsou ve spojení, pro zpracování.
(55)
V tomto ohledu Komise zdůrazňuje, že dotčený výrobek zahrnuje jak surovinu, na niž jsou poskytovány přímé dotace, tedy živé pstruhy, tak i výrobky z ní (čerstvé, zmrazené celé ryby, filé, uzené pstruhy). Vzhledem k tomu, že produkce živých pstruhů je dotována a prakticky všichni chovatelé pstruhů v Turecku tento režim využívají, plynou výhody z tohoto režimu přímých dotací všem výrobcům dotčeného výrobku (tj. živých pstruhů a výrobků z nich), bez ohledu na to, zda pstruhy sami chovají, nebo je nakupují pro další zpracování.
(56)
Výhody plynoucí výrobcům dotčeného výrobku lze v každém případě prokázat. V této souvislosti Komise provedla srovnání nákladů chovu zmíněných tří společností zařazených ve vzorku, které pstruhy samy chovají (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku), s cenou placenou za nákup živých nebo chlazených ryb od dodavatelů, kteří nejsou ve spojení. Komise zjistila, že u všech tří společností byla cena za nákup živých nebo chlazených ryb nižší než průměrné náklady chovu.
(57)
Pokud jde o skupinu Ternaeben, Komise porovnala průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku) s jednotlivými průměrnými nákupními cenami, které skupina Ternaeben zaplatila za chlazené nebo živé ryby. Bylo zjištěno, že průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku byly vyšší než průměrná nákupní cena skupiny Ternaeben. Její průměrná nákupní cena podle zjištění odpovídala ostatním společnostem zařazeným ve vzorku.
(58)
Komise se proto domnívá, že společnostem zařazeným ve vzorku, a to i pokud nakupovaly pstruhy od společností, s nimiž nejsou ve spojení, plynuly z režimu přímých dotací výhody.
(59)
Žadatel tvrdil, že byla poskytnuta ještě zvláštní finanční podpora na ekologickou produkci pstruhů a na kusovou produkci nedospělých jedinců. Šetření potvrdilo existenci zvláštní finanční podpory na ekologickou produkci pstruhů. Bylo však zjištěno, že v Turecku existuje pouze jedna společnost provozující ekologickou produkci pstruhů, která však nedávno zkrachovala. V období šetření tudíž nebyly poskytnuty žádné dotace na ekologickou produkci pstruhů.
(60)
Komise navíc zjistila, že zvláštní podpora na produkci nedospělých jedinců existovala v roce 2012, avšak v roce 2013 byla zrušena, jelikož úroveň produkce mladých jedinců v Turecku již uspokojovala potřeby trhu.
4.4 Závěr
(61)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k předběžnému závěru, že výše uvedené veřejné příspěvky mají formu přímého daru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a tudíž poskytují přímou výhodu tureckým producentům pstruhů podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Je poskytnuta „výhoda“, protože přímé financování (dotace) poskytují veřejné orgány bez úroku nebo licenčních poplatků. Takovéto volné finanční prostředky obvykle nejsou na trhu k dispozici.
(62)
Popsaný režim přímých dotací je specifický a napadnutelný ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož přístup k němu je omezen na určité podniky. Podniky působící v akvakultuře jsou výslovně jmenovány a pstruh je jasně uveden jako jeden z druhů, na něž je možné využívat tento subvenční režim. Tyto přímé dotace jsou specifické, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k těmto dotacím na podniky působící v odvětví akvakultury.
4.5 Výpočet výše subvence
(63)
Celkovou výhodou každé společnosti byla průměrná výše přímých dotací obdržená v období šetření na vlastní chov živých ryb a průměrná výše dotací poskytnutých tureckou vládou na nákup živých ryb, vypočtená jako celkové poskytnuté dotace vydělené celkovým objemem produkce pstruhů v Turecku.
(64)
V tabulce níže je uvedena předběžně stanovená výše výhody u těchto výše uvedených dotací, přičemž výhodou se rozumí částka, kterou dotčené společnosti obdržely v průběhu období šetření.
Přímé a nepřímé dotace
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subvencované půjčky
5.1 Úvod
(65)
Některé veřejné a soukromé subjekty poskytovaly preferenční půjčky společnostem působícím v odvětví akvakultury. Hlavní dotčené subjekty jsou popsány níže.
(66)
Zemědělská úvěrová družstva jsou soukromoprávní subjekty zřizované zemědělskými producenty (tj. fyzickými nebo právnickými osobami, které se zabývají zemědělskou produkcí) v Turecku za účelem podpory jejich finančních potřeb při podnikání.
(67)
Zemědělská banka Turecké republiky (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi nebo jen „Ziraat Bankasi“) je státem vlastněná banka a veřejnoprávní subjekt, jehož akcie zcela vlastní Podsekretariát Úřadu předsedy vlády pro státní pokladnu. V rámci vládního programu uvedeného níže v 70. bodě odůvodnění, jenž byl v platnosti i v období šetření, poskytuje Ziraat Bankasi preferenční půjčky subjektům z odvětví akvakultury za účelem podpory zemědělské produkce a podnikání v zemědělství. Rada ministrů každoročně stanovuje dobu trvání, postupy a zásady programu a státní pokladna převádí zbývající výši platby úroku v závislosti na příslušné snížené úrokové sazbě, bance Ziraat Bankasi. Má se tudíž za to, že banka Ziraat Bankasi je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
(68)
Organizace pro rozvoj malých a středních podniků (KOSGEB) je veřejnoprávní subjekt, jehož cílem je posílit zapojení malých a středních podniků do hospodářského a společenského rozvoje prostřednictvím poskytování kvalitních služeb a podpory při posilování konkurenceschopnosti malých a středních podniků a šíření kultury podnikání. KOSGEB spadá pod Ministerstvo vědy, průmyslu a technologií a je částečně nezávislé.
(69)
Türk Eximbank (dále jen „Eximbank“) založila turecká vláda dne 21. srpna 1987 nařízením č. 87/11914 podle zákona č. 3332 a jedná se o banku zcela vlastněnou státem, jež je veřejnoprávním subjektem, který je hlavním nástrojem vývozních pobídek turecké vlády v rámci turecké strategie udržitelného vývozu. Eximbank byla vládou pověřena, aby podporovala zahraniční obchod a turecké dodavatele/investory působící v zámoří, za účelem zvýšení vývozu tureckých podniků a posílení jejich mezinárodní konkurenceschopnosti. Má se tudíž za to, že Eximbank je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
5.2 Právní základ
(70)
Ustanovení o subvencovaných půjčkách jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4271 ze dne 16. února o rozšíření investičních půjček s nízkou úrokovou sazbou a obchodních půjček poskytovaných Ziraat Bankasi a Zemědělskými úvěrovými družstvy v roce 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28561, nařízení Turecké republiky č. 2010/27612 o bezúročných půjčkách pro malé a střední podniky, zveřejněné v Úřední sbírce dne 15. června 2010 a zákon Turecké republiky č. 3332 o vývozních úvěrech poskytovaných Eximbank, tureckou státní bankou pro vývozní úvěry, zveřejněný dne 31. března 1987 v Úřední sbírce č.19417 (bis).
5.3 Zjištění v rámci šetření
(71)
Preferenční půjčky poskytované Eximbank a KOSGEB byly šetřeny na základě příslušných tvrzení v podnětu týkajících se subvencovaných půjček. Šetření potvrdilo existenci půjček s nízkou úrokovou sazbou. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku však dle zjištění nevyužil žádné půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy.
(72)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená ve vzorku získala během období šetření čtyři preferenční půjčky od Ziraat Bankasi na základě ustanovení nařízení č. 4271/2013. V rámci půjček na akvakulturu Ziraat Bankasi rozšířila investiční půjčky, pokud jde o nákup strojů a zařízení, a rovněž dále rozšířila provozní půjčky za účelem financování provozních nákladů.
(73)
Kromě preferenčních půjček od Ziraat Bankasi využila jedna společnost zařazená ve vzorku bezúročnou půjčku podle nařízení č. 2010/27612, na jehož základě KOSGEB provádí zmíněné programy podpory malých a středních podniků. Malé a střední podniky působící v odvětví akvakultury jsou rovněž oprávněny využívat tyto programy podpory.
(74)
Během šetření bylo navíc zjištěno, že dvě společnosti zařazené ve vzorku získaly dvě, respektive šest půjček s nízkou úrokovou sazbou od Eximbank. Zástupci Eximbank během inspekce na místě uskutečněné společně s tureckou vládou potvrdili, že Eximbank poskytuje tureckým vývozcům půjčky za lepších podmínek, než jaké jsou běžně dostupné na trhu.
5.4 Závěr
(75)
Výše uvedené půjčky s nízkou úrokovou sazbou se předběžně považují za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(76)
Na základě zjištění v rámci šetření Komise konstatuje, že výhoda pro příjemce má formu snížených úrokových sazeb půjček poskytovaných pro produkci v oblasti akvakultury. Uvedený režim, tj. státem podporované půjčky, poskytuje příjemci výhodu, jelikož tyto půjčky jsou poskytovány za finančních podmínek, které neodpovídají tržním podmínkám pro půjčky se srovnatelnou dobou splatnosti. Tyto půjčky jsou poskytovány za nižší než tržní sazby.
(77)
Tyto režimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož orgány poskytující subvenci nebo právní předpisy, kterými se tyto orgány řídí, výslovně omezují přístup na určité podniky.
(78)
Všechny výše uvedené půjčky se proto považují za napadnutelné subvence, které poskytují výhodu, a jsou specifické ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
5.5 Výpočet výše subvence
(79)
Podle ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení byla výhoda u preferenčních půjček předběžně vypočtena jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnosti mohly získat na trhu. Jako referenční hodnotu Komise použila vážený průměr úrokových sazeb půjček poskytnutých v Turecku v období šetření, zjištěný pomocí elektronické obchodní platformy Bloomberg (index WAIRCOMM).
(80)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(81)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku na základě této metodiky jsou tato:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
6.1 Úvod
(82)
Zákon o zemědělském pojištění a nařízení o prováděcích zásadách Zemědělského pojišťovacího poolu stanoví vládní cíl poskytovat pojistné krytí proti veškerému úbytku rybí populace a veškerým ztrátám z odlovu pstruhů v důsledku četných možných nákaz, přírodních katastrof, nehod apod.
(83)
Typy pojištění poskytovanými v rámci Zemědělského pojišťovacího poolu jsou i) pojištění úrody, ii) pojištění úrody ve sklenících, iii) pojištění velkých hospodářských zvířat, iv) pojištění malých hospodářských zvířat, v) pojištění drůbeže a vi) pojištění akvakultury.
6.2 Právní základ
(84)
Právní základ tohoto programu tvoří zákon o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení Turecké republiky č.2012/4138 týkající se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného, ze dne 23. ledna 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28537.
6.3 Zjištění v rámci šetření
(85)
Šetření potvrdilo existenci tohoto subvenčního režimu. Podle článků 12 a 13 zákona o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení č. 2012/4138 týkajícího se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného („nařízení č. 2012/4138“), mohou producenti produktů akvakultury využívat podporu, již vláda poskytuje na platbu pojistného, jak stanoví článek 1/6 nařízení č. 2012/4138.
(86)
Společnost, která chce podat žádost u Zemědělského pojišťovacího poolu, předloží návrh pojistky, o niž má zájem. Následně je společnost Zemědělským pojišťovacím poolem prošetřena za účelem posouzení rizika a je jí nabídnuta pojistka s uvedením splatné částky pojistného. Pokud společnost působící v odvětví zemědělství nabídku přijme, hradí vláda polovinu pojistného.
(87)
Komise zjistila, že zemědělci v Turecku obvykle své produkty nepojišťují. Pouze jedna ze společností zařazených do vzorku využívala během období šetření po dobu 3 měsíců program vládní podpory na platbu pojistného. Poté přešla k soukromému pojistiteli.
6.4 Závěr
(88)
V praxi má výhoda, již poskytuje tento režim, formu snížení finančních nákladů na životní pojištění populace akvakultury. Tento režim představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení ve formě přímého daru, který poskytuje vláda producentům pstruhů, a „finanční příspěvek“ ve smyslu základního nařízení, protože příjemce subvence získává výhodu ze zvýhodněných sazeb pojistného, které jsou podstatně nižší než sazby za pojistné krytí srovnatelných rizik dostupné na trhu. Režim poskytuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato výhoda se rovná rozdílu mezi sazbami nabízenými v rámci komerčního pojištění a subvencovanou sazbou.
(89)
Tato subvence je specifická, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k této subvenci na podniky působící v zemědělství, a subvence je dokonce výslovně zaměřena na rizika, jimž čelí producenti v akvakultuře.
6.5 Výpočet výše subvence
(90)
Jedna společnost využívala výhody v rámci tohoto režimu. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
6.6 Dotace na poradenské služby
(91)
Tento režim je zaměřen na poskytování nezbytných znalostí a know-how producentům v akvakultuře za účelem modernizace a zvýšení jejich produkce a zvýšení jejich efektivnosti. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tento režim v období šetření nevyužíval.
6.7 Dotace na pohonné hmoty a vyřazování rybářských plavidel
(92)
Tyto dotace jsou spojené s nákupem pohonných hmot pro rybářské lodě nebo s vyřazováním rybářských plavidel. Tyto dotace přinášejí výhody specificky pro činnosti v oblasti rybolovu. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tyto dotace v období šetření nevyužíval.
6.8 Závěr ohledně subvencování
(93)
Komise vypočetla výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení pro šetřené společnosti podle jednotlivých režimů a sečtením těchto údajů vypočetla celkovou výši subvence za období šetření pro každou skupinu.
(94)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočetla procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota byla poté použita k výpočtu subvence, jež připadá na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(95)
Poté byla vypočtena výše subvence na dotčený výrobek v ekvivalentu celé ryby vyvezený do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí vypočtená jako procento hodnoty CIF téhož vývozu v ekvivalentu celé ryby.
(96)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise subvenční rozpětí vypočetla na základě váženého průměru. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku.
(97)
U všech ostatních vyvážejících výrobců Komise subvenční rozpětí v souladu s článkem 28 základního nařízení stanovila na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(98)
Úroveň spolupráce je v tomto případě vysoká, protože dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců představoval více než 80 % celkového vývozu do Unie v období šetření. Na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení subvenčního rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností zařazených ve vzorku, jejíž subvenční rozpětí je nejvyšší.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
vážený průměr vzorku
8,2 %
celostátní subvenční rozpětí
9,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(99)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo více než 700 výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(100)
Celková výroba v Unii v období šetření byla odhadována přibližně na 170 milionů kg v ekvivalentu celé ryby („whole fish equivalents“, dále jen „WFE“), na základě údajů, které poskytla národní a evropská sdružení výrobců a jednotlivé společnosti. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku bylo vybráno devět výrobců v Unii, kteří představují více než 12 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
(101)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě celkového odhadovaného objemu prodeje unijních výrobců na trhu Unie a celkového objemu dovozu na základě údajů Eurostatu.
(102)
Celkový objem prodeje unijních výrobců byl odhadnut postupem uvedeným ve 130. bodě odůvodnění.
(103)
Co se týče objemu dovozu, Eurostat vykazuje čistou hmotnost pro šest různých kódů KN, a sice živé, čerstvé, chlazené, zmrazené a/nebo uzené, ve formě celých a/nebo vykuchaných ryb nebo filé. Pro účely porovnávání byly čisté hmotnosti převedeny na WFE vydělením dovezeného množství zaznamenaného v Eurostatu podle níže uvedených přepočítacích koeficientů. Tyto přepočítací koeficienty byly poskytnuty v podnětu a jsou v daném odvětví běžně používány.
Tabulka 1
Přepočítací koeficienty
Úprava výrobku
Koeficient
živí
1,00
čerství/chlazení/zmrazení (vykuchaní)
0,85
filé: čerstvé/chlazené/zmrazené
0,47
filé: uzené
0,40
(104)
Příslušné kódy KN zahrnují rovněž jiné druhy ryb, na které se toto šetření nevztahuje, jako je například pstruh obecný (salmo trutta), pstruh žlutohrdlý (oncorhynchus clarki), pstruh aguabonita (oncorhynchus aguabonita) a pstruh gilský (oncorhynchus gilae). Na základě šetření však bylo zjištěno, že jiné druhy než dotčený výrobek nebyly v Turecku produkovány, nebo pouze v zanedbatelném množství. Toto zjištění vycházelo z údajů, které poskytlo turecké výrobní odvětví Svazu evropských producentů v akvakultuře (Federation of European Aquaculture Producers, „FEAP“), a dalších veřejných zdrojů informací (8), které byly pokud možno porovnávány s příslušnými tureckými úředními statistikami. Na tomto základě se dospělo k závěru, že statistiky Eurostatu poskytují dostatečně spolehlivé a úplné údaje o dovozu.
(105)
Spotřeba v Unii byla v období 2010-2011 dle zjištění konstantní, poté se v letech 2011-2012 snížila o 5 % a od roku 2012 a v období šetření zaznamenala další pokles o 7 %. Celkově se spotřeba během posuzovaného období snížila o 12 %.
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Index
100
100
95
88
Zdroj: FEAP, Eurostat
3. Dovoz z dotčené země
3.1 Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(106)
Jak je uvedeno ve 103. bodě odůvodnění, Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu, vyjádřených v kg WFE. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Turecka a celkové spotřeby v Unii.
(107)
Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v kg WFE) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Turecka (v kg WFE)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Index
100
137
141
172
Podíl na trhu
9 %
12 %
13 %
17 %
Index
100
137
149
195
Zdroj: Eurostat
(108)
Navzdory poklesu spotřeby se objem dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období soustavně zvyšoval, a celkem vzrostl o 72 %. To vedlo k nárůstu příslušného podílu na trhu z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření, tj. k nárůstu o 8 procentních bodů nebo o 95 % během posuzovaného období.
3.2 Ceny dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(109)
Komise určila průměrné ceny dovozu na základě údajů Eurostatu vydělením celkového objemu tureckého dovozu vyjádřeného v kg WFE celkovou hodnotou tohoto dovozu. Cenové podbízení tohoto dovozu bylo stanoveno na základě údajů vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku.
(110)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Turecko
2,63
2,78
2,83
2,75
Index
100
106
108
105
Zdroj: Eurostat
(111)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku se mezi rokem 2010 a 2012 zvýšila o 8 % a následně mezi rokem 2012 a obdobím šetření klesla o 3 %. Celkově se průměrná dovozní cena během posuzovaného období zvýšila o 5 %.
(112)
Cenové podbízení během období šetření Komise stanovila srovnáním: a) váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených ve vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu; a b) odpovídajícího váženého průměru cen dovozu od vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, podle typu výrobku, stanovených na základě CIF (cost, insurance, freight).
(113)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených ve vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení činil 5 až 18 % dovozu z dotčené země na trh Unie.
(114)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku namítal, že Komise by měla náležitě zohlednit veškeré rozdíly v obchodní úrovni. Šetření však ukázalo, že v obchodní úrovni neexistují mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku a vyvážejícími výrobci v Turecku zařazenými do vzorku žádné rozdíly. Zmíněný argument je proto nutné odmítnout.
