PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu
(2014/918/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(1)
Dne 19. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu (dále jen „dotčené země“) na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“). V Úředním věstníku Evropské unie (2) uveřejnila příslušné oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 4. listopadu 2013 Evropské sdružení pro umělá vlákna (European Association Man-made Fibres Association, CIRFS) (dále jen „žadatel“) jménem sedmi výrobců. Žadatel představoval více než 70 % celkové výroby polyesterových střižových vláken (dále jen „PSV“) v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování a výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila vládu Čínské lidové republiky, vládu Indie a vládu Vietnamu o tom, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz PSV pocházejících z jejich zemí působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Příslušné vlády byly přizvány k individuálním konzultacím za účelem vyjasnění situace ohledně obsahu podnětu a dosažení řešení na základě vzájemné dohody.
Čínská lidová republika (Čína)
(4)
Čínská vláda nepřijala nabídku konzultací a poukázala na nedorozumění týkající se dne podání podnětu. Čínská vláda však předložila stanoviska k tvrzením uvedeným v podnětu, pokud jde o napadnutelnost programů.
Indie
(5)
Indická vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto k stanoviskům, jež čínská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
Vietnam
(6)
Vietnamská vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež vietnamská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
1.2. ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(7)
Komise ve svém oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínskou, indickou a vietnamskou vládu, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, o zahájení šetření a vyzvala je k účasti.
(8)
Zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(9)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s PSV v období od 1. října 2012 do 30. září 2013. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Konzultace byly vedeny i s orgány Číny, Indie a Vietnamu.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu prodeje a výroby PSV během období šetření, přičemž zohlednila jejich zeměpisné rozložení. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 54 % celkové výroby PSV v Unii.
(11)
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(13)
Osm dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří dovozců, kteří nejsou ve spojení, na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny konzultace ohledně výběru vzorku.
(14)
Jeden z dovozců zařazených do vzorku se ze vzorku stáhl a informoval Komisi, že vyplněný dotazník nepředloží. Následně se Komise zřekla výběru vzorku vzhledem k omezenému počtu zbývajících dovozců (nezařazených do vzorku), kteří byli všichni požádáni, aby předložili vyplněný dotazník. Dvě společnosti, které dovážejí a rovněž využívají dotčený výrobek, uvedly, že si nepřejí spolupracovat jako dovozci, nýbrž jako uživatelé. Ze zbývajících pěti dovozců, kteří nejsou ve spojení, vyplněný dotazník předložili čtyři.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Číně
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Číně, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Číny při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(16)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 23 čínských vyvážejících výrobců/vyvážejících skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení navrhla Komise původně vzorek pěti spolupracujících vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie během období šetření. Později poskytli požadované informace další dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců. Nicméně velikost těchto dvou čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců nebyla taková, aby si vyžádala změnu vzorku, kdyby poskytli požadované informace ve stanovené lhůtě.
(17)
Dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců požadovali, aby byl vzorek vybrán na základě surovin používaných při výrobě PSV. Proto tvrdili, že do vzorku by měl být zahrnut stejný počet výrobců PSV používajících přečištěnou kyselinu tereftalovou/ethylenglykol („PTA/MEG“) na jedné straně a výrobců PSV používajících PET vločky na straně druhé. Tvrdili také, že výrobní procesy se liší v závislosti na použité surovině a že výrobci používající různé suroviny nejsou konkurenty na stejném trhu. Kromě toho bylo uvedeno, že výrobci PSV, kteří nepoužívají PTA/MEG jako suroviny, nebudou mít výhodu z dodání PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou popsanou v podnětu.
(18)
Komise vybrala vzorek na základě největšího objemu vývozu do Unie během období šetření v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Vzorek také zohlednil, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Kromě toho je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy.
(19)
Výběr vzorku pouze na základě typů výrobních procesů by mohl předjímat výsledek šetření předpokladem, že napadnutelné subvence budou zjištěny pouze u výrobců PSV používajících PTA/MEG jako suroviny, a nikoli u výrobců PSV používajících jako surovinu PET vločky. Kromě toho bylo zohledněno, že takové kritérium výběru by bylo svévolné, protože výsledný vzorek se stejným počtem podniků by nebyl reprezentativní, pokud jde o objem vývozu do Unie v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení, a proto byla žádost zamítnuta.
(20)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců tvrdil, že vzorek by měl být založen na hodnotě vývozu, a nikoli objemu vývozu, a požádal o zařazení do vzorku. Výběr vzorku podle hodnot vývozu by nevedl k reprezentativním a objektivním výsledkům, protože ceny mohou být zkresleny subvencováním. Komise vybrala pět největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců co do objemu, kteří představují 53 % celkového objemu vývozu do Unie spolupracujících čínských vývozců. To se považuje za největší reprezentativní objem vývozu, který je možno přiměřeně prošetřit během stanovené doby v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(21)
Táž strana tvrdila, že se její surovina skládá výhradně z recyklovaného textilního odpadu a neměla výhodu z žádných subvencí, které mohou být spojeny s použitím PTA/MEG. Tato strana tvrdila, že by jí nemělo být přiřazeno subvenční rozpětí, které bylo vypočítáno na základě informací týkajících se společností, které PTA/MEG používají jako suroviny. Jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění, vzorek také zohledňuje, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Tato žádost byla tedy zamítnuta.
(22)
Předběžný vzorek pěti vyvážejících výrobců, jak je popsán v 16. bodě odůvodnění, byl proto potvrzen jako konečný vzorek.
(23)
Po poskytnutí informací žadatel zpochybnil metodiku výběru vzorku, kterou Komise použila. Vznesl pochybnosti o reprezentativnosti 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců uvedených výše v 16. bodě odůvodnění, pokud jde o celkové množství PSV vyvážených z Číny do Unie. Kromě toho se domníval, že vzorek tvořený pěti společnostmi není dostatečný vzhledem k údajnému počtu 150 výrobců PSV v Číně. Navíc tvrdil, že výběr vzorku nezohlednil zeměpisné rozložení čínských výrobců a podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy. Žadatel také tvrdil, že Komise nesdělila skutečný objem PSV vyráběných čínskými společnostmi zařazenými do vzorku, a zda je objem výroby reprezentativní ve vztahu k celkovému objemu PSV vyráběných v Číně.
(24)
Dovoz 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců představoval 83 % celkového objemu čínského dovozu, a úroveň spolupráce byla tudíž považována za vysokou. Jak je zmíněno v 16. bodě odůvodnění, Komise vybrala vzorek pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří spolupracovali při šetření, s největším objemem vývozu do Unie během období šetření v souladu s článkem 27 základního nařízení. Na tomto základě byl vzorek považován za reprezentativní. Vybrané společnosti byly požádány, aby vyplnily celý dotazník. Každopádně vyvážející výrobci, kteří nebyli ochotni spolupracovat při šetření, nemohou být vybráni do vzorku, protože Komise usiluje o zjištění založená na informacích získaných od spolupracujících vyvážejících výrobců prostřednictvím jejich odpovědí na dotazník, které jsou na místě ověřeny.
(25)
Pokud jde o výběr vzorku vyvážejících výrobců zohledňující jejich zeměpisné rozložení v Číně, žadatel své tvrzení neodůvodnil. Žadatel zejména nevysvětlil, proč by byl vzorek založený na kritériu zeměpisného rozložení v souladu s článkem 27 základního nařízení, který stanoví možnost, aby byl vzorek vybrán na základě největšího objemu vývozu.
(26)
Co se týká tvrzení, že vzorek nezohlednil podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy, je třeba zdůraznit, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy, jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění. Kromě toho největší čínští vývozci používají PTA/MEG k výrobě PSV pro trh Unie.
(27)
Kromě toho třebaže se žadatel zmiňuje o výrobě, nikoli vývozu do Unie, je třeba poznamenat, že Komise nemusí stanovit objem PSV vyrobených čínskými vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku, protože účelem tohoto řízení je posoudit subvencování vzhledem k objemu PSV vyrobených v Číně a vyvezených do Unie.