(115)
Egejské sdružení vývozců (zastupující turecké vývozce) a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje hlavně na ekologickou produkci pstruhů a na produkci růžových pstruhů, které mají v porovnání se pstruhy vyváženými z Turecka výrazně vyšší ceny. Proto tvrdili, že ceny nejsou srovnatelné. Jak je však vysvětleno výše ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli cenové rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku tedy byly náležitě zohledněny.
(116)
Egejské sdružení vývozců rovněž tvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá odlišné výrobní postupy, jejichž výsledkem jsou odlišné optické a organoleptické vlastnosti a odlišná doba skladovatelnosti. Tvrdili, že pstruzi, které produkuje výrobní odvětví Unie, mají rovněž odlišná hmotnostní rozpětí v porovnání se pstruhy produkovanými v Turecku. Všechny tyto aspekty měly mít dopad na srovnání cen, a měly by být proto vzaty v úvahu. Tato tvrzení však nebyla podložena žádnými důkazy, a ani během šetření nebyly zjištěny žádné skutečnosti, které by je prokazovaly. Jak je vysvětleno ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku byly tedy náležitě zohledněny.
(117)
Uvedená tvrzení týkající se srovnání cen by proto měla být odmítnuta.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.1 Obecné poznámky
(118)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(119)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(120)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, FEAP a Eurostatu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(121)
Posuzovanými makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše subvenčního rozpětí.
(122)
Posuzovanými mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
4.2 Makroekonomické ukazatele
4.2.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(123)
Objem výroby výrobního odvětví Unie byly zjištěny od FEAP a od žadatele. Údaje FEAP se shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na živé ryby vylovené v každém členském státě. Jelikož údaje FEAP se týkaly pouze části období šetření, byly doplněny na základě odhadů žadatele. Kromě toho, vzhledem k tomu, že se údaje FEAP shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na vylovené živé ryby, a za účelem zamezení dvojímu započtení byla k produkci živých ryb v EU připočtena část dovozu ze všech zdrojů určená k dalšímu zpracování (na základě údajů, které poskytli vyvážející výrobci zařazení ve vzorku v odpovědích na dotazník, přibližně 20 % celkového objemu dovozu, s výjimkou „uzených“).
(124)
Na tomto základě se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v kg WFE)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Index
100
96
90
81
Výrobní kapacita (v kg WFE)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Index
100
98
95
83
Využití kapacity
76 %
75 %
72 %
75 %
Index
100
98
95
98
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Eurostat
(125)
Výroba během posuzovaného období každoročně klesala. V období šetření se výroba snížila o 19 % v porovnání s rokem 2010. Tento pokles byl výraznější než pokles spotřeby v posuzovaném období.
(126)
Výrobní kapacita byla odhadnuta na základě vydělení objemu výroby mírou využití kapacity u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(127)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se za posuzované období snížila o 17 %. Ze zjištění v rámci šetření vyplývá, že řada výrobců v Unii během posuzovaného období uzavřela své výrobní závody, čímž se snížila celková výrobní kapacita Unie.
(128)
Míra využití kapacity u výrobců v Unii činila v posuzovaném období přibližně 75 %, a od roku 2010 do konce období šetření tedy klesla o 1 procentní bod.
4.2.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v kg WFE)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Index
100
96
90
80
Podíl na trhu
89 %
85 %
84 %
81 %
Index
100
96
95
91
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku, Eurostat
(130)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl stanoven na základě celkového objemu výroby, jak je popsán ve 123. bodě odůvodnění, odečtením prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz.
(131)
Objem prodeje na vývoz vychází z údajů Eurostatu převedených na kg WFE. Jiné druhy pstruhů, jež mohly být zahrnuty v dotčených kódech KN, byly považovány za zanedbatelné, neboť nebyly v Unii produkovány nebo byly produkovány pouze ve velmi malých množstvích. Mělo se tudíž za to, že Eurostat poskytl dostatečně spolehlivé údaje o vývozu pstruha duhového během posuzovaného období.
(132)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie se tedy mezi rokem 2010 a obdobím šetření neustále snižoval, a v posuzovaném období klesl celkem o 20 %. Tento nepříznivý trend byl výraznější než pokles celkové spotřeby za stejné období popsaný ve 105. bodě odůvodnění.
(133)
V důsledku toho se tržní podíl výrobního odvětví Unie během posuzovaného období rovněž snižoval a celkově klesl ve stejném období o 8 procentních bodů. Zároveň se o 72 % zvýšil turecký dovoz a jeho odpovídající podíl na trhu vzrostl o 8 procentních bodů, jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění výše, což odpovídalo ztrátě podílu na trhu, již zaznamenalo výrobní odvětví Unie.
4.2.3 Růst
(134)
Spotřeba v Unii se od roku 2011 do konce období šetření snížila. Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz z Turecka téměř zdvojnásobil, a výsledkem byl nárůst podílu na trhu v posuzovaném období. Výrobní odvětví Unie tedy přišlo o část svého podílu na trhu, zatímco dotčenému dovozu se podařilo svůj podíl na klesajícím trhu Unie zvýšit. Současně se objem výroby výrobního odvětví Unie snížil více, než se zmenšil trh, zatímco objem tureckého dovozu se zvýšil v absolutním i v relativním měřítku.
4.2.4 Zaměstnanost a produktivita
(135)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
3 692
3 413
3 144
2 862
Index
100
92
85
78
Produktivita (v kg WFE na zaměstnance)
45 578
47 431
48 332
47 847
Index
100
104
106
105
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku
(136)
Zaměstnanost výrobního odvětví Unie byla odhadnuta na základě celkového objemu výroby vyděleného produktivitou výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Vzhledem k poklesu objemu výroby (tabulka 5) se míra zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období snížila o 22 %.
(137)
Jelikož se zaměstnanost snižovala rychleji než objem výroby, zvýšila se odhadovaná produktivita na zaměstnance, měřená jako produkce v kg WFE na zaměstnance, během posuzovaného období o 5 %.
4.2.5. Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování nebo dumpingu
(138)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou. Pokud jde o dopad výše napadnutelných subvencí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z Turecka považovat za zanedbatelný.
(139)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření týkající se dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného dřívějšího subvencování nebo dumpingu.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
4.3.1 Ceny a činitele ovlivňující ceny
(140)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v EUR/kg WFE
2,76
2,91
2,89
2,95
Index
100
105
105
107
Jednotkové náklady výroby v EUR/kg WFE
2,73
2,84
2,89
2,98
Index
100
104
106
109
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(141)
Průměrná jednotková prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku se nejprve zvýšila z 2,76 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,91 EUR v roce 2011, poté v roce 2012 klesla na 2,89 EUR a v období šetření se znovu zvýšila na 2,95 EUR. Celkově se průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku za posuzované období zvýšila o 7 %. Toto zvýšení však nestačilo k vyrovnání současného nárůstu nákladů výroby o 9 % během téhož období. V důsledku toho klesla během období šetření průměrná čistá jednotková prodejní cena pod úroveň jednotkových nákladů výroby.
(142)
Výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly z 2,73 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,84 EUR v roce 2011. V roce 2012 byl zaznamenán mírný nárůst na 2,89 EUR. K většímu nárůstu na 2,98 EUR došlo v období šetření, kdy náklady výroby přesáhly průměrné jednotkové prodejní ceny, čímž se výroba v Unii stala celkově nerentabilní. Nejvýznamnějším prvkem nákladů výroby jsou náklady na krmivo (rybí moučku a rybí tuk) společně s náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince, které se během posuzovaného období zvýšily, což se tedy odrazilo v nárůstu průměrných výrobních nákladů.
4.3.2 Náklady práce
(143)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Index
100
101
106
104
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(144)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se průměrné náklady práce na zaměstnance u výrobců v Unii zařazených do vzorku zvýšily o 4 %. Tento celkový nárůst během posuzovaného období je relativně nízký a v každém případě nižší než obecný nárůst nákladů práce (7,5 %) (9) a míry inflace (9,6 %) (10) v Unii za stejné období.
4.3.3 Zásoby
(145)
Pstruh je produkt rychle podléhající zkáze, jehož skladovatelnost je, není-li zmrazen, kratší než dva týdny. Jelikož výrobci v Unii zařazení ve vzorku si po výlovu pstruhů nevytvářejí zásoby a svoji produkci nezmrazují ve významné míře, nepovažuje se úroveň zásob v tomto šetření za významný ukazatel újmy.
4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Index
100
230
- 13
- 88
Peněžní tok (v tis. EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Index
100
428
338
- 220
Investice (v tis. EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Index
100
105
111
260
Návratnost investic
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Index
100
238
- 13
- 74
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. V letech 2010 a 2011 se ziskovost mírně zvýšila, zůstávala však na nízké úrovni, jen mírně nad hranicí rentability. Situace se dále zhoršila v roce 2012, kdy se ziskovost dostala do záporných hodnot, a v období šetření, kdy se ztráty dále zvýšily. Byl to, jak je objasněno ve 142. bodě odůvodnění, důsledek trendu zvyšujících se výrobních nákladů, přičemž výrobní odvětví Unie nemohlo zároveň odpovídajícím způsobem zvýšit ceny. Během dotčeného období řada výrobců v Unii ukončila činnost.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Čistý peněžní tok vykazoval od roku 2010 do roku 2011 rostoucí trend a poté klesal. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření prudce klesl, čímž se celkový kumulativní peněžní tok v dotčeném období dostal do záporných hodnot. Obecně lze říci, že nepříznivý vývoj peněžního toku odpovídá klesajícímu trendu ziskovosti, ačkoli záporný peněžní tok v roce 2010 a podstatný pokles mezi rokem 2012 a obdobím šetření byl rovněž výsledkem investic provedených v rámci úsilí o konsolidaci, jak je vysvětleno ve 149. bodě odůvodnění.
(149)
Investice se v letech 2010 až 2012 zvýšily pouze mírně, zatímco v období šetření došlo k jejich výraznému nárůstu. Investice souvisely s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a/nebo s konsolidací společností ve spojení, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním dalšího a/nebo nového vybavení. Vrchol investičních aktivit zaznamenaný během období šetření tedy souvisel v prvé řadě s konsolidací. To potvrzuje skutečnost, že celková výrobní kapacita se během posuzovaného období snížila o 17 %.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech z čisté účetní hodnoty investic. Návratnost investic vykazovala tentýž trend jako ziskovost, tj. od roku 2010 do roku 2011 se zvýšila, avšak zůstávala pouze mírně nad hranicí rentability. Návratnost investic se poté snížila a v roce 2012 se dostala do záporných hodnot. V období šetření dále klesla. Tento nepříznivý vývoj byl důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie nemohlo zvýšit své ceny navzdory vzestupnému trendu výrobních nákladů.
(151)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, snižující se schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku zhoršovala jejich finanční situaci tím, že vedla k poklesu jejich interně vytvářených prostředků. Pokud jde o finanční prostředky od bank, byly zaznamenány rostoucí obtíže s jejich získáváním. Šetřením bylo zjištěno, že celkově se schopnost opatřit si kapitál zhoršila.
5. Závěr ohledně újmy
(152)
Šetření v této fázi jasně prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Tato újma se projevila zejména jako ztráta podílu na trhu a pokles ziskovosti. Zároveň rostl podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu a bylo zjištěno, že při tomto dovozu dochází na trhu Unie k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(153)
Některé ukazatele újmy, například jednotkové prodejní ceny, průměrné náklady práce na zaměstnance, produktivita a investice zaznamenaly příznivý vývoj. Pokud jde o jednotkové prodejní ceny, jejich nárůst byl důsledkem nárůstu výrobních nákladů. Tento nárůst však nevyrovnal celkový nárůst jednotkových nákladů, a v důsledku toho se ziskovost v roce 2012 dostala do záporných hodnot. Jak je vysvětleno ve 144. bodě odůvodnění, nárůst průměrných nákladů práce na zaměstnance, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, byl nižší než obecný nárůst nákladů práce a míry inflace v Unii. Výrobní odvětví Unie muselo snížit počet svých zaměstnanců, což vedlo k nárůstu produktivity na zaměstnance. Nárůst investic souvisel hlavně s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a s konsolidací, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním nového vybavení.
(154)
Většina ukazatelů újmy vykázala nepříznivý vývoj. Výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Ziskovost a návratnost investic, které byly v letech 2010 a 2011 pouze mírně nad hranicí rentability, se v roce 2012 dostaly do záporných hodnot v období šetření dále klesaly. Pod tlakem subvencovaného dovozu se zároveň snížil objem výroby, výrobní kapacita, zaměstnanost a podíly na trhu.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z dotčené země, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Zmíněnými činiteli jsou:
a)
dovoz z jiných třetích zemí
b)
vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
c)
vývoj spotřeby
d)
konkurence jiných druhů ryb
e)
administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
f)
tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
g)
nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(157)
Komise za účelem určení příčinné souvislosti mezi subvencovaným dovozem dotčeného výrobku z Turecka a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, analyzovala objem a cenové hladiny subvencovaného dovozu a míru, do jaké tyto činitele mohly způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(158)
Šetření ukázalo, že se subvencovaný dovoz z dotčené země v posuzovaném období téměř zdvojnásobil. To vedlo ke zvýšení jeho podílu na trhu o 8 procentních bodů, z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření. K tomuto zvýšení došlo navzdory klesajícímu trendu spotřeby. Výrobní odvětví Unie ve stejném období ztratilo 8 procentních bodů svého podílu na trhu.
(159)
Průměrné ceny subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily o 5 %. Tento nárůst byl způsoben celkovým nárůstem výrobních nákladů. Dovozní ceny však zůstaly na výrazně nižší úrovni než ceny výrobního odvětví Unie. Subvencovaný dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, jehož průměrné rozpětí činilo během období šetření 9 %. Zároveň kvůli zvýšenému objemu subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, který na trhu Unie vytvářel značný cenový tlak, nemohlo výrobní odvětví Unie dostatečně zvýšit své prodejní ceny tak, aby pokrylo své zvýšené výrobní náklady, a v žádném případě nad ceny subvencovaného dovozu z Turecka.
(160)
Bylo zjištěno, že nárůst subvencovaného dovozu z Turecka a jeho podílu na trhu se jasně kryje se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu, poklesem jeho objemu výroby, výrobní kapacity a zaměstnanosti a klesajícím trendem ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Mělo se tudíž za to, že subvencovaný dovoz vytváří tlak na výrobní odvětví Unie, což následně přispělo k jeho neschopnosti zvýšit své prodejní ceny tak, aby odpovídaly nákladům, ke ztrátě podílu na trhu a ke zhoršení jeho celkové hospodářské a finanční situace.
(161)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že zhoršující se stav výrobního odvětví Unie je třeba přičíst nárůstu dovozu z Turecka za subvencované ceny a že pokud jde o podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl tento dovoz rozhodující úlohu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(162)
Objem dovozu z jiných třetích zemí (Chile, Norska, Bosny a Hercegoviny a dalších) se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Celkem za všechny třetí země kromě dotčené země
Objem (v kg WFE)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Index
100
136
109
99
Podíl na trhu
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Index
100
135
115
112
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
2,63
2,85
2,80
2,94
Index
100
108
106
112
Zdroj: Eurostat
(163)
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí byl nízký a v posuzovaném období dokonce ještě mírně klesl. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, ale následně se opět snížil a v období šetření byl jeho objem mírně nižší než na začátku posuzovaného období, v roce 2010. Podíl na trhu vykazoval obdobný trend. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, avšak v roce 2012 a v období šetření se opět snížil. Celkem se jejich podíl na trhu v posuzovaném období mírně zvýšil, z 2,4 % na 2,7 %. Ve stejném období dosahoval dovoz z Turecka mnohem vyšší úrovně jak z hlediska objemu, tak z hlediska podílů na trhu a vykazoval stálý rostoucí trend.
(164)
Průměrné dovozní ceny v posuzovaném období rostly. Celkem se průměrné dovozní ceny za posuzované období zvýšily o 12 %. Ceny dovozu z jiných třetích zemí byly nižší než průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených ve vzorku, avšak vyšší než turecké dovozní ceny, s výjimkou roku 2012, kdy byly o něco nižší.
(165)
S ohledem na nízký a stálý objem dovozu a nízké a poměrně stálé tržní podíly všech ostatních třetích zemí a jejich cenové hladiny, které odpovídaly celkovým cenovým hladinám v Unii, dospěla Komise v této fázi k závěru, že dovoz z ostatních třetích zemí k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěl.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(166)
Objem vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v kg WFE)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Index
100
110
106
125
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
4,08
4,60
4,13
4,16
Index
100
113
101
102
Zdroj: Eurostat
(167)
Prodej výrobního odvětví Unie na vývoz se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie je nicméně trh Unie, přičemž vývoz představoval v letech 2010-2011 pouze přibližně 3 % jeho výroby a v období šetření přibližně 5 %. Vývozní prodejní ceny výrobního odvětví Unie byly přibližně o 30 % vyšší než jeho průměrná prodejní cena v Unii, a vytvářely tedy vyšší zisky než prodej na trhu Unie.
(168)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby
(169)
Spotřeba v Unii vykazovala od roku 2010 do roku 2011 stálé hodnoty, zatímco mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesla o 12 %, a celkově tedy klesla o 12 %. Navzdory klesající spotřebě se však subvencovanému dovozu z Turecka podařilo zvýšit podíl na trhu o 8 procentních bodů nebo 95 %, zatímco výrobní odvětví Unie z podílu na trhu ztratilo rovněž 8 procentních bodů. Pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie a ztrátu jeho podílu na trhu proto nelze vysvětlit výhradně celkovým poklesem spotřeby. Stálý nárůst subvencovaného dovozu na zmenšujícím se trhu, při němž docházelo k cenovému podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie na trhu Unie, tudíž způsobil újmu sám o sobě a, jak se konstatuje ve 160. bodě odůvodnění, měl rozhodující úlohu.
(170)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že ačkoli klesající spotřeba mohla přispět k újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, nemohla sama o sobě tuto újmu vysvětlit, a tudíž nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.4 Konkurence jiných druhů ryb
(171)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, již utrpělo výrobní odvětví Unie, byla konkurence jiných druhů ryb, například pangase, velkého pstruha a lososa.
(172)
Pokud jde pangase, jeho dovoz klesl v posuzovaném období přibližně o 24 %. To je v kontrastu s nárůstem dovozu dotčeného výrobku v témže období.
(173)
Pokud jde o jiné druhy ryb, je třeba poznamenat, že podle dostupných informací, konkrétně podle veřejně dostupné studie ústavu Fødevareøkonomisk Institut Kodaňské univerzity (11), jsou velký pstruh a losos vzájemně nahraditelní a konkurují si ve stejném segmentu trhu. Naproti tomu pstruh, který je předmětem současného šetření, se prodává v rámci jiných segmentů trhu a neexistuje žádný přímý vzájemný vztah mezi cenou velkých pstruhů nebo lososů a cenou pstruha, který je předmětem současného šetření.
(174)
Proto by tato tvrzení měla být odmítnuta.
(175)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že konkurence jiných druhů ryb k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěla.
2.5 Administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
(176)
Egejské sdružení vývozců dále tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla administrativní a regulační zátěž a rovněž omezené možnosti využívání některých zeměpisných oblastí pro účely akvakultury.