(28)
Proto veškerá tvrzení žadatele ohledně metodiky výběru vzorku byla odmítnuta.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indii
(29)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Indii, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Indie při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(30)
Osm vyvážejících výrobců v Indii poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s indickými orgány. Nebylo předloženo žádné stanovisko.
(31)
Po poskytnutí informací žadatel poukázal na existenci 17 výrobců PSV v Indii a vznesl otázku, zda je vzorek čtyř vyvážejících výrobců reprezentativní. Komise potvrzuje, že vzorek čtyř indických vyvážejících výrobců byl považován za reprezentativní, protože pokrývá přibližně 90 % celkového objemu indického vývozu do Unie během období šetření.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců ve Vietnamu
(32)
Komise požádala všechny známé vyvážející výrobce ve Vietnamu, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Vietnamu při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(33)
Pět vyvážejících výrobců ve Vietnamu poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku, ale jedna z těchto společností nevykázala žádný prodej na vývoz do Unie během období šetření. Proto se Komise rozhodla tuto společnost neprošetřovat. S ohledem na malý počet zbývajících vyvážejících výrobců Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
(34)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že v případě Vietnamu byly obdrženy odpovědi na dotazník od tří ze čtyř vyvážejících výrobců a že Komise měla usilovat o dosažení stejného pokrytí rovněž pro čínský a indický vývoz. Komise zdůrazňuje, že situace výrobního odvětví ve Vietnamu byla značně odlišná vzhledem k velmi omezenému počtu spolupracujících vyvážejících výrobců (tj. třem) na rozdíl od významného počtu vyvážejících výrobců v Číně a Indii. Proto byl výběr vzorku zapotřebí pouze v těchto dvou posledně jmenovaných zemích. Komise rovněž upřesňuje, že tři spolupracující vietnamští vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo, představují více než 99 % celkového objemu dovozu dotčeného výrobku z Vietnamu do Unie.
b) Individuální zjišťování
(35)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádali tři vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců v ČLR. Vzhledem k počtu žádostí o individuální zjišťování a velikosti vzorku vyvážejících výrobců z Číny by posuzování těchto žádostí znamenalo příliš velké zatížení. Uvedené žádosti byly proto zamítnuty.
(36)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádal jeden vyvážející výrobce v Indii. Přezkoumání této žádosti bylo přijato. Zejména bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování by v tomto konkrétním případě neznamenalo příliš velké zatížení a nebránilo by včasnému ukončení šetření.
c) Odpovědi na dotazník
(37)
Komise rozeslala dotazníky zástupcům Číny (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG), zástupcům Indie (včetně zvláštních dotazníků pro banky) a zástupcům Vietnamu (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG). Komise dále zaslala dotazníky pěti vyvážejícím výrobcům v Číně zařazeným do vzorku, pěti vyvážejících výrobcům (čtyřem zařazeným do vzorku a jednomu nezařazenému do vzorku) v Indii, čtyřem vyvážejícím výrobcům ve Vietnamu, čtyřem výrobcům v Unii, pěti dovozcům, kteří nejsou ve spojení, a 105 uživatelům.
(38)
Pokud jde o Čínu, obdrženy byly odpovědi na dotazník od čínské vlády (ministerstva obchodu) a pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců v Číně, kteří byli zařazeni do vzorku. Pokud jde o Indii, obdrženy byly odpovědi na dotazník od indické vlády (ministerstva obchodu a průmyslu), čtyř vyvážejících výrobců v Indii, kteří byli zařazeni do vzorku, a indického vyvážejícího výrobce, který požádal o individuální zjišťování. Pokud jde o Vietnam, byly obdrženy odpovědi od vietnamské vlády (vietnamského úřadu pro hospodářskou soutěž, ministerstva průmyslu a obchodu a různých bank). Jeden vyvážející výrobce, který představoval velmi malý objem vývozu do Unie, ukončil svoji spolupráci a na dotazník neodpověděl. Odpovědi na dotazník byly obdrženy od zbývajících tří vyvážejících výrobců (dva z nich patří do stejné skupiny) ve Vietnamu. Kromě toho odpovědi na dotazník předložili čtyři výrobci v Unii, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a dvanáct uživatelů.
(39)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že patrně existuje neúměrnost mezi počtem dotazníků rozeslaných výrobcům v Unii zařazeným do vzorku na jedné straně a vývozcům a uživatelům na straně druhé. V první řadě počet dotazníků zaslaných jedné skupině hospodářských subjektů (výrobcům v Unii, vyvážejícím výrobcům, dovozcům nebo uživatelům) neukazuje, jakou váhu Komise přisuzuje jejich situaci. Jediným účelem je získat informace na správné úrovni a ve správném množství tak, aby byla analýza subvence, újmy a zájmu Unie co nejlepší.
(40)
V tomto případě byly dotazníky zaslány čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti čínským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, pěti indickým vyvážejícím výrobcům, čtyřem vietnamským vyvážejícím výrobcům, pěti dovozcům, všem známým uživatelům a těm uživatelům, kteří se přihlásili. Článek 27 základního nařízení skutečně nestanoví výběr vzorku uživatelů. Kromě toho dosavadní zkušenosti získané při šetřeních týkajících se ochrany obchodu ukazují, že ačkoli v některých případech může být na základě dostupných informací kontaktován velký počet uživatelů, obvykle jen jejich omezený počet je ochoten poskytnout odpovědi na dotazník. Proto Komise i v tomto případě aktivně usilovala o spolupráci maximálního počtu uživatelů.
d) Inspekce na místě
(41)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení byly prováděny u těchto státních orgánů, finančních institucí a společností:
čínská vláda
-
čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
indická vláda
-
ministerstvo obchodu a průmyslu, Dillí
vietnamská vláda
-
vietnamský úřad pro hospodářskou soutěž, ministerstvo průmyslu a obchodu, Hanoj
-
ministerstvo financí, Hanoj (včetně inspekcí na místě v několika bankách)
-
celní orgány v Thai Binh, město Thai Binh, provincie Thai Binh
výrobci v Unii
-
Trevira GmbH, Bobingen, Německo
-
Wellman International Ltd., Kells, Irsko
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Rumunsko
-
Silon spol. s r. o., Sezimovo Ústí, Česká republika
dovozci
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Spojené království
uživatelé
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Německo
vyvážející výrobci v Číně
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd., Šanghaj
-
Jiangsu Huaxicun Co, vesnice Chua-si, Ťiang-jin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Su-čou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Sia-men
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fu-jang
vyvážející výrobci v Indii
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Bombaj
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Bombaj
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Bombaj
vyvážející výrobci ve Vietnamu
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., město Halong
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, město Thai Thuy, provincie Thai Binh a Hop Than Co. Ltd., město Thai Binh, provincie Thai Binh (společně označovaní jako „skupina Thai Binh“).
(42)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že většina čínských výrobců je regionálně koncentrována v provinciích Ťiang-su a Če-ťiang na jihovýchodním pobřeží a ani v jedné z těchto dvou provincií se neuskutečnila inspekce na místě. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co a Jiangsu Huaxicun Co se nacházejí v provincii Ťiang-su, zatímco Zhejiang Anshun Pettechs Fibre se nachází v provincii Če-ťiang. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(43)
Žadatel dále tvrdil, že dva velcí čínští výrobci z hlediska výrobní kapacity nebyli zahrnuti do vzorku. V tomto ohledu je třeba připomenout, že - jak je vysvětleno v 16. a 18. bodě odůvodnění - Komise vybrala vzorek na základě objemu vývozu do Unie a vybrala pět největších vývozců/skupin výrobců vyvážejících do Unie v souladu s článkem 27 základního nařízení. Samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV v Číně jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku.