(177)
Údajná souvislost mezi zmíněnými administrativními a regulačními požadavky a újmou nebyla doložena. Zejména nebylo prokázáno, že by se správní a regulační rámec včetně zeměpisných omezení týkajících se oblastí, které jsou k dispozici pro účely akvakultury, v průběhu posuzovaného období změnil takovým způsobem, že by to mohlo způsobit popsanou újmu. Tyto prvky ve skutečnosti pouze charakterizují celkové hospodářské a regulační prostředí odvětví akvakultury v Unii, a nemohou vysvětlit zhoršení situace výrobního odvětví Unie v posuzovaném období. Toto tvrzení by proto mělo být odmítnuto.
(178)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajná administrativní a regulační zátěž a zeměpisná omezení neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.6 Tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
(179)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce zařazený ve vzorku tvrdili, že velcí maloobchodníci v Unii mají silnou vyjednávací pozici, a že příčinou újmy, již utrpěli výrobci v Unii, byl tlak na ceny, který vyvinuli tito maloobchodníci, a nikoli dovoz z Turecka.
(180)
Žádný z velkých maloobchodníků se nepřihlásil a nespolupracoval při tomto šetření. V každém případě ceny tureckého dovozu byly subvencovány a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období. Během období šetření byla rozpětí cenového podbízení v rozmezí 5 až 18 %. Za těchto okolností nemohl údajný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků vysvětlit celkové zhoršení hospodářské a finanční situace, a zejména ztrátu podílu na trhu, nýbrž mohl k utrpěné újmě přispět pouze okrajově, pokud vůbec.
(181)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že jakýkoli případný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.7 Nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory
(182)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že přinejmenším u některých výrobců v Unii byla klesající výkonnost způsobena nadměrnými investicemi, a nikoli dovozem z Turecka. Tatáž strana dále tvrdila, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie zčásti zapříčinily zvýšené finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a náklady vzniklé v důsledku soudních sporů.
(183)
Tvrzení týkající se údajných nadměrných investic a nákladů vzniklých v důsledku soudních sporů nebyla doložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli podstatný dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(184)
Tvrzení týkající se zvýšených finančních výdajů a kolísání směnných kurzů nebyla upřesněna ani nijak podložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(185)
Na tato tvrzení by proto neměl být brán zřetel.
(186)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajné nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory nepřispěly ke vzniklé újmě, a tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(187)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu. Nárůst tohoto dovozu za ceny, které představovaly podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, vedl ke zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz z Turecka měl na podstatné újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, rozhodující podíl.
(188)
Analyzovány byly i další činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V tomto ohledu bylo zjištěno, že dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, konkurence jiných druhů ryb, administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení, nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů ani mimořádné ztráty související se soudními spory k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěly. Další činitele, jako například vývoj spotřeby v Unii a tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky, mohly ke způsobené újmě přispět, nemohly však narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie během období šetření.
(189)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že příčinou podstatné újmy výrobního odvětví Unie byl subvencovaný dovoz z dotčené země a že žádné další činitele tuto příčinnou souvislost neruší. Zmíněná újma spočívá zejména v poklesu výroby, výrobní kapacity, objemu prodeje, podílu na trhu a zaměstnanosti, přičemž zisk a návratnost investic se během posuzovaného období dostaly do záporných hodnot.
F. ZÁJEM UNIE
(190)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda je navzdory zjištění, že dochází k subvencování, jež působí újmu, možné učinit jednoznačný závěr, že přijmout v tomto případě příslušná opatření není v zájmu Unie. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(191)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z Turecka.
(192)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Sestupný trend ukazatelů finanční výkonnosti, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, je důsledkem obtížné soutěže se subvencovaným dovozem z dotčené země. Uložení vyrovnávacích cel by proto výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ceny tak, aby pokrývaly náklady výroby, a tudíž zvýšit podíl na trhu, zaměstnanost a výrobu a zlepšit ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic.
(193)
Pokud by opatření uložena nebyla, cenový tlak tureckého dovozu by pravděpodobně pokračoval a měl by další nepříznivý dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tento další pokles výkonnosti by v konečném důsledku vedl k dalšímu snižování výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(194)
Na tomto základě Komise v této fázi dospěla k závěru, že vyrovnávací opatření jsou v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(195)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala dovozce a sdružení zastupující dovozce, aby se přihlásili. Jak je uvedeno výše ve 12. bodě odůvodnění, přihlásily se tři společnosti, a to tak, že vyplnily formulář pro výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Následně byly všem těmto třem společnostem, které se přihlásily, zaslány dotazníky, ale odpověděla pouze jedna z nich. Z odpovědi vyšlo najevo, že ačkoli tato strana v období šetření dovezla velmi malé množství pstruhů, obvykle nedováží pstruhy, nýbrž jiné rybí produkty. Množství pstruhů, které tato společnost dovezla, není dostačující na to, aby mohlo být považováno za celkově reprezentativní.
(196)
V pozdější fázi se přihlásil další dovozce, aniž by však odpověděl na dotazník. Tento dovozce tvrdil, že uložení cel na pstruhy z Turecka by vedlo k přerušení jeho dovozní činnosti, aniž by však toto tvrzení podrobněji rozvedl či poskytl jakékoli informace relevantní pro posouzení případných dopadů na jeho obchodní činnost, například údaje o ziskovosti, dovozních cenách a cenách dalšího prodeje.
(197)
Přestože nelze vyloučit, že dovozců, kteří nejsou ve spojení, se uložení vyrovnávacích cel dotkne, je cílem těchto cel obnovit rovné podmínky na trhu Unie. Existují i jiné zdroje dodávek a dovozci v Unii by měli být schopni přejít v reakci na uložení cel k jiným dodavatelům. Celkově šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro dovozce/obchodníky v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(198)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici jiné údaje od dovozců/obchodníků, kteří nejsou ve spojení, dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro dovozce/obchodníky, kteří nejsou ve spojení, celkový významný nepříznivý účinek.
3. Zájem uživatelů, spotřebitelů, dodavatelů
(199)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala uživatele a sdružení zastupující uživatele a organizace zastupující spotřebitele, aby se přihlásili. Kromě toho Komise kontaktovala všechny známé relevantní strany. Žádná z těchto stran se však nepřihlásila.
(200)
Po uplynutí lhůty uvedené v oznámení o zahájení řízení se přihlásily dvě strany, které tvrdily, že jsou dodavateli strojního zařízení pro turecké producenty/zpracovatelé pstruhů.
(201)
Jedna strana uvedla, že uložení cel povede ke zvýšení cen pro konečné spotřebitele. Tato strana však toto tvrzení nedoložila. Šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro konečné spotřebitele. Jak je uvedeno výše, spotřebitelské organizace nespolupracovaly a neposkytly žádné informace, na jejichž základě by bylo možné dopady opatření podrobně posoudit. Každopádně přestože vyrovnávací cla mohou mít vliv na dovozní ceny, takové případné zvýšení cen by mohlo být alespoň částečně absorbováno distribučním řetězcem, takže případný nárůst ceny pro konečného spotřebitele nemusí být významný.
(202)
Kromě toho cílem vyrovnávacích cel je obnovit rovné podmínky na trhu Unie, avšak neomezit přitom dovoz do Unie za přiměřené ceny.
(203)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a k nespolupráci uživatelů a spotřebitelských organizací při šetření a zejména k úrovni opatření dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro uživatele, spotřebitele nebo dodavatele celkový významný nepříznivý účinek.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(204)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že není žádný přesvědčivý důvod se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Turecka v této fázi šetření není v zájmu Unie.
G. PROZATÍMNÍ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(205)
Na základě závěrů, k nimž Komise dospěla v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena prozatímní vyrovnávací opatření, která zabrání tomu, aby subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(206)
Za účelem stanovení úrovně opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(207)
Újma by byla odstraněna v případě, že by výrobní odvětví Unie bylo schopno pokrýt své výrobní náklady a dosahovat takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu.
(208)
Objem dovozu z Turecka se začal významně zvyšovat hlavně v roce 2008, tedy před začátkem posuzovaného období. Ziskovost výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období v roce 2010 se proto nepovažovala za reprezentativní. Jelikož před rokem 2008 nebyl tlak dovozu z Turecka na trhu Unie podstatný, mělo se za to, že přiměřená by mohla být zisková rozpětí dosahovaná před tímto obdobím. Podle podnětu ziskové rozpětí dánského odvětví produkce pstruhů v letech 2006 a 2007 v průměru dosahovalo nebo přesahovalo úroveň 12 %. Na tomto základě se tedy v této fázi usuzovalo, že ziskové rozpětí ve výši 12 % z obratu by mohlo být považováno za vhodnou úroveň, kterou by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat v případě absence poškozujícího subvencování.
(209)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že cílový zisk by měl být nižší než 12 % z důvodu, že i) při předchozích šetřeních (lososi; velcí duhoví pstruzi) byl použit nižší cílový zisk, ii) skutečné ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období bylo rovněž nižší a iii) ziskové rozpětí ve výši 12 % odpovídá pouze dánskému odvětví produkce pstruhů, a nikoli výrobnímu odvětví Unie jako celku, a proto není reprezentativní. A zmíněný vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že by mělo být použito ziskové rozpětí ve výši 3 %, jelikož takový zisk odpovídá průměrnému ziskovému rozpětí potravinářského průmyslu jako celku.
(210)
Za prvé, pokud jde o srovnání s šetřeními týkajícími se velkého pstruha a lososa, je třeba poznamenat, že každé šetření musí dospět k vlastním závěrům, na základě vlastní skutkové podstaty. V tomto konkrétním případě byly k dispozici údaje obsažené ve vyšetřovacím spise současného šetření, které byly shledány jako přiměřené, a byly proto použity.
(211)
Za druhé, cílovou úrovní zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie by měla být úroveň, které by podnik tohoto typu v daném odvětví mohl přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu. Vzhledem k tomu, že v posuzovaném období a dokonce ještě předtím docházelo k subvencovanému dovozu podstatných množství výrobku, nelze přijmout tvrzení, že podmínky hospodářské soutěže byly standardní. Úrovně zisku ve výši 12 % bylo dosahováno, dokud nedocházelo k podstatnému dovozu z Turecka na trh Unie, a tento cílový zisk se tudíž v kontextu tohoto případu považuje v této fázi za přiměřený.
(212)
Za třetí, dánské odvětví produkce pstruhů bylo považováno za dostatečně reprezentativní pro trh Unie, neboť Dánsko je jedním z hlavních producentů pstruhů v Unii. Vzhledem k tomu, že v této fázi nebyly k dispozici žádné další informace, bylo Dánsko použito pro účely stanovení cílové úrovně zisku.
(213)
Konečně tvrzení, že obecné ziskové rozpětí potravinářského průmyslu je mnohem nižší, nebylo doloženo. Komise se domnívala, že ziskové rozpětí, jehož dosahovalo dánské odvětví produkce pstruhů, by mělo v každém případě lépe zohledňovat specifika tohoto odvětví, a bude proto přiměřenější. Potravinářský průmysl totiž tvoří různá odvětví, kterým odpovídají různé segmenty trhu, v nichž panují různé tržní podmínky, které nemusí platit pro odvětví produkce pstruhů.
(214)
Z výše uvedených důvodů dospěla Komise v této fázi k závěru, že je odůvodněné použít cílové ziskové rozpětí ve výši 12 % obratu.
(215)
Na tomto základě Komise vypočetla pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla ziskové rozpětí dosahované během období šetření a nahradila ho ziskovým rozpětím ve výši 12 %.
(216)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(217)
Úroveň pro odstranění újmy pro „společnosti v příloze I“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako subvenční rozpětí pro tyto společnosti (viz 96. a 97. bod odůvodnění).
2. Prozatímní opatření
(218)
Na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss), živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených ve formě celých ryb nebo bez hlavy nebo ve formě filé pocházejících z Turecka by mělo být uloženo prozatímní vyrovnávací clo, a to v souladu s pravidlem nižšího cla podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení. Komise porovnala rozpětí újmy a subvenční rozpětí. Výše cel by měla být stanovena na úrovni nižšího z těchto rozpětí.
(219)
Na základě výše uvedených skutečností by sazby prozatímního vyrovnávacího cla vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením měly být tyto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Jiné spolupracující společnosti
8,2 %
26 %
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorického cla, tj. v poměru k hodnotě dovozu.
(221)
Individuální sazby vyrovnávacího cla uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými právnickými osobami.
(222)
Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na něj vztahovat žádná z uvedených individuálních sazeb vyrovnávacího cla.
(223)
Pokud některá společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatňování těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla. Taková žádost musí být zaslána Komisi (12). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(224)
Za účelem minimalizace rizika obcházení opatření kvůli rozdílům v celních sazbách je zapotřebí přijmout zvláštní opatření, která zajistí uplatňování individuálních vyrovnávacích cel. Společnosti, na něž se vztahují individuální sazby vyrovnávacího cla, musí celním orgánům členských států předložit platnou obchodní fakturu. Faktura musí splňovat požadavky stanovené v příloze II. Na dovoz, k němuž není přiložena taková faktura, se vztahuje vyrovnávací clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(225)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacích cel, mělo by se zbytkové clo pro všechny ostatní společnosti použít nejen na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, jejichž produkty nebyly do Unie v období šetření vyváženy.
H. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(226)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(227)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss):
-
živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (kódy TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 a 0305430011) pocházejících z Turecka.
2. Sazby prozatímního vyrovnávacího cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Prozatímní vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Společnosti uvedené v příloze I
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
B999
3. Uplatnění individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušné platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 597/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k používání tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. října 2014.
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) No 1195/2014 DE LA COMMISSION
du 29 octobre 2014
instituant un droit compensateur provisoire sur les importations de certaines truites arc-en-ciel originaires de Turquie
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 597/2009 du Conseil du 11 juin 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l'objet de subventions de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1), et notamment son article 12,
après consultation des États membres,
considérant ce qui suit:
A. PROCÉDURE
1. Ouverture
(1)
Le 15 février 2014, la Commission européenne (ci-après dénommée «la Commission») a annoncé l'ouverture d'une procédure antisubventions concernant les importations dans l'Union de certaines truites arc-en-ciel originaires de Turquie (ci-après dénommée le «pays concerné») conformément à l'article 10 du règlement (CE) no 597/2009 (ci-après dénommé le «règlement de base») par un avis publié dans le Journal officiel de l'Union européenne (2) (ci-après dénommé l'«avis d'ouverture»). Un rectificatif à l'avis d'ouverture a été publié dans le Journal officiel du 4 septembre 2014 (3).
(2)
La Commission a ouvert l'enquête à la suite d'une plainte déposée le 3 janvier 2014 par l'Association danoise de l'aquaculture (ci-après dénommée le «plaignant»), au nom des producteurs représentant plus de 25 % de la production totale de certaines truites arc-en-ciel de l'Union. La plainte contenait des éléments attestant à première vue l'existence de subventions dont faisaient l'objet certaines truites arc-en-ciel ainsi que du préjudice important en résultant, qui ont été jugés suffisants par la Commission pour justifier l'ouverture d'une enquête.
(3)
Conformément à l'article 10, paragraphe 7, du règlement de base, la Commission a informé le gouvernement turc avant l'ouverture de la procédure qu'elle avait été saisie d'une plainte dûment documentée selon laquelle les importations subventionnées de certaines truites arc-en-ciel originaires de Turquie feraient subir un préjudice important à l'industrie de l'Union. La Commission a invité le gouvernement turc à des consultations afin de clarifier la situation en ce qui concerne la teneur de la plainte et d'aboutir à une solution mutuellement convenue.
(4)
Le gouvernement turc a accepté l'offre de consultations, lesquelles se sont ensuite tenues. Au cours de celles-ci, aucune solution mutuellement convenue n'a pu être dégagée. À la suite de ces consultations, le gouvernement turc a formulé des observations. La Commission en a pris bonne note.
2. Procédure antidumping menée parallèlement
(5)
Le 15 février 2014, la Commission a également annoncé l'ouverture d'une enquête antidumping concernant les importations dans l'Union du même produit originaire de Turquie, par un avis publié dans le Journal officiel de l'Union européenne (4).
(6)
Les analyses du préjudice effectuées dans le cadre de l'enquête antisubventions visée ici et de l'enquête antidumping parallèle reposent sur la même définition de l'industrie de l'Union, les mêmes producteurs représentatifs de l'Union et la même période d'enquête, et ont abouti à des conclusions identiques sauf indication contraire. Elles ont donc été jugées appropriées pour rationaliser l'analyse du préjudice et parvenir à des conclusions cohérentes. C'est la raison pour laquelle il a été dûment tenu compte, lors des deux enquêtes, des commentaires sur les aspects du préjudice présentés dans l'une et l'autre procédure.
3. Parties intéressées
(7)
Dans l'avis d'ouverture, la Commission a invité les parties intéressées à la contacter afin de participer à l'enquête. En outre, la Commission a officiellement informé de l'ouverture de la procédure les plaignants, les autres producteurs connus de l'Union, les utilisateurs et les importateurs, les producteurs-exportateurs en Turquie et les autorités turques ainsi que les associations notoirement concernées, et les a invités à participer.
(8)
Toutes les parties intéressées ont eu la possibilité de formuler des observations sur l'ouverture de l'enquête et de demander à être entendues par la Commission et/ou le conseiller-auditeur dans le cadre des procédures commerciales. Aucune observation n'a été formulée.
4. Échantillonnage
(9)
Dans l'avis d'ouverture, la Commission a indiqué que la technique de l'échantillonnage pourrait être utilisée pour les parties intéressées, notamment les producteurs de l'Union, les importateurs indépendants et les producteurs-exportateurs en Turquie, conformément à l'article 27 du règlement de base.
4.1. Choix d'un échantillon de producteurs de l'Union
(10)
La Commission a annoncé, dans l'avis d'ouverture, qu'elle avait sélectionné provisoirement un échantillon de producteurs de l'Union. Conformément à l'article 27, paragraphe 1, du règlement de base et au vu de la forte fragmentation de l'industrie de l'Union - plus de 700 petites et moyennes entreprises (PME) productrices -, la Commission a réalisé la sélection de l'échantillon sur la base du plus grand volume représentatif de production sur lequel l'enquête pouvait raisonnablement porter compte tenu du temps disponible, en prenant également en considération la répartition géographique et une couverture suffisante des différentes étapes et des divers types de production (production de truites vivantes, fraîches, congelées ou fumées ou sous forme de filets). L'échantillon se composait de neuf producteurs de l'Union. Les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon représentaient plus de 12 % de la production totale de l'Union, sur la base des renseignements fournis dans la plainte. La Commission a invité les parties intéressées à faire connaître leur point de vue sur l'échantillon provisoire. Aucune observation n'a été reçue dans le délai imparti et l'échantillon provisoire a donc été confirmé. L'échantillon est jugé représentatif de l'industrie de l'Union.
4.2. Choix d'un échantillon d'importateurs
(11)
Afin de permettre à la Commission de décider s'il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l'échantillon, tous les importateurs indépendants ont été invités à communiquer les informations demandées dans l'avis d'ouverture.
(12)
Trois importateurs indépendants ont fourni les informations demandées et accepté d'être inclus dans l'échantillon. Vu le nombre peu élevé de réponses, la Commission a décidé de ne pas recourir à la technique de l'échantillonnage.