(44)
Žadatel uvedl podobné tvrzení ohledně Vietnamu s tím, že dva významní vietnamští výrobci PSV nebyli do rozsahu šetření zahrnuti. Jak Komise vysvětlila v 32. až 34. bodě odůvodnění, šetření zahrnovalo všechny vietnamské výrobce PSV vyvážející do Unie a obdrženy byly odpovědi od tří vyvážejících výrobců, kteří představují téměř celý vývoz PSV do Unie. Skutečnost, že mohou existovat další významní výrobci PSV ve Vietnamu, kteří dotčený výrobek nevyvážejí do Unie, nemá význam pro reprezentativnost spolupracujících vyvážejících výrobců.
1.3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(45)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(46)
Po poskytnutí informací předložil žadatel připomínky k délce období šetření, které považoval za krátké a které podle něj „nepříznivě ovlivnilo“ zjištění Komise. Žadatel uvedl, že doba dvanácti měsíců nezohlednila skutečnost, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, údajně trvala několik let. Žadatel byl rovněž toho názoru, že subvence uvedené ve stížnosti nemohly být dostatečně analyzovány použitím období šetření v délce dvanácti měsíců.
(47)
Co se týče analýzy újmy, je třeba zdůraznit, že Komise posoudila roky 2010, 2011, 2012 a období šetření, a nikoli, jak stěžovatel uvádí, pouze dvanáct měsíců období šetření. Pokud jde o stanovení existence subvence, Komise rozhodla, že v rámci svého prostoru pro uvážení a v souladu s články 5 a 11 základního nařízení zvolila období šetření v délce dvanácti měsíců. Do poskytnutí informací se ani žadatel, ani žádná jiná zúčastněná strana nevyjádřili k délce období šetření, které bylo stanoveno v oznámení o zahájení řízení a v dotaznících. Komise se domnívá, že období šetření v délce dvanácti měsíců je vhodné k zajištění reprezentativních výsledků pro účely šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
1.4. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(48)
Dne 2. října 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní fakta a úvahy, na jejichž základě hodlala zastavit řízení a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Vyjádření poskytli sdružení uživatelů, žadatel, jeden čínský vyvážející výrobce a jeho přidružené podniky, čtyři indičtí vyvážející výrobci, čínská vláda a vietnamská vláda. Poskytnutá vyjádření Komise zvážila a v odůvodněných případech zohlednila.
(49)
Vyjádření poskytnutá sdruženími uživatelů se zabývala otázkou zájmu Unie, která nebyla posuzována, protože neexistují důvody pro uložení opatření.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(50)
Dotčeným výrobkem jsou syntetická polyesterová střižová vlákna, nemykaná, nečesaná ani jinak nezpracovaná pro spřádání, pocházející z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu, v současné době kódu KN 5503 20 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(51)
Dotčený výrobek lze obvykle vyrábět buď s použitím PTA (přečištěné kyseliny tereftalové) a MEG (ethylenglykolu), nebo s použitím vloček z recyklovaných PET lahví k výrobě recyklovaných PSV. Výrobek se používá v široké řadě aplikací, například v oblečení, oděvech a bytovém vybavení, v automobilovém průmyslu, v odvětví hygienických a zdravotnických prostředků a také ve stavebnictví.
2.2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(52)
Šetření ukázalo, že tyto výrobky mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti i stejná základní užití:
-
dotčený výrobek,
-
výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu dotčených zemí a
-
výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie.
(53)
Komise rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
2.3. TVRZENÍ TÝKAJÍCÍ SE DEFINICE VÝROBKU
2.3.1. PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví
(54)
Dva státní orgány a jedno sdružení zastupující vyvážející výrobce jedné z dotčených zemí tvrdily, že PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví by měla být považována za dva odlišné výrobky. Toto tvrzení bylo založeno na rozdílu v hlavních surovinách, protože u některých typů PSV se používají PTA/MEG, zatímco u některých jiných typů se místo toho používají vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví. V souvislosti s tím byly zmíněny náklady a prodejní ceny jako důležité rozdíly. Uvádělo se rovněž, že existují podstatné rozdíly v jakosti mezi PSV vyrobenými z PTA a MEG a PSV vyrobenými z recyklovaných PET lahví, které mají dopad na použití a uplatnění.
(55)
PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví skutečně představují dva různé typy PSV spadající pod definici PSV. Nicméně tyto dva typy mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(56)
Jeden vyvážející výrobce ve svém podání znovu uvedl, že použití recyklovaných PET lahví ve srovnání s použitím vloček vyrobených z recyklovaných PET lahví znamená odlišný výrobní proces a odlišnou surovinu. Táž strana také dodala, že náklady a prodejní ceny, jakož i jakost jsou u PSV vyrobených z recyklovaných PET lahví výrazně nižší než u „běžných PSV“. Komise zastává názor, že surovina, ať už jsou to recyklované PET lahve nebo vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví, je v zásadě stejná. Další kroky nezbytné při použití PET lahví ve srovnání s PET vločkami jsou třídění a mytí lahví, po nichž následuje drcení lahví do podoby vloček. Všechny následné fáze výrobního procesu jsou stejné. Kromě toho má konečný výrobek stejné vlastnosti za předpokladu, že mohou existovat různé třídy jakosti, jak bylo rovněž stanoveno v kontrolním čísle výrobku. Cenový rozdíl (pokud existuje) v důsledku různých tříd jakosti je proto rovněž zohledněn kontrolním číslem výrobku. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.3.2. Komoditní PSV a speciální PSV
(57)
Jeden státní orgán a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že ke komoditním PSV a speciálním PSV se má přistupovat jako k odlišným výrobkům vzhledem k rozdílům ve výrobních nákladech, prodejních cenách a použití. Bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje na speciální PSV jako na hlavní typ PSV, zatímco dotčené země dodávají hlavně komoditní PSV.
(58)
Státní orgán a čtyři vyvážející výrobci, kteří předložili tvrzení popsané v 57. bodě odůvodnění, neposkytli definici speciálních PSV.
(59)
Speciální PSV podle definice výrobců v Unii zařazených do vzorku, sahají od PSV vyrobených z kombinace polyesteru a polyetylenu pro použití v hygienických výrobcích, barevných (barvených) PSV, PSV se specifickou pevností, PSV zpomalujících hoření, PSV pro technické použití (jako jsou geotextilie a netkané textilie používané ve stavebnictví), PSV definovaných, vyvinutých a upravených spolu se zákazníkem pro specifické aplikace používané v automobilovém průmyslu (obzvláště viditelné obložení automobilů musí být barevně konzistentní).
(60)
Standardní PSV podle výrobců v Unii zařazených do vzorku zahrnují PSV, která mají širší škálu pružnosti, pokud jde o jejich specifikace.
(61)
Podle navržené definice typu speciálních PSV a typu komoditních PSV mají oba typy stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že existuje několik typů, tříd nebo jakostí nevylučuje, že mohou být považovány za jediný výrobek. Možná užití u komoditních PSV se jeví jako širší než u typu speciálních PSV, avšak tyto rozdíly nepostačovaly k tomu, aby byly kvalifikovány jako dva samostatné výrobky. Ačkoli typy PSV mají různé vlastnosti odpovídající jejich konkrétnímu účelu, jejich základní fyzikální vlastnosti, uplatnění a použití jsou stejné.
(62)
Kromě toho je nutné vyjasnit, že během období šetření nebyly typy speciálních PSV hlavním typem PSV vyráběných výrobci v Unii. V průměru představovaly kolem 40 % všech typů PSV vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku podle jejich definice komoditních PSV a speciálních PSV.
(63)
Po poskytnutí informací jeden vyvážející výrobce znovu předložil vyjádření, že speciální typ PSV a komoditní typ PSV nejsou „obdobné výrobky“, a tudíž nemohou být přezkoumány společně. Táž strana poukázala na to, že typ speciálních PSV a typ komoditních PSV se liší v konečném užití, výrobních nákladech a prodejní ceně. Proto považoval za selhání Komise, že nepřezkoumala rozdíly v nákladech a prodejních cenách typu speciálních PSV a typu komoditních PSV. Uvedl, že není jasné, jak byly stanoveny výrobní náklady a prodejní ceny výrobku, který je předmětem šetření, a požádal Komisi, aby prozkoumala analýzu cenového podbízení po oddělení údajů pro komoditní PSV a speciální PSV.