4.3. Choix d'un échantillon de producteurs-exportateurs
(13)
Afin de permettre à la Commission de décider s'il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l'échantillon, tous les producteurs-exportateurs en Turquie ont été invités à communiquer les informations demandées dans l'avis d'ouverture. En outre, la Commission a demandé à la Mission de la République de Turquie auprès de l'Union européenne d'identifier et/ou de contacter d'éventuels autres producteurs-exportateurs susceptibles de souhaiter participer à cette enquête.
(14)
Dix-huit groupes de producteurs-exportateurs en Turquie ont fourni les informations demandées et accepté d'être inclus dans l'échantillon. Le volume total d'exportations vers l'Union de certaines truites arc-en-ciel déclaré par ces sociétés en 2013 représente la totalité des exportations turques dans l'Union.
(15)
Conformément à l'article 27, paragraphe 1, du règlement de base, la Commission a retenu un échantillon de quatre groupes de producteurs-exportateurs sur la base du plus grand volume représentatif d'exportations vers l'Union sur lequel l'enquête pouvait raisonnablement porter compte tenu du temps disponible, en prenant également en considération leur répartition géographique. Les sociétés retenues dans l'échantillon représentent près de 64 % des ventes déclarées à l'exportation vers l'Union et sont situées dans deux régions différentes.
(16)
Conformément à l'article 27, paragraphe 2, du règlement de base, tous les producteurs-exportateurs connus concernés et les autorités turques ont été consultés au sujet de la constitution de l'échantillon. Une société a contesté l'échantillon des sociétés retenues et a demandé à être incluse dans l'échantillon. Elle a fait savoir que ses activités concernaient exclusivement la production, la transformation et la vente de truites (en d'autres termes, elle n'a pas d'autre activité), et ce depuis 1971, ce qui faisait d'elle le premier producteur du produit concerné en Turquie. Elle a ajouté qu'elle réalisait d'importantes ventes sur le marché national et, enfin, qu'elle était le plus grand producteur dans la région de Marmara.
(17)
La Commission rappelle que le choix des sociétés retenues dans l'échantillon a été effectué sur la base des plus grandes quantités de volumes conformément à l'article 27, paragraphe 1, du règlement de base, compte tenu du nombre de producteurs pouvant raisonnablement faire l'objet d'une enquête dans les délais impartis. Puisqu'il représente 64 % des exportations du produit concerné vers l'Union, l'échantillon proposé est représentatif de la situation de l'industrie turque. De plus, les sociétés retenues dans l'échantillon sont situées dans deux régions différentes (sur les trois représentées), ce qui est considéré comme suffisant aux fins de l'enquête. La Commission maintient donc que les sociétés retenues dans l'échantillon correspondent au plus grand volume représentatif des importations sur lesquelles l'enquête pouvait raisonnablement porter compte tenu du temps disponible.
5. Examen individuel
(18)
Onze sociétés ou groupes de sociétés ont demandé un examen individuel au titre de l'article 27, paragraphe 3, du règlement de base. À ce stade de l'enquête, la Commission n'a pris aucune décision concernant les demandes d'examen individuel. Elle décidera de l'opportunité d'accorder un examen individuel au stade définitif de l'enquête.
6. Réponses au questionnaire
(19)
La Commission a envoyé des questionnaires au gouvernement turc, à l'ensemble des sociétés de l'Union retenues dans l'échantillon, à trois importateurs et aux groupes de producteurs-exportateurs en Turquie retenus dans l'échantillon.
(20)
Trois sociétés au sein d'un groupe de producteurs-exportateurs en Turquie ont demandé à être exemptées de l'obligation de répondre au questionnaire. Une de ces sociétés a affirmé qu'elle était principalement active dans la production de bars et de daurades, et qu'elle ne produisait qu'un faible volume du produit concerné. Une autre gère un petit supermarché et n'a que peu d'activités associées au produit concerné, et la troisième était un importateur lié n'ayant pas réalisé de ventes importantes du produit concerné au cours de la période d'enquête. La Commission a décidé d'exempter la société qui gère le petit supermarché de l'obligation de répondre au questionnaire. Toutefois, elle a maintenu cette obligation pour la société principalement active dans la production de bars et de daurades de même que pour l'importateur lié puisque les volumes produits (dans le cas du producteur-exportateur) ou commercialisés (dans le cas de l'importateur lié) restaient importants.
(21)
Des réponses au questionnaire ont été reçues du gouvernement turc, de tous les autres groupes de producteurs-exportateurs en Turquie retenus dans l'échantillon et des sociétés ayant sollicité un examen individuel.
7. Visites de vérification
(22)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires aux fins de la détermination provisoire des subventions, du préjudice en résultant et de l'intérêt de l'Union. Des visites de vérification en vertu de l'article 26 du règlement de base ont été effectuées dans les locaux des sociétés suivantes:
a)
producteurs de l'Union:
-
Aqualande SAS, Roquefort, France,
-
Danaqua, Grindsted, Danemark,
-
Danforel A/S, Grindsted, Danemark,
-
Kongeåens Dambrug, ApS, Brørup, Danemark,
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Allemagne,
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Allemagne,
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Pologne,
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Espagne,
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Italie,
-
Grupo Tres Mares, SA, La Coruña, Espagne;
b)
producteurs-exportateurs en Turquie:
-
groupe «GMS» de sociétés liées, Bodrum, Turquie:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști,
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști,
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști,
-
Gümüșdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AȘ,
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști,
-
Hakan Komandit Șirketi,
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști,
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști,
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști,
-
groupe «Kilic» de sociétés liées, Bodrum, Turquie:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Ürünleri Üretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Ürünleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști,
-
groupe «Özpekler» de sociétés liées, Denizli, Turquie:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.,
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Ști,
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști (ci-après dénommée «Ternaeben»), Kayseri, Turquie;
c)
gouvernement turc:
-
ministère de l'économie, Ankara, Turquie,
-
ministère de l'alimentation, de l'agriculture et de l'élevage, Ankara, Turquie;
d)
importateurs de l'Union liés aux exportateurs turcs:
-
Spador S.R.L. (ci-après dénommée «Spador»),
-
Ternäben Service GmbH (ci-après dénommée «TSG»),
-
Ternäben Vertrieb GmbH (ci-après dénommée «TVG»);
e)
producteur de l'Union (transformateur) lié au producteur-exportateur en Turquie (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Pologne (ci-après dénommée «TPL»).
8. Période d'enquête et période considérée
(23)
L'enquête relative aux subventions et au préjudice a couvert la période comprise entre le 1er janvier 2013 et le 31 décembre 2013 (ci-après dénommée la «période d'enquête»). L'examen des tendances aux fins de l'évaluation du préjudice a couvert la période comprise entre le 1er janvier 2010 et la fin de la période d'enquête (ci-après dénommée la «période considérée»).
B. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUITS SIMILAIRES
1. Produit concerné
(24)
Le produit concerné est la truite arc-en-ciel (Oncorhynchus mykiss):
-
vivante, pesant au maximum 1,2 kg/pièce, ou
-
fraîche, réfrigérée, congelée et/ou fumée:
-
sous forme de poisson entier (avec tête), avec ou sans branchies, éviscérée ou non, et pesant au maximum 1,2 kg/pièce, ou
-
sans tête, avec ou sans branchies, éviscérée ou non, et pesant au maximum 1 kg/pièce, ou
-
sous forme de filets pesant au maximum 400 g/pièce,
originaire de Turquie et relevant actuellement des codes NC ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 et ex 0305 43 00 (ci-après dénommées le «produit concerné»).
(25)
Comme déjà mentionné au considérant 1, la définition du produit concerné a fait l'objet d'un rectificatif. Ce rectificatif était purement rédactionnel et le champ d'application n'a pas été modifié.
2. Produits similaires
(26)
L'enquête a montré que les truites produites et vendues sur le marché intérieur turc et/ou exportées vers l'Union ainsi que les truites produites et vendues par l'industrie de l'Union dans l'Union présentaient les mêmes caractéristiques physiques, techniques et chimiques essentielles et concernaient les mêmes utilisations de base.
(27)
La Commission a décidé qu'à ce stade ces produits constituaient donc des produits similaires au sens de l'article 2, point c), du règlement de base.
3. Allégations relatives à la définition du produit
(28)
Certaines parties intéressées ont fait valoir que la truite fumée devrait être exclue de la définition du produit. Selon ces parties, il existe des différences dans les processus de production et des différences de caractéristiques physiques, techniques et chimiques par rapport à la truite non fumée. De plus, les autorités turques ont fait valoir que la structure des coûts des producteurs de filets fumés était sensiblement différente de celle des autres producteurs, ce qui tend à prouver selon elles que les produits fumés et non fumés sont des produits distincts. Enfin, ces mêmes parties ont mentionné deux enquêtes antidumping antérieures concernant des produits similaires (les grosses truites arc-en-ciel et le saumon) effectuées respectivement en 2004 (5) et en 2005 (6) pour lesquelles les produits fumés ne rentraient pas dans la définition du produit concerné. Les parties ont fait notamment allusion au considérant 9 du règlement (CE) no 437/2004 du Conseil (7), dans lequel il est considéré selon elles que le fumage modifie les caractéristiques essentielles du produit en question. Sur cette base, la truite fumée devrait à leurs yeux être exclue de la définition du produit dans l'enquête considérée ici.
(29)
L'enquête a montré que les différentes présentations - «vivante», «réfrigérée», «congelée» ou «fumée» - entrant dans la définition du produit concerné avaient les mêmes caractéristiques physiques, techniques et chimiques essentielles. Toutes ces truites avaient notamment les mêmes qualités intrinsèques (chimiques, nutritionnelles ou autres) et leur transformation n'éliminait pas ces qualités, mais entraînait uniquement des présentations différentes, qui constituaient simplement différentes méthodes de conserver le poisson avant tout autre traitement, préparation, cuisson ou consommation. Il a donc été conclu que la conservation par fumage ne modifiait pas de manière sensible les caractéristiques physiques, techniques et chimiques essentielles du produit.
(30)
Pour ce qui concerne les différents processus de production et les différentes structures de coûts, les parties n'ont pas expliqué comment ces différences auraient eu un effet sur l'appréciation finale selon laquelle les produits fumés et non fumés constituaient un produit unique. En tout état de cause, toute différence éventuelle dans les processus de production n'a, en tant que telle, aucune incidence sur la définition du produit. De plus, dans ce cas spécifique, le processus de production et la structure des coûts des filets fumés ne présentaient en définitive aucune différence significative par rapport au processus de production et à la structure des coûts des autres présentations de la truite. Le principal facteur de coûts de chaque présentation était le coût de l'élevage, qui se compose essentiellement des aliments pour animaux (farine et huile de poisson), du coût de l'énergie et du coût des œufs ou des juvéniles. Les objections à cet égard doivent donc être rejetées.
(31)
Dans les enquêtes précédentes mentionnées par les parties intéressées et à la différence de l'enquête actuelle, les produits fumés ne figuraient pas dans la plainte ayant conduit à l'ouverture de ces affaires. Dès lors, ils ne relevaient pas du champ d'application de ces enquêtes et n'ont par conséquent pas été examinés. Le considérant 9 du règlement (CE) no 437/2004 portait sur une demande d'une partie intéressée visant à exclure de la procédure les poissons entiers et filets congelés. Toutefois, l'enquête n'a pas révélé ou expressément conclu que les produits fumés devaient être exclus de la définition du produit. Au motif que la présente enquête a révélé que toutes les présentations de truite présentent les mêmes caractéristiques physiques, techniques et chimiques essentielles, cet argument doit être rejeté.
(32)
Pour les raisons mentionnées ci-dessus, l'allégation selon laquelle les produits fumés doivent être exclus de la définition du produit a été, à ce stade, rejetée.
C. SUBVENTIONS
1. Introduction
(33)
Le plaignant a fait valoir que le gouvernement turc subventionnait son secteur aquacole. La plainte contenait des éléments attestant à première vue plusieurs pratiques de subvention à la fois dans la législation et dans un certain nombre de documents stratégiques qui servent de base au soutien de l'État à ce secteur.
(34)
La Commission a passé en revue et analysé les documents contenus dans la plainte ainsi que des documents complémentaires fournis dans le courant de l'enquête par le gouvernement turc et par les producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon, et a constaté que tous ces documents montraient que le secteur aquacole en République de Turquie recevait un traitement préférentiel dans de nombreux domaines.
(35)
La décision des autorités turques de subventionner expressément le secteur aquacole date de 2003 et s'est traduite par le transfert d'importantes sommes d'argent public à des producteurs et exportateurs turcs au cours des dix dernières années.
(36)
Dans le cadre des consultations qui ont précédé l'ouverture de l'enquête entre le gouvernement turc et la Commission, comme précisé aux considérants 3 et 4 ci-dessus, le gouvernement turc n'a contesté l'existence d'aucun des régimes examinés.
2. Régimes examinés
(37)
La Commission a envoyé des questionnaires au gouvernement turc et aux producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon pour leur demander des précisions sur les régimes suivants, qui sont présumés impliquer l'octroi de subventions à l'industrie aquacole:
-
aide d'État aux investissements réalisés dans le secteur aquacole:
-
exonération des droits de douane,
-
exonération de la taxe sur la valeur ajoutée (TVA),
-
allégement fiscal,
-
bonification de prime de sécurité sociale (contribution des employeurs),
-
bonification d'intérêts,
-
attribution de terres,
-
aide à l'impôt sur les sociétés,
-
bonification de prime de sécurité sociale (contribution des employés),
-
subventions directes octroyées aux producteurs de truites:
-
subventions directes aux éleveurs de truites,
-
subventions directes pour la production biologique de truites,
-
appui spécifique destiné aux juvéniles,
-
prêts bonifiés et régimes préférentiels d'assurance pour les producteurs de truites:
-
crédits aux investissements et prêts commerciaux à faible taux d'intérêt octroyés par la Ziraat Bankasi,
-
crédits aux investissements et prêts commerciaux à faible taux d'intérêt octroyés par les caisses de crédit agricole,
-
pool d'assurance agricole et taux de bonification de primes,
-
subventions pour des prestations de conseil,
-
subventions pour les navires de pêche:
-
achat de carburant pour les bateaux de pêche (réduction de la taxe à la consommation sur le carburant des navires),
-
mise au rebut des navires de pêche,
-
autres subventions et autres programmes de subventions.
3. Aide d'État aux investissements dans le secteur aquacole
3.1. Introduction
(38)
Le gouvernement turc a mis en place un régime de soutien aux entreprises qui investissent dans certains secteurs et dans certaines régions, notamment le secteur aquacole. Ce système vise à:
-
accroître la production et l'emploi,
-
encourager les investissements importants contribuant à la compétitivité internationale,
-
promouvoir les investissements directs étrangers,
-
soutenir les investissements en faveur des activités de protection de l'environnement et de recherche et développement, conformément aux objectifs fixés par divers plans de développement et programmes annuels turcs, indiqués ci-dessous.
3.2. Base juridique
(39)
Les dispositions juridiques prévoyant une aide d'État aux investissements dans le secteur aquacole sont les suivantes: décret turc no 2012/3305 relatif aux aides d'État aux investissements et communiqué no 2012/1 relatif à la mise en œuvre du décret relatif aux aides d'État aux investissements, respectivement publiés les 19 et 20 juin 2012 dans les Journaux officiels no 28328 et 28329.
3.3. Conclusions de l'enquête
(40)
Même si le décret turc no 2012/3305 constitue le régime de soutien pertinent pour la période d'enquête, des dispositions similaires étaient en place depuis 2006 et même avant. Cet élément est pertinent, car les subventions liées à l'acquisition d'actifs immobilisés, telles que les subventions d'investissement, peuvent être rattachées à la période d'enquête même si elles ont été octroyées avant celle-ci.
(41)
L'enquête a confirmé l'existence des différents régimes d'aides d'État. La production aquacole figure expressément à l'annexe 2/A du décret no 2012/3305 parmi les secteurs qui peuvent bénéficier de mesures d'encouragement, telles que l'exonération de la TVA, l'exonération des droits de douane, un allégement fiscal, des contributions aux investissements, une bonification de prime de sécurité sociale (contribution des employeurs), l'attribution de terres, la bonification d'intérêt, l'aide à l'impôt sur les sociétés et une bonification de prime de sécurité sociale (contribution des employés). En fonction du niveau de développement économique des six régions déterminées par le décret no 2012/3305, l'intensité de l'aide peut varier.
(42)
Bien que l'existence de programmes d'investissements régionaux ait été confirmée par l'enquête, aucune des sociétés retenues dans l'échantillon n'a bénéficié de tous les régimes. Quelques-unes ont bénéficié de l'exonération de la TVA et des droits de douane applicable à l'ensemble des six régions de Turquie. Toutefois, les sociétés retenues dans l'échantillon ayant acheté des machines et des équipements auprès de sociétés de l'Union dans le cadre de l'Union douanière UE-Turquie, le droit de douane n'était pas appliqué. De plus, comme la Turquie applique un régime de TVA en amont et en aval, les bénéfices obtenus au cours de la période d'enquête consistaient uniquement en un gain de temps de deux mois jusqu'à ce que les autorités fiscales remboursent la TVA aux sociétés. L'avantage réel aurait été le montant des intérêts à payer à une banque commerciale pour la période allant jusqu'au remboursement de la TVA. Cet avantage était négligeable et n'a pas fait l'objet d'un complément d'analyse.
(43)
Une société retenue dans l'échantillon a bénéficié d'un allégement fiscal pour l'achat de machines dans le cadre du règlement susmentionné en matière d'aide d'État aux investissements. Elle a bénéficié d'un taux de 4 % au lieu du taux de 20 % normalement applicable aux entreprises.
(44)
La même société retenue dans l'échantillon a également bénéficié du programme de bonification de prime de sécurité sociale. En tant que titulaire d'un certificat d'encouragement aux investissements, elle a bénéficié de la bonification de prime de sécurité sociale pour la contribution des employeurs et des employés. Après la finalisation de cet investissement, les parts de la prime de sécurité sociale des employeurs et des employés correspondant au salaire minimal ont été exemptées par l'organisme de sécurité sociale pour les emplois nouvellement créés. Ce régime a été financé par le ministère de l'économie.
3.4. Conclusion
(45)
L'aide d'État aux investissements est provisoirement considérée comme une subvention au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base, lorsque l'aide d'État consiste en une incitation fiscale, c'est-à-dire lorsque les recettes publiques normalement exigibles sont abandonnées ou ne sont pas perçues.
(46)
La subvention est spécifique et passible de mesures compensatoires puisque l'avantage octroyé par la subvention est expressément limité à une liste de secteurs économiques. L'accès à la subvention est en outre limité à certaines entreprises de certains secteurs. De plus, la subvention ne répond pas aux exigences de non-spécificité de l'article 4, paragraphe 2, point b), du règlement de base, étant donné le nombre et la nature des restrictions applicables à certains secteurs, en particulier les dispositions en restreignant l'octroi à certains types d'entreprises ou excluant complètement certains secteurs.
(47)
L'aquaculture est expressément désignée à l'annexe 2A du décret comme une des activités qui peut bénéficier de ce genre d'exonération fiscale. L'annexe 4 du décret fournit une liste des secteurs qui ne peuvent bénéficier d'aucune incitation dans le cadre de ce régime.