(64)
Komise potvrzuje, že se PSV prodávají v různých typech pro použití při spřádání nebo v netkaných výrobcích. Například PSV mohou mít mono- nebo bikomponentní složení a také odlišné specifikace, jako jsou decitex, pevnost, lesk, třídy jakosti atd. Tyto zvláštnosti byly zohledněny kontrolním číslem výrobku, k němuž Komise neobdržela připomínky. Uznává se, že komoditní a speciální PSV nejsou vzájemně zaměnitelná ve všech možných aplikacích, ale existuje částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití mezi různými typy výrobku. Jak je popsáno v 61. bodě odůvodnění a stanoveno v předešlých řízeních týkajících se stejného výrobku, fyzikální a chemické vlastnosti, jakož i konečné užití těchto typů výrobků jsou v podstatě stejné. Všechny typy jsou vyrobeny ze stejných surovin (PTA/MEG nebo recyklované PET), jež představují více než 60 % výrobních nákladů. Do nich je možno přidávat aditiva nebo doplňkové složky, aby se dosáhlo jistých specifických vlastností vlákna. Kontrolní číslo výrobku zahrnuje údaje o původu surovin a další prvky, které mají dopad na výrobní náklady a prodejní ceny. Nicméně neexistují podstatné rozdíly ve výrobním procesu komoditních a speciálních PSV. Je to patrné v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku, z nichž žádný nevyráběl výhradně buď komoditní PSV, nebo speciální PSV. Kromě toho zřejmě neexistuje konzistentní a a společně stanovená definice speciálních PSV. Například, jak je popsáno v 59. bodě odůvodnění, PSV používaná v odvětví hygienických prostředků jsou považována některými výrobci v Unii za speciální typ. Různí uživatelé a jedno sdružení uživatelů naopak uvedli, že PSV, která se mají používat v odvětví hygienických prostředků například pro vlhčené ubrousky, jsou komoditním typem, ačkoli by ze zdravotních a bezpečnostních důvodů pokud možno neměly být z recyklovaných surovin. Kromě toho někteří výrobci v Unii považují typy PSV, které plní určité specifické požadavky zákazníků (například na konkrétní barvu) za speciální PSV, ačkoli tyto typy mohou procházet úplně stejným výrobním procesem a mít stejné výrobní náklady jako kterýkoli jiný (komoditní) typ. Komise proto nemohla vycházet ze samozvané kategorizace typu komoditních a speciálních PSV, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
2.3.3. Další tvrzení týkající se definice výrobku
(65)
Jeden uživatel a jedno sdružení uživatelů tvrdili, že PSV dovážená z Číny mají vyšší jakost než PSV vyráběná v Unii. Jedním z argumentů bylo, že PSV pocházející z Čínské lidové republiky neobsahují kusy tvrdých polymerů. Dalším uplatněným argumentem byla světlost čínských PSV, zatímco o PSV vyráběných v Unii se tvrdilo, že obsahují odstíny šedé, protože většina PSV z Unie jsou PSV z recyklovaných PET lahví.
(66)
První argument, že PSV z Unie obsahují kusy tvrdých polymerů, nebyl podložen žádnými důkazy. Navíc byl v jiných podáních uživatelů a v odpovědích na dotazník pro uživatele uveden opak (to znamená, že PSV vyráběná výrobci v Unii jsou obvykle vyšší jakosti než PSV vyráběná dotyčnými zeměmi).