(48)
En conséquence, conformément à l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base, les subventions susmentionnées sont considérées comme une contribution financière du gouvernement qui confère un avantage aux bénéficiaires.
3.5. Calcul du montant de la subvention
(49)
Une société a bénéficié d'avantages au titre des régimes susmentionnés. Toutefois, l'avantage à cette société a été jugé négligeable.
4. Subventions directes aux producteurs de truites
4.1. Introduction
(50)
Les subventions directes par kilogramme de truites produites constituent le principal régime de subventions profitant au produit concerné. Ces subventions sont révisées chaque année dans le cadre de l'examen annuel des subventions agricoles.
4.2. Base juridique
(51)
L'acte juridique prévoyant des subventions directes est le décret turc no 2013/4463 sur les subventions agricoles en 2013, daté du 7 mars 2013 et publié dans le Journal officiel no 28612 du 8 avril 2013 (applicable rétroactivement au 1er janvier 2013).
4.3. Conclusions de l'enquête
(52)
L'enquête a confirmé l'existence de subventions directes pour les truites. Il a été constaté que, pour la période d'enquête, le niveau de subvention par kilogramme de truites était fixé à 0,65 livre turque par kilogramme (TRY/kg) pour une production maximale de 250 tonnes par an. La moitié de ce montant (0,325 TRY/kg) était accordée pour une production variant entre 251 et 500 tonnes/an et aucune subvention n'était octroyée pour une production supérieure à 500 tonnes. La subvention était accordée aux producteurs du produit concerné qui possédaient une licence du ministère de l'alimentation, de l'agriculture et de l'élevage.
(53)
Avant de pouvoir bénéficier de tout paiement, les producteurs doivent être inscrits dans le système d'enregistrement aquacole du ministère de l'alimentation, de l'agriculture et de l'élevage. Ils font l'objet de visites d'inspection régulières et inopinées.
(54)
Trois des quatre groupes de sociétés retenus dans l'échantillon ont bénéficié de subventions directes au cours de la période d'enquête, car ils pratiquaient eux-mêmes l'élevage de truites. Toutefois, le groupe le plus vaste, Ternaeben, ne pratiquait pas l'élevage de truites, mais achetait celles-ci (principalement des truites vivantes et congelées sous forme de poissons entiers) auprès d'éleveurs indépendants et les transformait. Il n'a dès lors pas reçu de subventions directes. S'est alors posée la question de savoir si l'avantage de ces subventions directes s'appliquait également à Ternaeben et aux trois autres groupes de sociétés retenus dans l'échantillon qui élevaient des truites, mais en achetaient également auprès de sociétés indépendantes en vue de les transformer.
(55)
À cet égard, la Commission souligne que le produit concerné couvre tant la matière première directement subventionnée, à savoir les truites vivantes, que les produits en aval (les truites fraîches ou congelées sous forme de poissons entiers, les filets et les truites fumées). La production de truites vivantes étant subventionnée et pratiquement tous les éleveurs de truites en Turquie bénéficiant de ce régime, tous les producteurs du produit concerné (à savoir les truites vivantes et les produits en aval) bénéficient de ce régime de subventions directes, indépendamment du fait qu'ils pratiquent eux-mêmes l'élevage de truites ou qu'ils en achètent pour les transformer.
(56)
L'avantage pour les producteurs du produit concerné peut en tout état de cause être démontré. À cet égard, la Commission a comparé le coût d'élevage des trois sociétés retenues dans l'échantillon qui pratiquaient elles-mêmes l'élevage de truites (en incluant un montant raisonnable et limité pour les frais de vente, les dépenses administratives et autres frais généraux et les bénéfices) au prix payé pour acheter des poissons vivants ou réfrigérés auprès de fournisseurs indépendants. La Commission a constaté que, pour les trois sociétés, le prix d'achat des poissons vivants ou réfrigérés était inférieur au coût moyen d'élevage.
(57)
Pour ce qui concerne le groupe Ternaeben, la Commission a comparé le coût moyen d'élevage des trois autres sociétés retenues dans l'échantillon (en incluant un montant raisonnable et limité pour les frais de vente, les dépenses administratives et autres frais généraux et les bénéfices) au prix d'achat moyen individuel payé par Ternaeben pour des poissons réfrigérés ou vivants. Il a été constaté que le coût moyen d'élevage des trois autres sociétés retenues dans l'échantillon était supérieur au prix d'achat moyen de Ternaeben. Il est apparu que ce prix d'achat moyen était comparable au prix des autres sociétés retenues dans l'échantillon.
(58)
De ce fait, la Commission estime que les sociétés retenues dans l'échantillon, également dans la mesure où elles achetaient des truites à des sociétés indépendantes, bénéficiaient du régime de subventions directes.
(59)
Le plaignant a fait valoir qu'une aide budgétaire supplémentaire était versée pour la production biologique de truites et la production de juvéniles par pièce. L'enquête a confirmé l'existence de cette aide budgétaire supplémentaire pour la production biologique de truites. Toutefois, il a été constaté qu'il n'existait en Turquie qu'une seule société de production biologique de truites, et qu'elle avait fait faillite récemment. De ce fait, aucune subvention pour la production biologique de truites n'a été octroyée au cours de la période d'enquête.
(60)
En outre, la Commission a constaté que le soutien spécifique à la production de juvéniles existait en 2012, mais avait été abandonné dès 2013, car le niveau de production de juvéniles en Turquie répondait déjà aux besoins du marché.
4.4. Conclusion
(61)
Sur la base des conclusions de l'enquête, la Commission conclut provisoirement que la contribution financière des pouvoirs publics susmentionnée revêt la forme d'une subvention directe au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) i), du règlement de base et confère dès lors aux producteurs turcs de truites un avantage direct, tel que visé à l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Un «avantage» est conféré parce qu'un financement direct (subvention) est accordé par les autorités publiques sans aucun taux d'intérêt ou redevance. De tels financements gratuits ne sont généralement pas disponibles sur le marché.
(62)
Le régime de subventions directes est spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 2, point a), du règlement de base, puisque son accès est limité à certaines sociétés. Les sociétés actives dans le domaine aquacole sont expressément mentionnées et la truite est clairement identifiée comme une des espèces qui bénéficient de ce régime de subventions. Cette subvention directe est spécifique puisque l'autorité qui accorde la subvention et la législation applicable limitent expressément aux entreprises du secteur aquacole la possibilité de bénéficier de la subvention.
4.5. Calcul du montant de la subvention
(63)
La valeur totale de l'avantage par société correspondait au montant moyen des subventions directes reçu au cours de la période d'enquête pour les propres poissons d'élevage vivants et au montant moyen des subventions octroyées par le gouvernement turc, calculée sur la base du total des subventions accordées et divisée par le montant total de la production de truites en Turquie, pour les poissons achetés vivants.
(64)
Le tableau ci-dessous montre le montant provisoire de l'avantage conféré par les subventions mentionnées ci-dessus, considéré comme le montant reçu au cours de la période d'enquête par les sociétés concernées.
Subventions directes et indirectes
Nom de la société
Marge de subvention
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Prêts bonifiés
5.1. Introduction
(65)
Certaines entités des secteurs public et privé ont octroyé des prêts préférentiels aux sociétés actives dans le secteur aquacole. Les principales entités concernées sont décrites ci-dessous.
(66)
Les caisses de crédit agricole sont des entités de droit privé établies par des producteurs agricoles (c'est-à-dire des personnes physiques ou morales ayant une activité de production agricole) en Turquie afin d'aider au financement de leurs activités.
(67)
La Banque agricole de la République de Turquie (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi, ci-après dénommée «Ziraat Bankasi») est une banque détenue par l'État et un organisme public, au capital entièrement détenu par le sous-secrétariat au Trésor. Dans le cadre du programme gouvernemental visé au considérant 70 ci-dessous, qui s'applique également à la période d'enquête, Ziraat Bankasi a accordé des prêts préférentiels au secteur aquacole afin de promouvoir la production agricole et l'industrie agroalimentaire. Sur ce point, le Conseil des ministres détermine annuellement la durée, les procédures et les principes de ce programme, et le Trésor transfère le solde du paiement des intérêts, correspondant au taux d'intérêt réduit, à Ziraat Bankasi. Il est donc estimé que Ziraat Bankasi est investie d'une autorité gouvernementale et elle est, à ce titre, considérée comme un organisme public.
(68)
L'Organisation du développement des petites et moyennes entreprises (ci-après dénommée «KOSGEB») est un organisme public dont l'objectif vise à augmenter la part des PME dans le développement économique et social en leur offrant des services de qualité, en renforçant leur compétitivité et en stimulant l'esprit d'entreprise. La KOSGEB relève de l'autorité du ministère des sciences, de l'industrie et de la technologie et est en partie indépendante.
(69)
Türk Eximbank (ci-après dénommée «Eximbank») a été mandatée par le gouvernement turc le 21 août 1987 par le décret no 87/11914, à la suite de l'ordonnance no 3332; Eximbank est une banque détenue à 100 % par l'État ainsi qu'un organisme public agissant en tant que principal instrument de promotion des exportations du gouvernement turc dans le cadre de la stratégie d'exportations durable de la Turquie. Eximbank a été chargée par le gouvernement de soutenir le commerce extérieur et les entrepreneurs/investisseurs turcs opérant à l'étranger, afin d'accroître les exportations des entreprises turques et de renforcer leur compétitivité sur le marché international. Il est donc estimé qu'Eximbank est investie d'une autorité gouvernementale et elle doit, à ce titre, être considérée comme un organisme public.
5.2. Base juridique
(70)
Les dispositions juridiques suivantes prévoient des prêts bonifiés: décret turc no 2013/4271, publié au Journal officiel no 28561 et daté du 16 février 2013, relatif à l'extension des crédits aux investissements à faible taux d'intérêt et prêts aux entreprises par Ziraat Bankasi et les caisses de crédit agricole en 2013; décret turc no 2010/27612, publié au Journal officiel le 15 juin 2010, relatif aux prêts à taux zéro octroyés aux petites et moyennes entreprises et la loi turque no 3332, publiée le 31 mars 1987 au Journal officiel no 19417 (bis), relative aux crédits à l'exportation par Eximbank, la banque turque de crédit à l'exportation.
5.3. Conclusions de l'enquête
(71)
Les prêts préférentiels d'Eximbank et de la KOSGEB ont fait l'objet d'une enquête sur la base des allégations relatives aux prêts bonifiés contenues dans la plainte. L'enquête a confirmé l'existence de prêts à faible taux d'intérêt. Toutefois, il a été constaté qu'aucun des producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon n'avait bénéficié de prêts octroyés par les caisses de crédit agricole.
(72)
La Commission a constaté qu'une société retenue dans l'échantillon s'était vu accorder quatre prêts préférentiels de Ziraat Bankasi en vertu des dispositions du décret no 4271/2013 au cours de la période d'enquête. Dans le cadre des prêts octroyés au secteur aquacole, Ziraat Bankasi a élargi les crédits d'investissement à l'achat de machines et d'équipements et la banque a encore étendu les prêts opérationnels afin de financer les coûts d'exploitation.
(73)
En plus des prêts préférentiels de Ziraat Bankasi, une société retenue dans l'échantillon a bénéficié d'un prêt à taux zéro au titre du décret no 2010/27612 sur la base duquel la KOSGEB gère les différents programmes de soutien aux PME. Les PME actives dans le secteur aquacole peuvent également bénéficier de ces programmes de soutien.
(74)
En outre, au cours de l'enquête, il a été constaté que deux sociétés retenues dans l'échantillon avaient bénéficié, respectivement, de deux et de six prêts à faible taux d'intérêt d'Eximbank. Les représentants d'Eximbank ont confirmé lors de la visite de vérification organisée avec le gouvernement turc qu'Eximbank octroie des prêts aux exportateurs turcs à de meilleures conditions que celles généralement disponibles sur le marché.
5.4. Conclusion
(75)
Les prêts à faible taux d'intérêt dont il est question ci-dessus sont provisoirement considérés comme une subvention au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) i), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base.
(76)
Sur la base des conclusions de l'enquête, la Commission conclut que l'avantage conféré au bénéficiaire prend la forme d'une remise sur les taux d'intérêt des prêts contractés pour la production aquacole. Ces prêts bonifiés par l'État confèrent un avantage au bénéficiaire puisqu'ils sont octroyés à des conditions financières qui ne reflètent pas les conditions du marché pour les prêts à échéance comparable. Ils sont accordés à des taux inférieurs à ceux du marché.
(77)
Ces régimes sont spécifiques au sens de l'article 4, paragraphe 2, point a), du règlement de base, puisque l'autorité qui accorde les prêts et la législation applicable en limitent expressément le bénéfice à certaines entreprises.
(78)
Tous les prêts susmentionnés sont, dès lors, considérés comme des subventions passibles de mesures compensatoires, qui confèrent un avantage et sont spécifiques au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base.
5.5. Calcul du montant de la subvention
(79)
Conformément à l'article 6, point b), du règlement de base, l'avantage des prêts préférentiels est provisoirement calculé comme la différence entre le montant des intérêts payés et le montant exigible pour un prêt commercial comparable que les sociétés pourraient obtenir sur le marché. Comme valeur de référence, la Commission a appliqué le taux d'intérêt moyen pondéré pour les prêts turcs pendant la période d'enquête en utilisant la plate-forme d'échanges Bloomberg (indice WAIRCOMM).
(80)
L'avantage conféré pendant la période d'enquête a été calculé comme la différence entre l'intérêt réellement payé au cours de cette période et l'intérêt qui aurait été payé sur la base de la valeur de référence.
(81)
Les marges de subvention calculées avec cette méthode pour les producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon sont les suivantes:
Prêts préférentiels
Nom de la société
Marge de subvention
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Pool d'assurance agricole et taux de soutien aux primes
6.1. Introduction
(82)
La loi sur les assurances agricoles et le règlement relatif à la mise en œuvre des principes du pool d'assurance agricole définissent l'objectif du gouvernement, qui est de fournir une couverture d'assurance contre la perte des stocks halieutiques et des récoltes des producteurs de truites due à des maladies, des catastrophes naturelles, des accidents, etc.
(83)
Les types d'assurance pris en charge par le pool d'assurance agricole sont: i) l'assurance récolte; ii) l'assurance serres; iii) l'assurance gros bétail, iv) l'assurance petit bétail; v) l'assurance volaille; et vi) l'assurance aquaculture.
6.2. Base juridique
(84)
La base juridique de ce programme est la loi sur les assurances agricoles no 5363 et le décret turc no 2012/4138 concernant les risques, produits et régions visés par le pool d'assurance agricole et les taux de soutien aux primes, publié au Journal officiel no 28537 et daté du 23 janvier 2013.
6.3. Conclusions de l'enquête
(85)
L'enquête a confirmé l'existence de ce régime de subventions. Conformément aux articles 12 et 13 de la loi sur les assurances agricoles no 5363 et au décret no 2012/4138 concernant les risques, produits et régions visés par le pool d'assurance agricole et les taux de soutien aux primes (ci-après dénommé le «décret no 2012/4138»), les producteurs de produits aquacoles peuvent bénéficier d'un soutien aux primes d'assurance du gouvernement, conformément à l'article 1er, paragraphe 6, du décret no 2012/4138.
(86)
Toute société souhaitant bénéficier du pool d'assurance agricole remet une prévision de la police d'assurance qu'elle entend contracter. Cette société est ensuite inspectée par le pool d'assurance agricole pour une évaluation du risque et se voit offrir une police d'assurance, y compris le montant de la prime à payer. Si cette société agricole accepte l'offre, le gouvernement paie la moitié de la prime d'assurance.
(87)
La Commission a constaté que les éleveurs en Turquie n'assuraient généralement pas leurs produits. Une seule des sociétés retenues dans l'échantillon a bénéficié, pendant trois mois, du programme de soutien à la prime d'assurance du gouvernement au cours de la période d'enquête. Elle s'est ensuite tournée vers un assureur privé.
6.4. Conclusion
(88)
En pratique, l'avantage conféré par ce régime prend la forme d'une réduction des coûts financiers induits par l'assurance du stock aquacole. Ce régime constitue une subvention au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) i), du règlement de base sous la forme d'une subvention directe octroyée par le gouvernement aux producteurs de truites ainsi qu'une «contribution financière» au sens du règlement de base, puisque le bénéficiaire se voit attribuer une prime d'assurance avantageuse, bien inférieure au niveau des primes d'assurance disponibles sur le marché pour la couverture de risques comparables. Ce régime confère un avantage au sens de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Cet avantage équivaut à la différence entre les primes offertes dans le cadre d'une politique d'assurance commerciale et la prime subventionnée.
(89)
Cette subvention est spécifique, car l'autorité qui l'accorde et la législation applicable en limitent expressément le bénéfice aux entreprises du secteur agricole et visent même expressément les risques encourus par les producteurs aquacoles.
6.5. Calcul du montant de la subvention
(90)
Une société a bénéficié d'avantages en vertu de ce régime. Toutefois, l'avantage conféré à cette société a été jugé négligeable.
6.6. Subventions pour des prestations de conseil
(91)
Ce régime vise à fournir les connaissances et le savoir-faire nécessaires aux producteurs aquacoles afin qu'ils se modernisent, augmentent leur production et deviennent plus performants. Il a été constaté qu'aucun des producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon n'avait bénéficié de ce régime au cours de la période d'enquête.
6.7. Subventions pour le carburant et la mise au rebut des navires de pêche
(92)
Ces subventions sont liées à l'achat de carburant pour les bateaux de pêche ou à la mise au rebut des navires. Elles profitent plus particulièrement au secteur de la pêche. Il a été constaté qu'aucun des producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon n'avait bénéficié de ces subventions au cours de la période d'enquête.
6.8. Conclusions relatives aux subventions
(93)
La Commission a calculé, régime par régime, les montants des subventions passibles de mesures compensatoires au titre du règlement de base pour les entreprises ayant fait l'objet de l'enquête et a additionné ces montants afin de calculer le total des subventions pour chaque groupe pendant la période d'enquête.
(94)
Pour calculer les marges globales de subvention ci-dessous, la Commission a, dans un premier temps, calculé le pourcentage de subvention, à savoir le montant de la subvention par rapport au chiffre d'affaires total de la société. Ce pourcentage a ensuite été utilisé pour calculer les subventions octroyées aux exportations du produit concerné vers l'Union au cours de la période d'enquête.
(95)
Le montant de la subvention par équivalent poisson entier du produit concerné exporté vers l'Union au cours de la période d'enquête a ensuite été calculé, et les marges ci-dessous ont été calculées en pourcentage de la valeur CAF (coût, assurance, fret) des mêmes exportations par équivalent poisson entier.
(96)
Pour les producteurs-exportateurs qui ont coopéré et n'ont pas été repris dans l'échantillon, la Commission a utilisé la marge de subvention moyenne pondérée. Cette marge a donc été établie sur la base des marges des producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon.
(97)
Pour tous les autres producteurs-exportateurs, la Commission a établi la marge de subvention sur la base des données disponibles, conformément à l'article 28 du règlement de base. À cet effet, la Commission a déterminé le degré de coopération des producteurs-exportateurs. Le degré de coopération est le volume des exportations vers l'Union européenne des producteurs-exportateurs ayant coopéré, exprimé par rapport au volume total des exportations du pays concerné vers l'Union, tel que figurant dans les statistiques d'Eurostat sur les importations.
(98)
En l'espèce, le degré de coopération est élevé, car les importations des producteurs-exportateurs ayant coopéré représentaient plus de 80 % des exportations totales vers l'Union au cours de la période d'enquête. Compte tenu de ce qui précède, la Commission a décidé de baser la marge résiduelle de subvention sur le niveau de la société retenue dans l'échantillon qui présente la marge de subvention la plus élevée.
Nom de la société
Marge de subvention
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
Moyenne pondérée de l'échantillon
8,2 %
Marge nationale de subvention
9,7 %
D. PRÉJUDICE
1. Définition de l'industrie de l'Union et de la production de l'Union
(99)
Le produit similaire a été fabriqué par plus de 700 producteurs de l'Union au cours de la période d'enquête. Ceux-ci constituent l'«industrie de l'Union» au sens de l'article 8, paragraphe 1, du règlement de base.
(100)
La production totale de l'Union au cours de la période d'enquête a été estimée à quelque 170 millions de kilogrammes «équivalent poisson entier», sur la base des données fournies par les associations de producteurs nationaux et européens, et par différentes entreprises. Comme précisé au considérant 10, neuf producteurs de l'Union représentant plus de 12 % de la production totale de l'Union du produit similaire ont été pris en compte dans l'échantillon.
2. Consommation de l'Union
(101)
La Commission a établi la consommation de l'Union sur la base du volume estimé total des ventes des producteurs de l'Union sur le marché de l'Union et du volume total des importations obtenu auprès d'Eurostat.
(102)
Le total des ventes des producteurs de l'Union a été estimé comme exposé au considérant 130 ci-dessous.
(103)
Comme pour le volume des importations, les données d'Eurostat rendent compte de poids nets pour six codes NC correspondant aux poissons frais, réfrigérés, congelés et/ou fumés sous forme de poisson entier et/ou éviscéré ou de filet. Les poids nets ont été convertis en équivalents poisson entier à des fins de comparaison; à cette fin, la quantité importée enregistrée par Eurostat a été divisée par les facteurs de conversion cités ci-dessous. Ces facteurs de conversion étaient fournis dans la plainte et sont communément utilisés par l'industrie.
Tableau 1
Facteurs de conversion
Présentation du produit
Facteur
Vivant
1,00
Frais/réfrigéré/congelé (éviscéré)
0,85
Filets: frais/réfrigérés/congelés
0,47
Filets: fumés
0,40
(104)
Ces codes NC s'appliquent également à d'autres types de poissons ne relevant pas du champ d'application de la présente enquête, comme la truite commune (Salmo trutta), la truite fardée (Oncorhynchus clarki), la truite dorée (Oncorhynchus aguabonita) et le saumon bossu (Oncorhynchus gilae). Cependant, l'enquête a révélé que les espèces autres que le produit concerné n'étaient pas produites en Turquie, ou l'étaient seulement en quantités négligeables. Ces éléments s'appuient sur les informations fournies par l'industrie turque à la Fédération européenne des producteurs aquacoles (ci-après dénommée «FEAP») et sur d'autres sources publiques d'informations (8) vérifiées, dans la mesure du possible, par recoupement avec les statistiques officielles turques. Sur cette base, il a été conclu que les statistiques Eurostat fournissaient des données suffisamment fiables et complètes sur les importations.
(105)
La consommation de l'Union, telle qu'établie, est restée stable de 2010 à 2011, puis a diminué de 5 % entre 2011 et 2012, avant de chuter à nouveau de 7 % de 2012 à la période d'enquête. Dans l'ensemble, la consommation a diminué de 12 % au cours de la période considérée.
Tableau 2
Consommation de l'Union (en kg équivalent poisson entier)
2010
2011
2012
Période d'enquête
Consommation totale de l'Union
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Indice
100
100
95
88
Sources: FEAP, Eurostat.
3. Importations depuis le pays concerné
3.1. Volume et part de marché des importations depuis le pays concerné
(106)
Comme précisé au considérant 103, la Commission a établi le volume des importations, exprimé en kg équivalent poisson entier, à partir de données d'Eurostat. La part de marché des importations a été établie sur la base du volume des importations en provenance de Turquie et de la consommation totale de l'Union.
(107)
Les importations du pays concerné dans l'Union ont évolué comme suit:
Tableau 3
Volume d'importation (en kg équivalent poisson entier) et part de marché
2010
2011
2012
Période d'enquête
Volume des importations en provenance de Turquie (en kg équivalent poisson entier)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Indice
100
137
141
172
Part de marché (en %)
9
12
13
17
Indice
100
137
149
195
Source: Eurostat.
(108)
Malgré le recul de la consommation, les volumes d'importation du produit concerné dans l'Union ont augmenté régulièrement au cours de la période considérée, affichant, au total une hausse de 72 %. Cela s'est traduit par une augmentation de la part de marché correspondante, qui est passée de 9 % en 2010 à 17 % au cours de la période d'enquête, soit une hausse de 8 points de pourcentage ou de 95 % au cours de la période considérée.
3.2. Prix des importations du pays concerné et sous-cotation des prix
(109)
La Commission a établi les prix moyens des importations à partir des données d'Eurostat, en divisant le volume total des importations turques exprimées en kg équivalent poisson entier par la valeur totale de ces importations. La sous-cotation des prix des importations a été établie sur la base des données des producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon.
(110)
Le prix moyen des importations du pays concerné dans l'Union a évolué comme suit:
Tableau 4
Les prix à l'importation (EUR/kg équivalent poisson entier)
2010
2011
2012
Période d'enquête
Turquie
2,63
2,78
2,83
2,75
Indice
100
106
108
105
Source: Eurostat.
(111)
Le prix moyen à l'importation du produit concerné a augmenté de 8 % entre 2010 et 2012, puis a diminué de 3 % entre 2012 et la période d'enquête. Globalement, le prix moyen à l'importation a augmenté de 5 % au cours de la période considérée.
(112)
La Commission a déterminé la sous-cotation des prix au cours de la période d'enquête en comparant: a) les prix de vente moyens pondérés, par type de produit des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon, pratiqués à l'égard des clients indépendants sur le marché de l'Union, ajustés au niveau départ usine; et b) les prix moyens pondérés correspondants, par type de produit importé auprès des producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon, applicables au premier client indépendant sur le marché de l'Union, établis sur une base CAF.
(113)
Cette comparaison type par type des prix a porté sur les transactions effectuées au même stade commercial, les ajustements jugés nécessaires ayant été dûment opérés et les rabais et remises déduits. Les résultats de cette comparaison ont été exprimés en pourcentage du chiffre d'affaires réalisé par les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon au cours de la période d'enquête. Cette comparaison a montré une marge moyenne pondérée de sous-cotation des prix des importations en provenance du pays concerné sur le marché de l'Union variant de 5 à 18 %.
(114)
Un producteur-exportateur retenu dans l'échantillon a affirmé que la Commission devait tenir compte des éventuelles différences de volume des échanges commerciaux. Toutefois, l'enquête a montré qu'il n'existait aucune différence du volume des échanges commerciaux entre les producteurs de l'Union et les producteurs-exportateurs turcs retenus dans l'échantillon. L'argument doit donc être rejeté.
(115)
L'Association des exportateurs égéens (représentant les exportateurs turcs) et un producteur-exportateur ont fait valoir que l'industrie de l'Union portait surtout sur la production de la truite biologique et de la truite saumonée, dont le prix est nettement plus élevé que celui de la truite exportée de Turquie. Dès lors, ils ont fait valoir que les prix n'étaient pas comparables. Cependant, comme il est expliqué au considérant 113 ci-dessus, les comparaisons, type par type, des prix ont porté sur des transactions effectuées au même stade commercial, les ajustements jugés nécessaires ayant été dûment opérés. Par conséquent, tout écart de prix dû à des types de produits différents a été dûment pris en compte.
(116)
L'Association des exportateurs égéens a également fait valoir que l'industrie de l'Union utilisait différents procédés de fabrication, ce qui donne lieu à des caractéristiques organoleptiques et des durées de conservation différentes. Il a été allégué que la truite produite par l'industrie de l'Union présentait également différentes catégories de poids par rapport à la truite produite en Turquie. Tous ces éléments avaient, selon l'association, une incidence sur la comparaison des prix et devaient dès lors être pris en considération. Toutefois, aucun élément de preuve n'a été fourni à l'appui de ces allégations et aucun élément de preuve recueilli au cours de l'enquête n'est venu les étayer. Comme expliqué au considérant 113, les comparaisons type par type des prix ont porté sur des transactions effectuées au même stade commercial, les ajustements jugés nécessaires ayant été dûment opérés. Toute différence due à des types de produits distincts a dès lors été dûment prise en compte.
(117)
En conséquence, les allégations concernant les comparaisons des prix doivent être rejetées.
4. Situation économique de l'industrie de l'Union
4.1. Remarques générales
(118)
Conformément à l'article 8, paragraphe 4, du règlement de base, l'examen de l'incidence des importations subventionnées sur l'industrie de l'Union a comporté une évaluation de l'ensemble des indicateurs économiques qui ont eu une influence sur la situation de cette industrie pendant la période considérée.
(119)
Comme expliqué au considérant 10, la technique d'échantillonnage a été utilisée pour la détermination du préjudice éventuellement subi par l'industrie de l'Union.
(120)
Aux fins de l'analyse du préjudice, la Commission a établi une distinction entre les indicateurs macroéconomiques et microéconomiques du préjudice. La Commission a évalué les indicateurs macroéconomiques à partir des données contenues dans la plainte et de celles fournies par la FEAP et Eurostat. Ces données concernaient tous les producteurs de l'Union. La Commission a évalué les indicateurs microéconomiques à partir des données tirées des réponses au questionnaire des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon. Ces données concernaient uniquement ces producteurs. Les deux ensembles de données se sont avérés représentatifs de la situation économique de l'industrie de l'Union.
(121)
Les indicateurs macroéconomiques sont: la production, la capacité de production, la capacité d'utilisation, les volumes des ventes, la part de marché, la croissance, l'emploi, la productivité et l'importance de la marge de subvention.
(122)
Les indicateurs microéconomiques sont les suivants: les prix unitaires moyens, le coût unitaire, les coûts de la main-d'œuvre, les stocks, la rentabilité, le flux de liquidités, les investissements, le rendement des investissements et l'aptitude à mobiliser des capitaux.
4.2. Indicateurs macroéconomiques
4.2.1. Production, capacité de production et capacité d'utilisation
(123)
Le volume de production de l'industrie de l'Union a été obtenu auprès de la FEAP et du plaignant. Les données de la FEAP sont recueillies sur une base «départ exploitation» et concernent les poissons vivants récoltés dans chaque État membre. Comme les données de la FEAP ne couvraient qu'une partie de la période d'enquête, elles ont été complétées à partir des estimations du plaignant. En outre, puisque les données de la FEAP sont recueillies sur une base «départ exploitation» et concernent les poissons vivants récoltés, la proportion des importations de toutes les sources destinées au retraitement (environ 20 % du volume total des importations, à l'exclusion des poissons «fumés», sur la base des informations fournies par les producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon dans leurs réponses au questionnaire) a été ajoutée à la production de poissons vivants de l'Union européenne afin d'éviter une double comptabilisation.
(124)
Sur cette base, la production totale de l'Union, la capacité de production et la capacité d'utilisation ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 5
Production, capacité de production et capacité d'utilisation
2010
2011
2012
Période d'enquête
Volume de production (en kg équivalent poisson entier)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Indice
100
96
90
81
Capacité de production (en kg équivalent poisson entier)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Indice
100
98
95
83
Capacité d'utilisation (en %)
76
75
72
75
Indice
100
98
95
98
Sources: Plainte, FEAP, données des producteurs de l'Union et producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon, Eurostat.
(125)
La production a diminué chaque année au cours de la période considérée. Au cours de la période d'enquête, la production a diminué de 19 % par rapport à 2010. Ce recul est nettement plus accusé que celui observé pour la consommation au cours de la période considérée.
(126)
La Commission a déterminé la capacité de production en divisant le volume de production par le taux d'utilisation des capacités des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(127)
La capacité de production de l'industrie de l'Union a diminué de 17 % tout au long de la période considérée. Les conclusions de l'enquête indiquent que des producteurs de l'Union ont fermé leurs sites de production au cours de la période considérée, ce qui a réduit la production totale de la capacité de l'Union.
(128)
Le taux d'utilisation des capacités des producteurs de l'Union se situait aux environs de 75 % au cours de la période considérée, diminuant de un point de pourcentage entre 2010 et la fin de la période d'enquête.
4.2.2. Volumes des ventes et part de marché
(129)
Les volumes des ventes et la part de marché de l'industrie de l'Union ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 6
Volumes des ventes et part de marché
2010
2011
2012
Période d'enquête
Volume des ventes sur le marché de l'Union (en kg équivalent poisson entier)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Indice
100
96
90
80
Part de marché (en %)
89
85
84
81
Indice
100
96
95
91
Sources: Plainte, FEAP, données des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon, Eurostat.
(130)
Le volume des ventes de l'industrie de l'Union a été établi sur la base du volume total de production, conformément au considérant 123, après déduction des ventes à l'exportation de cette industrie.
(131)
Le volume des ventes à l'exportation est dérivé des données d'Eurostat converties en kg équivalent poisson entier. Les autres espèces de truite éventuellement comprises dans les codes NC concernés ont été considérées comme négligeables puisqu'elles n'étaient pas produites dans l'Union, ou produites uniquement en très petites quantités. Il a dès lors été considéré qu'Eurostat fournissait des données suffisamment fiables pour les exportations de truites arc-en-ciel au cours de la période considérée.
(132)
Le volume des ventes de l'industrie de l'Union n'a cessé de diminuer entre 2010 et la période d'enquête, affichant un recul total de 20 % au cours de la période considérée. Cette tendance négative a été plus marquée que la diminution de la consommation totale au cours de la même période, décrite au considérant 105.
(133)
Par conséquent, la part de marché détenue par l'industrie de l'Union a également diminué tout au long de la période considérée (recul global de 8 points de pourcentage sur la période). Dans le même temps, comme précisé au considérant 108 ci-dessus, les importations de la Turquie ont augmenté de 72 % et la part de marché de ce pays s'est accrue de 8 points de pourcentage, ce qui correspondait à la perte de parts de marché de l'industrie de l'Union.
4.2.3. Croissance
(134)
La consommation de l'Union a diminué de 2011 à la fin de la période d'enquête. En dépit de la baisse de la demande sur le marché de l'Union, les importations en provenance de Turquie ont presque doublé et se sont traduites par une augmentation de la part de marché correspondante au cours de la période considérée. L'industrie de l'Union a donc perdu des parts de marché, alors que la part des importations en provenance du pays concerné s'accroissait sur un marché de l'Union en contraction. Dans le même temps, le volume de production de l'industrie de l'Union a reculé davantage que le marché alors que le volume des importations turques a augmenté tant en termes absolus que relatifs.
4.2.4. Emploi et productivité
(135)
L'emploi et la productivité ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 7
Emploi et productivité
2010
2011
2012
Période d'enquête
Nombre de personnes employées
3 692
3 413
3 144
2 862
Indice
100
92
85
78
Productivité (en kg équivalent poisson entier/employé)
45 578
47 431
48 332
47 847
Indice
100
104
106
105
Sources: Plainte, FEAP, données des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(136)
L'emploi dans l'industrie de l'Union a été estimé sur la base du volume total de production, divisé par la productivité des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon. Compte tenu de la baisse du volume de production (tableau 5), le niveau d'emploi de l'industrie de l'Union a diminué de 22 % au cours de la période considérée.
(137)
Comme la diminution de l'emploi a été plus sensible que celle du volume de production, la productivité estimée par employé, mesurée en kg équivalent poisson entier produit par employé, a augmenté de 5 % au cours de la période considérée.
4.2.5. Importance du montant des subventions passibles de mesures compensatoires et rétablissement à la suite de pratiques antérieures de dumping ou de subvention
(138)
Toutes les marges de subventions sont nettement supérieures au niveau de minimis. En ce qui concerne l'incidence du montant des subventions passibles de mesures compensatoires sur l'industrie de l'Union, eu égard au volume et aux prix des importations en provenance de Turquie, cet effet ne saurait être considéré comme négligeable.
(139)
Étant donné qu'il s'agit de la première enquête antisubventions à l'encontre du produit concerné, aucune donnée permettant d'évaluer les effets de pratiques antérieures de dumping ou de subvention n'est disponible.
4.3. Les indicateurs microéconomiques
4.3.1. Prix et facteurs affectant les prix
(140)
Les prix de vente unitaires moyens pondérés des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon qui sont appliqués aux clients indépendants de l'Union ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 8
Prix de vente dans l'Union
2010
2011
2012
Période d'enquête
Prix de vente unitaire moyen appliqué aux clients indépendants (en EUR par kg équivalent poisson entier)
2,76
2,91
2,89
2,95
Indice
100
105
105
107
Coût unitaire de production (en EUR par kg équivalent poisson entier)
2,73
2,84
2,89
2,98
Indice
100
104
106
109
Sources: Données des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(141)
Le prix de vente unitaire moyen des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon a d'abord augmenté, passant de 2,76 EUR par kg équivalent poisson entier en 2010 à 2,91 EUR en 2011, puis a chuté à 2,89 EUR en 2012 avant d'augmenter à nouveau pour atteindre 2,95 EUR au cours de la période d'enquête. Au total, le prix de vente moyen des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon a augmenté de 7 % au cours de la période considérée. Cette augmentation n'a toutefois pas été suffisante pour faire face à l'augmentation parallèle des coûts de production de 9 % au cours de la même période. De ce fait, le prix de vente unitaire net moyen est tombé en deçà du coût unitaire de production au cours de la période d'enquête.
(142)
Le coût de production des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon est passé de 2,73 EUR par kg équivalent poisson entier en 2010 à 2,84 EUR en 2011. En 2012, une progression plus modérée à 2,89 EUR a été observée. Une augmentation plus élevée à 2,98 EUR est intervenue au cours de la période d'enquête lorsque le coût de production a dépassé le prix de vente unitaire moyen - ce qui a rendu la production de l'Union non rentable globalement. Les facteurs les plus importants du coût de production sont le coût des aliments pour animaux (farine et huile de poisson), le coût de l'énergie et le coût des œufs ou des juvéniles, qui ont augmenté au cours de la période considérée et se reflètent donc dans l'augmentation du coût de production moyen.
4.3.2. Coût de la main-d'œuvre
(143)
Le coût moyen de la main-d'œuvre des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon a évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 9
Coût moyen de la main-d'œuvre par employé
2010
2011
2012
Période d'enquête
Coût moyen de la main-d'œuvre par employé (en EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Indice
100
101
106
104
Sources: Données des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(144)
Entre 2010 et durant la période d'enquête, le coût moyen de la main-d'œuvre par employé des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon a augmenté de 4 %. Cette augmentation globale au cours de la période considérée est relativement faible et, quoi qu'il en soit, inférieure à l'accroissement général du coût de la main-d'œuvre (7,5 %) (9) et au taux d'inflation (9,6 %) (10) de l'Union au cours de la même période.
4.3.3. Stocks
(145)
Les truites sont des produits périssables. Si elles ne sont pas congelées, leur durée de conservation est inférieure à deux semaines. Comme les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon ne constituent pas de stocks de truites après récolte et ne congèlent pas leur production dans des proportions significatives, il a été considéré qu'en l'espèce les stocks n'étaient pas un indicateur pertinent du préjudice.
4.3.4. Rentabilité, flux de liquidités, investissements, rendement des investissements et aptitude à mobiliser des capitaux
(146)
La rentabilité, les flux de liquidités, les investissements et le rendement des investissements des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 10
Rentabilité, flux de liquidités, investissements et rendement des investissements
2010
2011
2012
Période d'enquête
Rentabilité des ventes effectuées dans l'Union à des clients indépendants (en % du chiffre d'affaires)
1,1
2,5
- 0,1
- 0,8
Indice
100
230
- 13
- 88
Flux de liquidités (en milliers d'EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Indice
100
428
338
- 220
Investissements (en milliers d'EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Indice
100
105
111
260
Rendement des investissements (en %)
1,8
4,3
- 0,2
- 1,3
Indice
100
238
- 13
- 74
Sources: Données des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(147)
La Commission a déterminé la rentabilité des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon en exprimant le bénéfice net avant impôts résultant des ventes du produit similaire aux clients indépendants de l'Union en pourcentage du chiffre d'affaires généré par ces ventes. En 2010 et en 2011, la rentabilité a augmenté légèrement, mais est restée à des niveaux peu élevés, légèrement supérieurs au seuil de rentabilité. La situation s'est aggravée en 2012, lorsque la rentabilité est devenue négative, et au cours de la période d'enquête, pendant laquelle les pertes se sont accrues. Comme précisé au considérant 142, cette évolution s'explique par la hausse tendancielle du coût de production alors que l'industrie de l'Union ne pouvait augmenter ses prix en conséquence. Tout au long de la période concernée, plusieurs producteurs de l'Union ont cessé leurs activités.
(148)
Le flux net de liquidités reflète la capacité des producteurs de l'Union à autofinancer leurs activités. L'évolution tendancielle du flux net de liquidités s'est maintenue à la hausse de 2010 à 2011, puis une baisse a été enregistrée. Entre 2012 et la période d'enquête, un très net recul a été accusé, rendant négatif le flux de liquidités total cumulé au cours de la période concernée. De manière générale, la tendance négative du flux de liquidités a suivi la tendance à la baisse de la rentabilité, même si le flux de liquidités négatif en 2010 et la forte diminution entre 2012 et la période d'enquête ont également été les conséquences d'investissements dans des regroupements d'entreprises, comme expliqué au considérant 149.
(149)
Les investissements n'ont augmenté que légèrement entre 2010 et 2012 alors qu'ils ont sensiblement augmenté au cours de la période d'enquête. Les investissements étaient liés à l'acquisition d'équipements de production de sociétés ayant cessé leurs activités et/ou au regroupement de sociétés liées et non au remplacement d'actifs existants ou à l'acquisition d'équipements supplémentaires et/ou nouveaux. Par conséquent, le pic des investissements observé au cours de la période d'enquête était essentiellement lié au regroupement de sociétés. Cette hypothèse est confirmée par le fait que la capacité totale de production a diminué de 17 % au cours de la période considérée.
(150)
Le rendement des investissements est le bénéficie exprimé en pourcentage de la valeur comptable nette des investissements. Le rendement des investissements a suivi la même tendance que la rentabilité, à savoir qu'il a augmenté de 2010 à 2011 tout en restant à peine supérieur au seuil de rentabilité. Le rendement des investissements a chuté par la suite et est devenu négatif en 2012. Il a poursuivi ce recul au cours de la période d'enquête. Cette évolution négative s'explique par le fait que l'industrie de l'Union n'a pas pu augmenter ses prix, malgré la tendance à la hausse du coût de production.
(151)
Pour ce qui concerne l'aptitude à mobiliser des capitaux, la détérioration de la capacité des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon à générer de la trésorerie pour le produit similaire a fragilisé leur situation financière en réduisant les fonds générés en interne. L'obtention de financements auprès d'établissements bancaires est devenue toujours plus difficile. L'enquête a révélé que, globalement, l'aptitude à mobiliser des capitaux s'est détériorée.
5. Conclusion concernant le préjudice
(152)
L'enquête a clairement démontré à ce stade que l'industrie de l'Union a subi un préjudice important. Le préjudice s'est traduit notamment par un recul de la part de marché et une baisse de la rentabilité. Dans le même temps, les importations du produit concerné ont acquis de nouvelles parts de marché et leurs prix ont été sensiblement inférieurs à ceux de l'industrie de l'Union sur le marché de l'Union.
(153)
Certains indicateurs de préjudice, tels que le prix de vente unitaire, le coût moyen de la main-d'œuvre par employé, la productivité et les investissements, ont enregistré une évolution positive. Pour ce qui concerne les prix de vente unitaires, cette augmentation s'expliquait par un coût de production plus élevé. Toutefois, cette augmentation ne compensait pas totalement la hausse du coût unitaire, rendant dès lors la rentabilité négative en 2012. Comme expliqué au considérant 144, l'augmentation du coût moyen de la main-d'œuvre par employé dans l'industrie de l'Union était inférieure à l'accroissement général du coût de la main-d'œuvre et au taux d'inflation au sein de l'Union. L'industrie de l'Union a dû réduire ses effectifs, ce qui s'est traduit par une augmentation de la productivité par employé. L'augmentation des investissements était principalement liée à l'acquisition d'équipements de production de sociétés ayant cessé leurs activités et au regroupement d'entreprises, et non au remplacement d'actifs existants ou à l'acquisition de nouveaux équipements.
(154)
La plupart des indicateurs de préjudice ont affiché une tendance négative. L'industrie de l'Union a souffert d'une diminution de sa rentabilité, de ses flux de liquidités et du rendement de ses investissements. La rentabilité et le rendement des investissements, à peine supérieurs au seuil de rentabilité en 2010 et en 2011, sont devenus négatifs en 2012 et ont continué à se rétracter au cours de la période d'enquête. Dans le même temps, le volume de production, la capacité de production, l'emploi et les parts de marché ont diminué sous la pression exercée par les importations faisant l'objet de subventions.
(155)
Eu égard à ce qui précède, la Commission a conclu à ce stade que l'industrie de l'Union avait subi un préjudice important au sens de l'article 8, paragraphe 4, du règlement de base.
E. LIEN DE CAUSALITÉ
(156)
Conformément à l'article 8, paragraphe 5, du règlement de base, la Commission a examiné si les importations faisant l'objet de subventions en provenance du pays concerné ont causé un préjudice important à l'industrie de l'Union. Conformément à l'article 8, paragraphe 6, du règlement de base, la Commission a également examiné si d'autres facteurs connus auraient pu au même moment causer un préjudice à l'industrie de l'Union. Elle a veillé à ce que le préjudice éventuellement causé par des facteurs autres que les importations faisant l'objet de subventions en provenance du pays concerné ne soit pas attribué auxdites importations. Ces facteurs sont:
a)
les importations d'autres pays tiers;
b)
les résultats à l'exportation de l'industrie de l'Union;
c)
l'évolution de la consommation;
d)
la concurrence avec d'autres espèces de poissons;
e)
les charges administratives et réglementaires, et les restrictions géographiques;
f)
la pression exercée sur les prix par la grande distribution;
g)
les surinvestissements, les charges financières, les fluctuations des taux de change et les pertes extraordinaires liées aux litiges.
1. Effets des importations faisant l'objet de subventions
(157)
Afin d'établir l'existence d'un lien de causalité entre les importations subventionnées du produit concerné en provenance de Turquie et le préjudice subi par l'industrie de l'Union, la Commission a analysé le volume et les niveaux de prix de ces importations et examiné en quoi elles auraient pu causer le préjudice important subi par l'industrie de l'Union.
(158)
L'enquête a révélé que les importations faisant l'objet de subventions en provenance du pays concerné avaient presque doublé au cours de la période considérée. La part de marché de la Turquie a ainsi augmenté de 8 points de pourcentage, passant de 9 % en 2010 à 17 % au cours de la période d'enquête. Cette évolution s'est produite malgré une tendance à la baisse de la consommation. Dans le même temps, la part de marché de l'industrie de l'Union a reculé de 8 points de pourcentage.
(159)
Les prix moyens des importations faisant l'objet de subventions ont augmenté de 5 % entre 2010 et la période d'enquête. Cette augmentation s'explique par la hausse globale du coût de production. Toutefois, les prix à l'importation sont demeurés à un niveau sensiblement plus bas que ceux de l'industrie de l'Union. Les importations faisant l'objet de subventions affichaient ainsi une marge de sous-cotation moyenne de 9 % par rapport aux prix de l'industrie de l'Union au cours de la période d'enquête. Dans le même temps, compte tenu de l'augmentation des importations subventionnées du produit concerné, qui exerçaient une forte pression sur les prix sur le marché de l'Union, l'industrie de l'Union n'a pas pu suffisamment augmenter ses prix de vente pour couvrir la hausse de ses coûts de production et, en tout état de cause, elle n'a pu afficher des prix supérieurs aux prix des importations turques faisant l'objet de subventions.
(160)
Il a été constaté que l'augmentation des importations subventionnées originaires de Turquie et l'expansion de leur part de marché ont clairement coïncidé avec la perte de parts de marché de l'industrie de l'Union, la diminution des volumes de production, de la capacité de production et de l'emploi, la tendance à la baisse de la rentabilité, des flux de liquidités et du rendement des investissements. Dès lors, les importations faisant l'objet de subventions ont été considérées comme exerçant une pression sur l'industrie de l'Union, empêchant celle-ci d'augmenter ses prix de vente en fonction de ses coûts, et comme contribuant à la baisse de sa part de marché et à une dégradation économique et financière générale.
(161)
Sur la base de ce qui précède, la Commission a conclu à ce stade que la détérioration de l'industrie de l'Union devait être attribuée à l'augmentation des importations en provenance de Turquie à des prix subventionnés et que ces importations avaient joué un rôle déterminant dans l'important préjudice subi par l'industrie de l'Union.
2. Effets d'autres facteurs
2.1. Importations en provenance des pays tiers
(162)
Le volume des importations en provenance d'autres pays tiers (Chili, Norvège, Bosnie-Herzégovine et autres) a évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 11
Importations en provenance de pays tiers
Pays
2010
2011
2012
Période d'enquête
Total de tous les pays tiers à l'exception du pays concerné
Volume (en kg équivalent poisson entier)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Indice
100
136
109
99
Part de marché (en %)
2,4
3,3
2,8
2,7
Indice
100
135
115
112
Prix moyen (en EUR/kg équivalent poisson entier)
2,63
2,85
2,80
2,94
Indice
100
108
106
112
Source: Eurostat.
(163)
Le volume des importations de tous les autres pays tiers était faible et a même diminué légèrement au cours de la période considérée. Il a augmenté entre 2010 et 2011, avant de chuter et d'atteindre, au cours de la période d'enquête, des volumes légèrement inférieurs à ceux du début de la période considérée en 2010. La part de marché a suivi la même tendance. Elle a progressé entre 2010 et 2011, mais a chuté à nouveau en 2012 et pendant la période d'enquête. Au total, la part de marché de ces pays a augmenté légèrement de 2,4 à 2,7 % au cours de la période considérée. Dans le même temps, les importations en provenance de Turquie se situaient à un niveau bien plus élevé, tant par leur volume que par la part de marché représentée, et enregistraient une tendance constante à la hausse.
(164)
Les prix moyens à l'importation ont augmenté au cours de la période considérée. Au total, les prix moyens à l'importation ont augmenté de 12 % sur la période considérée. Les prix à l'importation en provenance d'autres pays tiers étaient inférieurs aux prix de vente unitaires moyens des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon, mais supérieurs aux prix turcs à l'importation, excepté en 2012 où ils étaient légèrement inférieurs.
(165)
Compte tenu des volumes d'importations, faibles et stables, ainsi que des parts de marché, également faibles et relativement stables, de tous les autres pays tiers et de la progression comparable de leurs niveaux de prix par rapport au niveau global des prix au sein de l'Union, la Commission a conclu à ce stade que les importations en provenance d'autres pays tiers n'avaient pas contribué au préjudice subi par l'industrie de l'Union.
2.2. Résultats à l'exportation de l'industrie de l'Union
(166)
Le volume des exportations de l'industrie de l'Union a évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 12
Résultats à l'exportation des producteurs de l'Union
2010
2011
2012
Période d'enquête
Volume des exportations (en kg équivalent poisson entier)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Indice
100
110
106
125
Prix moyen (en EUR/kg équivalent poisson entier)
4,08
4,60
4,13
4,16
Indice
100
113
101
102
Source: Eurostat.
(167)
Les ventes à l'exportation de l'industrie de l'Union ont augmenté de 25 % au cours de la période considérée. Cependant, le marché de l'Union constitue le principal marché pour l'industrie de celle-ci et les exportations représentaient seulement quelque 3 % de la production en 2010-2011 et environ 5 % au cours de la période d'enquête. Les prix de vente à l'exportation de l'industrie de l'Union étaient supérieurs d'environ 30 % aux prix de vente moyens dans l'Union et généraient donc des bénéfices supérieurs.
(168)
Pour ces motifs, la Commission a conclu à ce stade que les résultats à l'exportation de l'industrie de l'Union n'avaient pas brisé le lien de causalité entre les importations faisant l'objet de subventions et le préjudice subi par l'industrie de l'Union.
2.3. Évolution de la consommation
(169)
La consommation de l'Union est restée stable de 2010 à 2011 et a diminué de 12 % entre 2011 et la période d'enquête, accusant un recul global de 12 %. Dans ce contexte de consommation en baisse, les importations turques faisant l'objet de subventions ont toutefois réussi à augmenter leur part de marché de 8 points de pourcentage, ou 95 %, alors que l'industrie de l'Union voyait sa part de marché diminuer de 8 points de pourcentage. Par conséquent, la perte en volume de ventes et en part de marché de l'industrie de l'Union ne peut pas seulement s'expliquer par la diminution globale de la consommation. C'est pourquoi l'augmentation constante d'importations faisant l'objet de subventions sur un marché en contraction, à des prix inférieurs aux prix de vente de l'industrie de l'Union sur le marché, a indépendamment causé un préjudice et, comme conclu au considérant 160, a joué un rôle déterminant.
(170)
Pour ces motifs, la Commission a conclu à ce stade que la baisse de la consommation, alors qu'elle avait pu contribuer au préjudice subi par l'industrie de l'Union, ne pouvait en soi l'expliquer et ne pouvait dès lors briser le lien de causalité entre les importations faisant l'objet de subventions et ce préjudice.
2.4. Concurrence avec d'autres espèces de poissons
(171)
L'Association des exportateurs égéens a fait valoir que l'important préjudice subi par l'industrie de l'Union avait été causé par la concurrence avec d'autres espèces de poissons, telles que le pangasius, les grosses truites et le saumon.
(172)
Pour ce qui est du pangasius, les importations ont diminué d'environ 24 % au cours de la période considérée. Cette situation contraste avec l'augmentation des importations du produit concerné au cours de la même période.
(173)
Pour ce qui concerne les autres espèces de poissons, il est observé que, d'après les informations disponibles, à savoir une étude rendue publique de l'Institut Fødevareøkonomisk de l'université de Copenhague (11), les grosses truites et le saumon sont des substituts qui entrent en concurrence sur le même segment du marché. En revanche, la truite qui fait l'objet de l'enquête actuelle est vendue sur des segments de marché différents et il n'existe pas de corrélation directe entre le prix des grosses truites ou du saumon et le prix de la truite visée par l'enquête actuelle.
(174)
Sur cette base, ces affirmations doivent être rejetées.
(175)
Pour ces motifs, la Commission a conclu à ce stade que la concurrence avec d'autres espèces de poissons n'avait pas contribué au préjudice subi par l'industrie de l'Union.
2.5. Charges administratives et réglementaires, restrictions géographiques
(176)
L'Association des exportateurs égéens a également fait valoir que l'important préjudice subi par l'industrie de l'Union était causé par des charges administratives et réglementaires ainsi que des restrictions l'empêchant d'utiliser certaines zones géographiques pour l'aquaculture.
(177)
La causalité alléguée entre les dispositions administratives et réglementaires citées et le préjudice n'a pas été étayée. En particulier, il n'a pas été démontré que le cadre administratif et réglementaire, y compris les restrictions géographiques concernant les zones disponibles pour l'aquaculture, aurait été modifié au cours de la période considérée de façon à causer le préjudice. En fait, les éléments cités caractérisent simplement l'environnement économique et réglementaire général du secteur aquacole au sein de l'Union et ne peuvent expliquer la détérioration de la situation de l'industrie de l'Union au cours de la période considérée. Cette allégation doit donc être rejetée.
(178)
Pour ces motifs, la Commission à ce stade a conclu que les charges administratives et réglementaires et les restrictions géographiques invoquées n'avaient pas brisé le lien de causalité entre les importations faisant l'objet de subventions et le préjudice subi par l'industrie de l'Union.
2.6. Pression exercée sur les prix par la grande distribution
(179)
L'Association des exportateurs égéens et l'un des producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon ont fait valoir que les gros détaillants de l'Union disposaient d'un important pouvoir de négociation et que tout préjudice subi par les producteurs de l'Union était dû à la pression sur les prix exercée par ces distributeurs et non aux importations en provenance de Turquie.
(180)
Aucun gros détaillant ne s'est fait connaître et n'a coopéré à l'enquête. En tout état de cause, les prix des importations turques étaient subventionnés et inférieurs aux prix de l'industrie de l'Union tout au long de la période considérée. Au cours de la période d'enquête, les marges de sous-cotation se situaient entre 5 et 18 %. Dans un tel scénario, une éventuelle pression exercée sur les prix par la grande distribution ne pourrait expliquer la dégradation économique et financière générale, et notamment la perte de parts de marché; le cas échéant, elle n'aurait pu que très légèrement accentué le préjudice subi.
(181)
Pour ces motifs, la Commission a conclu à ce stade que toute pression éventuelle exercée sur les prix par la grande distribution n'avait pu briser le lien de causalité entre les importations faisant l'objet de subventions et le préjudice subi par l'industrie de l'Union.
2.7. Surinvestissements, charges financières, fluctuations des taux de change et pertes extraordinaires liées aux litiges
(182)
L'Association des exportateurs égéens a fait valoir que la dégradation de la performance de certains producteurs de l'Union au moins était le résultat de surinvestissements plutôt que des importations turques. Cette même partie a également affirmé que la dégradation de la rentabilité de l'industrie de l'Union s'expliquait en partie par une augmentation des charges financières, des fluctuations des taux de change et des coûts encourus du fait de litiges.
(183)
Les affirmations concernant ces surinvestissements supposés et les coûts encourus du fait de litiges n'ont pas été étayées. Les conclusions de l'enquête n'ont pas non plus confirmé l'affirmation selon laquelle ces facteurs auraient eu une incidence importante sur la rentabilité des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(184)
Les allégations concernant l'augmentation des charges financières et les fluctuations des taux de change n'ont été ni précisées ni étayées. Les conclusions de l'enquête n'ont pas non plus confirmé l'affirmation selon laquelle ces facteurs auraient eu une incidence sur la rentabilité des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(185)
Ces allégations ne doivent donc pas être prises en considération.
(186)
Pour ces motifs, la Commission à ce stade a conclu que les surinvestissements, les charges financières, les fluctuations des taux de change et les pertes extraordinaires liées aux litiges qui ont été invoqués n'avaient pas contribué au préjudice subi et n'avaient dès lors pu briser le lien de causalité entre les importations faisant l'objet de subventions et le préjudice subi par l'industrie de l'Union.
3. Conclusion concernant le lien de causalité
(187)
L'analyse ci-dessus atteste une hausse sensible du volume et de la part de marché des importations faisant l'objet de subventions du pays concerné. L'augmentation de ces importations à des prix inférieurs aux prix de vente de l'Union a entraîné une dégradation de la situation de l'industrie de l'Union. Sur cette base, il a été conclu que les importations en provenance de Turquie avaient joué un rôle déterminant dans l'important préjudice subi par l'industrie de l'Union.
(188)
D'autres facteurs susceptibles d'avoir causé un préjudice à l'industrie de l'Union ont également été analysés. À cet égard, il a été constaté que les importations en provenance d'autres pays tiers, les résultats à l'exportation de l'industrie de l'Union, la concurrence avec d'autres espèces de poissons, les charges administratives et réglementaires, les restrictions géographiques, les surinvestissements, les charges financières, les fluctuations des taux de change et les pertes extraordinaires liées aux litiges n'avaient pas contribué au préjudice subi par l'industrie de l'Union. D'autres facteurs, tels que l'évolution de la consommation de l'Union et la pression exercée sur les prix par la grande distribution, peuvent avoir contribué au préjudice subi, mais ne peuvent avoir brisé le lien de causalité établi entre les importations faisant l'objet de subventions et le préjudice subi par l'industrie de l'Union au cours de la période d'enquête.
(189)
Eu égard à ce qui précède, la Commission a conclu à ce stade que l'important préjudice subi par l'industrie de l'Union avait été causé par les importations faisant l'objet de subventions du pays concerné et qu'aucun autre facteur n'avait brisé ce lien de causalité. Le préjudice consiste notamment en une diminution de la production et de la capacité de production, des volumes des ventes, de la part de marché et de l'emploi, alors que les bénéfices et le rendement des investissements sont devenus négatifs au cours de la période considérée.
F. INTÉRÊT DE L'UNION
(190)
Conformément à l'article 31 du règlement de base, la Commission a examiné si, malgré les conclusions concernant les subventions préjudiciables, il existait des raisons impérieuses de conclure qu'il n'était pas dans l'intérêt de l'Union d'adopter des mesures dans ce cas particulier. L'intérêt de l'Union a été apprécié sur la base d'une évaluation de tous les intérêts en cause, y compris ceux de l'industrie de l'Union, des importateurs et des utilisateurs.
1. Intérêt de l'industrie de l'Union
(191)
L'enquête a établi que l'industrie de l'Union subissait un préjudice important causé par des importations subventionnées originaires de Turquie.
(192)
L'institution de mesures restaurerait une concurrence équitable sur le marché. La tendance à la baisse des indicateurs de performance financière de l'industrie de l'Union résulte des difficultés de celle-ci à concurrencer les importations subventionnées du pays concerné. L'institution de droits compensateurs permettrait dès lors à l'industrie de l'Union d'augmenter ses prix pour couvrir ses coûts de production et ainsi accroître sa part de marché, l'emploi, la production et améliorer ses indicateurs de performance financière tels que la rentabilité, les flux de liquidités et le rendement des investissements.
(193)
En l'absence de mesures, la pression sur les prix exercée par les importations turques risque de se poursuivre avec d'autres effets négatifs sur la rentabilité de l'industrie de l'Union. Ce nouveau fléchissement de la performance devrait à terme entraîner d'autres arrêts de la production et davantage de fermetures de sites de production, ce qui aurait pour effet de menacer l'emploi et les investissements dans l'Union.
(194)
Sur cette base, la Commission a conclu qu'à ce stade les mesures compensatoires étaient dans l'intérêt de l'industrie de l'Union.
2. Intérêt des importateurs indépendants
(195)
Dans l'avis d'ouverture, la Commission a invité les importateurs et leurs associations représentatives à se faire connaître. Comme précisé au considérant 12 ci-dessus, trois sociétés se sont fait connaître en répondant à la demande d'échantillonnage pour les importateurs indépendants. Des questionnaires ont donc été envoyés à ces trois sociétés, mais seule une d'entre elles a répondu. Il est ressorti de cette réponse que, même si cette partie avait importé une très petite quantité de truites au cours de la période d'enquête, elle importait habituellement non pas ce poisson, mais d'autres produits de la pêche. La quantité de truites importées par cette société n'était pas suffisante pour être considérée comme globalement représentative.
(196)
À un stade ultérieur, un autre importateur s'est fait connaître sans toutefois répondre au questionnaire. Cet importateur a fait valoir que l'imposition de droits sur les truites en provenance de Turquie mettrait fin à ses activités d'importation, sans toutefois préciser cette allégation ou fournir d'éventuelles informations pertinentes pour l'évaluation de l'incidence potentielle sur ses activités, par exemple sur la rentabilité ou les prix à l'importation et de revente.
(197)
Même s'il ne peut être exclu que les importateurs indépendants subiront l'effet de l'institution de droits compensateurs, de tels droits visent à rétablir des conditions de concurrence équitables sur le marché de l'Union. D'autres sources d'approvisionnement sont également disponibles et les importateurs de l'Union devraient pouvoir se tourner vers d'autres sources en réponse à l'imposition de ces droits. Dans l'ensemble, l'enquête n'a révélé aucun effet négatif significatif de l'imposition de droits sur les importateurs/négociants indépendants au sein de l'Union.
(198)
Compte tenu de ce qui précède et en l'absence d'autres données des importateurs indépendants/négociants, la Commission a conclu à ce stade que l'institution de mesures n'aurait pas d'effet négatif sensible sur les importateurs/négociants indépendants.
3. Intérêt des utilisateurs, des consommateurs, des fournisseurs
(199)
Dans l'avis d'ouverture, la Commission a invité les utilisateurs et leurs associations représentatives, ainsi que les organisations représentatives des consommateurs, à se faire connaître. La Commission a également contacté toutes les parties concernées. Toutefois, aucune de ces parties ne s'est manifestée.
(200)
Après l'expiration du délai mentionné dans l'avis d'ouverture, deux parties qui ont affirmé fournir des machines aux producteurs/transformateurs turcs de truites se sont fait connaître.
(201)
Une partie a fait valoir que l'imposition de droits conduirait à une augmentation des prix pour le consommateur final. Cette partie n'a cependant pas étayé ses allégations. L'enquête n'a révélé aucun effet négatif notable de l'imposition de droits sur le consommateur final. Comme mentionné ci-dessus, les organisations de consommateurs n'ont pas coopéré et n'ont fourni aucune information sur la base desquelles l'incidence des mesures aurait pu être évaluée en détail. Quoi qu'il en soit, même si les droits compensateurs peuvent avoir une incidence sur les prix à l'importation, une telle hausse potentielle des prix peut être répartie, au moins partiellement, sur l'ensemble du circuit de distribution pour que toute augmentation des prix pour le consommateur final soit insignifiante.
(202)
De plus, les droits compensateurs ont pour objectif de rétablir des conditions de concurrence équitables sur le marché de l'Union, et non de restreindre les importations à prix équitables au sein de l'Union.
(203)
Compte tenu de ce qui précède et de l'absence de coopération des utilisateurs et des organisations de consommateurs à l'enquête, notamment concernant le niveau des mesures, la Commission a conclu à ce stade que l'institution de mesures n'aurait pas d'effet négatif sensible sur les utilisateurs, les consommateurs ou les fournisseurs.
4. Conclusion sur l'intérêt de l'Union
(204)
À la lumière de ce qui précède, la Commission a conclu à ce stade de l'enquête qu'il n'existait aucun motif impératif de penser qu'il n'était pas dans l'intérêt de l'Union d'imposer des mesures à l'encontre des importations du produit concerné en provenance de Turquie.
G. MESURES COMPENSATOIRES PROVISOIRES
(205)
Compte tenu des conclusions établies par la Commission concernant les subventions, le préjudice, le lien de causalité et l'intérêt de l'Union, des mesures compensatoires provisoires doivent être prises afin d'éviter l'aggravation du préjudice causé à l'industrie de l'Union par les importations faisant l'objet de subventions.
1. Niveau d'élimination du préjudice (marge de préjudice)
(206)
Afin de déterminer l'ampleur des mesures, la Commission a d'abord établi le montant du droit nécessaire pour éliminer le préjudice subi par l'industrie de l'Union.
(207)
Le préjudice serait éliminé si l'industrie de l'Union était capable de couvrir ses coûts de production et de réaliser, sur les ventes du produit similaire sur le marché de l'Union, le bénéfice avant impôt qu'une industrie de ce type peut raisonnablement escompter dans des conditions de concurrence normales, c'est-à-dire en l'absence d'importations faisant l'objet de subventions.
(208)
Les importations en provenance de Turquie ont commencé à fortement augmenter principalement en 2008, c'est-à-dire avant la période considérée. La rentabilité de l'industrie de l'Union au début de la période considérée en 2010 n'a dès lors par été considérée comme représentative. Étant donné qu'avant 2008 la pression des importations en provenance de Turquie était limitée sur le marché de l'Union, il a été considéré que les marges bénéficiaires réalisées avant cette période pourraient être raisonnables. Sur la base des informations fournies dans la plainte, en 2006 et en 2007, les producteurs danois de truites ont réalisé une marge bénéficiaire qui, en moyenne, atteignait ou dépassait le niveau de 12 %. En conséquence, sur cette base, il a été établi à ce stade qu'une marge bénéficiaire de 12 % sur le chiffre d'affaires pouvait être considérée comme le minimum souhaitable que l'industrie de l'Union aurait pu escompter en l'absence de subventions préjudiciables.
(209)
L'Association des exportateurs égéens et un producteur-exportateur ont avancé que le bénéfice cible devrait être inférieur à 12 % au motif que: i) lors des enquêtes précédentes (saumon, grosses truites arc-en-ciel), les bénéfices cibles utilisés étaient inférieurs; ii) la marge bénéficiaire réelle obtenue par l'industrie de l'Union au début de la période considérée était également inférieure; et iii) la marge bénéficiaire de 12 % se référait uniquement aux producteurs danois de truites et non à l'industrie de l'Union dans son ensemble et n'était dès lors pas représentative. Enfin, le producteur-exportateur a ajouté qu'une marge bénéficiaire de 3 % devrait être utilisée puisque ce taux était conforme à la marge bénéficiaire moyenne de l'ensemble de l'industrie alimentaire.
(210)
Premièrement, en ce qui concerne la comparaison avec les enquêtes sur les grosses truites et le saumon, il convient de noter que chaque enquête doit établir ses conclusions en fonction de son intérêt intrinsèque. En l'espèce, les informations disponibles dans le dossier de la présente enquête se sont révélées raisonnables et ont dès lors été utilisées.
(211)
Deuxièmement, le niveau de bénéfice cible des ventes du produit similaire sur le marché de l'Union devrait correspondre à celui qui pourrait raisonnablement être réalisé par une industrie du secteur dans des conditions de concurrence normales, c'est-à-dire en l'absence d'importations faisant l'objet de subventions. Dans la mesure où, au cours de la période considérée et même avant, le volume des importations faisant l'objet de subventions était élevé, les conditions de concurrence ne pouvaient être considérées comme normales. La marge bénéficiaire de 12 % a été réalisée en l'absence d'un volume substantiel d'importations en provenance de Turquie sur le marché de l'Union et, à ce stade, a donc été considérée comme un bénéfice cible raisonnable dans les circonstances de l'espèce.
(212)
Troisièmement, les producteurs danois de truites ont été jugés suffisamment représentatifs pour le marché de l'Union puisque le Danemark était l'un des principaux pays producteurs de truites sur celui-ci. En l'absence d'autres informations disponibles à ce stade, ces producteurs ont été utilisés aux fins de la détermination du niveau du bénéfice cible.
(213)
Enfin, l'affirmation selon laquelle la marge bénéficiaire générale de l'industrie alimentaire était nettement inférieure n'a pas été étayée. La Commission a considéré en tout état de cause que la marge bénéficiaire obtenue par les producteurs danois de truites devait a priori tenir davantage compte des spécificités de cette industrie et serait dès lors plus appropriée. En effet, l'industrie alimentaire est constituée de plusieurs sous-catégories qui appartiennent à différents segments de marché et sont soumises à différentes conditions non nécessairement applicables aux producteurs de truites.
(214)
Pour les raisons mentionnées ci-dessus, la Commission a conclu à ce stade qu'il était raisonnable d'adopter une marge de bénéfice cible de 12 % sur le chiffre d'affaires.
(215)
Sur cette base, la Commission a calculé un prix non préjudiciable du produit similaire pour l'industrie de l'Union en soustrayant des prix de vente de l'Union la marge bénéficiaire réelle réalisée au cours de la période d'enquête et en la remplaçant par la marge bénéficiaire de 12 %.
(216)
La Commission a ensuite déterminé le niveau d'élimination du préjudice sur la base d'une comparaison entre le prix à l'importation moyen pondéré des producteurs-exportateurs turcs retenus dans l'échantillon, utilisé pour établir la sous-cotation des prix, et le prix non préjudiciable moyen pondéré du produit similaire vendu par les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon sur le marché de l'Union au cours de la période d'enquête. Tout écart résultant de cette comparaison a été exprimé en pourcentage de la valeur moyenne pondérée CAF à l'importation.
(217)
Le niveau d'élimination du préjudice pour les «sociétés reprises dans l'annexe I» et pour «toutes les autres sociétés» est défini de la même façon que la marge de subvention pour ces sociétés (voir considérants 96 et 97).
2. Mesures provisoires
(218)
Des droits compensateurs provisoires devraient être institués sur les importations de truites arc-en-ciel (Oncorhynchus mykiss) originaires de Turquie vivantes et pesant au maximum 1,2 kg/pièce, ou fraîches, réfrigérées, congelées et/ou fumées, sous forme de poisson entier ou sans tête, ou sous forme de filets, conformément à la règle du droit moindre établie à l'article 12, paragraphe 1, du règlement de base. La Commission a comparé les marges de préjudice et les marges de subvention. Le montant des droits doit être fixé au niveau de la plus faible des marges de subvention.
(219)
Eu égard à ce qui précède, les taux du droit compensateur provisoire, exprimés en pourcentage du prix CAF frontière de l'Union, avant dédouanement, s'établissent comme suit:
Société
Marge de subvention
Marge de préjudice
Droit compensateur
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Autres sociétés ayant coopéré
8,2 %
26 %
8,2 %
Toutes les autres sociétés
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Les mesures compensatoires ci-dessus sont instituées sous la forme de droits ad valorem, c'est-à-dire proportionnellement à la valeur des importations.
(221)
Les taux individuels de droit compensateur mentionnés dans le présent règlement ont été établis sur la base des conclusions de l'enquête. Ils reflètent donc la situation constatée pour les sociétés concernées au cours de cette enquête. Ces taux de droit s'appliquent exclusivement aux importations du produit concerné originaires du pays concerné et fabriqué par les entités juridiques citées.
(222)
Il convient que les importations du produit concerné, lorsque celui-ci est fabriqué par une autre société non spécifiquement mentionnée dans le dispositif du présent règlement, y compris les entités liées aux sociétés spécifiquement citées, soient soumises au droit applicable à «toutes les autres sociétés». Ces importations ne devraient pas être soumises aux taux individuels de droit compensateur.
(223)
Les sociétés changeant ultérieurement de raison sociale peuvent solliciter l'application de ces taux individuels de droit compensateur. Une telle demande doit être adressée à la Commission (12). Elle doit contenir toutes les informations nécessaires permettant de démontrer que ce changement n'affecte pas le droit de la société à bénéficier du taux qui lui est applicable. Si le changement de nom de la société n'affecte pas le droit de celle-ci à bénéficier du taux de droit qui lui est applicable, un avis signalant le changement de raison sociale sera publié dans le Journal officiel de l'Union européenne.
(224)
Afin de minimiser les risques de contournement liés à la différence entre les taux de droit, des mesures spéciales sont jugées nécessaires afin de garantir l'application des droits compensateurs individuels. Les sociétés soumises à des droits compensateurs individuels doivent présenter une facture commerciale en bonne et due forme aux autorités douanières des États membres. La facture doit être conforme aux exigences définies dans l'annexe II. Il convient que les importations non accompagnées d'une telle facture soient soumises au droit compensateur applicable à «toutes les autres sociétés».
(225)
Afin d'assurer l'application correcte des droits compensateurs, le droit résiduel applicable à toutes les autres sociétés doit s'appliquer non seulement aux producteurs-exportateurs n'ayant pas coopéré à cette enquête, mais également aux producteurs qui n'ont effectué aucune exportation vers l'Union au cours de la période d'enquête.
H. DISPOSITIONS FINALES
(226)
Dans l'intérêt d'une bonne administration, la Commission invitera les parties intéressées à présenter leurs observations écrites et/ou à demander à être entendues par la Commission et/ou le conseiller-auditeur dans le cadre des procédures commerciales dans un délai déterminé.
(227)
Les conclusions concernant l'institution de droits provisoires sont provisoires et peuvent être modifiées au stade définitif de l'enquête,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Un droit compensateur provisoire est institué sur les importations de truites arc-en-ciel (Oncorhynchus mykiss):
-
vivantes et pesant au maximum 1,2 kg/pièce, ou
-
fraîches, réfrigérées, congelées et/ou fumées:
-
sous forme de poisson entier (avec tête), avec ou sans branchies, éviscérées ou non, et pesant au maximum 1,2 kg/pièce, ou
-
sans tête, avec ou sans branchies, éviscérées ou non, et pesant au maximum 1 kg/pièce, ou
-
sous forme de filets pesant au maximum 400 g/pièce,
relevant actuellement des codes NC ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 et ex 0305 43 00 (codes TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 et 0305430011) et originaires de Turquie.
2. Les taux de droit compensateur provisoire applicables au prix net franco frontière de l'Union, avant dédouanement, s'établissent comme suit pour le produit décrit au paragraphe 1 et fabriqué par les sociétés ci-après:
Société
Droit compensateur provisoire
Code additionnel TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Sociétés de l'annexe I
8,2 %
Toutes les autres sociétés
9,7 %
B999
3. L'application des taux individuels de droit précisés pour les sociétés mentionnées au paragraphe 2 est subordonnée à la présentation, aux autorités douanières des États membres, d'une facture commerciale en bonne et due forme, satisfaisant aux exigences fixées à l'annexe II. Faute de présentation de cette facture, le droit applicable à «toutes les autres sociétés» s'applique.
4. Sauf indication contraire, les dispositions pertinentes en vigueur en matière de droits de douane sont applicables.
Article 2
1. Sans préjudice de l'article 30 du règlement (CE) no 597/2009, les parties intéressées peuvent demander à être informées des considérations et faits essentiels sur la base desquels le présent règlement a été adopté, présenter leur point de vue par écrit et demander à être entendues par la Commission dans un délai d'un mois à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement.
2. Conformément à l'article 31, paragraphe 4, du règlement (CE) no 597/2009, les parties concernées peuvent présenter des commentaires sur l'application du présent règlement dans un délai d'un mois à compter de la date de son entrée en vigueur.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
L'article 1er s'applique pendant une période de quatre mois.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 29 octobre 2014.