(67)
Pokud jde o druhý argument týkající se světlosti, informace poskytnuté v průběhu šetření potvrzují, že PSV vyrobená z PTA/MEG jsou obvykle světlejší než PSV z recyklovaných PET lahví (nepřidávají-li se během výrobního procesu pigment a/nebo zjasňovače). Nicméně oba typy PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Je také třeba poznamenat, že při výpočtu újmy byla základní surovina jednou ze skutečností, které byly zohledněny. Jinými slovy, dovážená PSV z recyklovaných PET lahví by byla srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z recyklovaných PET lahví. Obdobně by byla dovážená PSV vyrobená z PTA a MEG srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z PTA a MEG.
(68)
Jedno sdružení uživatelů, jeden vyvážející výrobce a státní orgán tvrdili, že následní uživatelé často vyžadují, aby výrobky byly vyrobeny s použitím PSV pocházejících z dotčených zemí (zejména Číny).
(69)
Nebyly předloženy žádné důkazy, které by toto tvrzení podpořily či by podrobně rozvedly odůvodnění, proč je vyžadováno PSV ze tří dotčených zemí (pokud následní zákazníci takový požadavek skutečně předkládají).
(70)
Sdružení uživatelů konkrétněji uvedlo, že Svaz automobilového průmyslu připouští pouze PSV pocházející z Číny.
(71)
Neodůvodnilo však své tvrzení a neprokázalo, že PSV vyráběná výrobci v Unii nemohou být používána Svazem automobilového průmyslu. Kromě toho ověřené údaje prokázaly, že výrobci v Unii rovněž prodávají značná množství PSV Svazu automobilového průmyslu, což svědčí o opaku.
(72)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že PSV vyráběná tímto vyvážejícím výrobcem a PSV vyráběná výrobci v Unii jsou odlišné výrobky, ačkoli se oba vyrábějí z recyklovaných PET lahví. Podle tohoto vyvážejícího výrobce se jeho PSV (převážně) vyrábějí z recyklovaných PET lahví (nikoli vloček), které procházejí odlišným výrobním procesem a představují odlišné suroviny ve srovnání s výrobci PSV používajícími vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví.
(73)
Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť PET lahve a vločky z PET lahví (které jsou PET lahvemi rozdrcenými na vločky) jsou v podstatě stejné suroviny, i když v jiné formě.
2.3.4. Závěr
(74)
Proto byl vyvozen závěr, že všechny typy PSV, které jsou předmětem tohoto šetření, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. ČÍNA
3.1.1. Obecně
(75)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež byly údajně zapojeny do poskytování subvencí čínskými vládními orgány:
A.
Preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví a pověření a řízení soukromých bank vládou
B.
Dodávky zboží a poskytování služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou a pověření a řízení soukromých dodavatelů vládou
-
dodávky PTA a MEG vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
poskytování pozemků a práv k užívání pozemků vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou,
-
program zásobování levnou vodou.
C.
Rozvojové granty a úrokové subvence pro textilní odvětví
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků.
D.
Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku.
E.
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
osvobození od daně z přidané hodnoty a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně.
F.
Jiné regionální/provinční programy
-
daňová (a jiná) osvobození v rozvojových zónách provincie Ťiang-su,
-
daňové pobídky ve městě Čchang-čou,
-
preferenční pronájmy ve městě Čchang-čou,
-
programy vývozních pobídek v provincii Če-ťiang,
-
granty na technologické inovace v provincii Če-ťiang,
-
pobídky v oblasti daní a poplatků v rozvojových zónách v provincii Kuang-tung,
-
vývozní pobídky v provincii Kuang-tung,
-
proplácení právních poplatků v provincii Kuang-tung,
-
programy (zvláštních) fondů pro činnosti zahraničního obchodu v provincii Kuang-tung,
-
subvence úroků z půjček na podporu projektů technologických inovací v provincii Kuang-tung,
-
preferenční daňové sazby v rozvojových zónách v provincii Šanghaj,
-
zvýhodněná infrastruktura v provincii Šanghaj,
-
úvěrová a daňová politika pro podniky zaměřené na vývoz v provincii Šanghaj.
(76)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek čínské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (3) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
Podrobné údaje o režimech a odpovídající míry výhody pro jednotlivé společnosti jsou uvedeny níže.
3.1.2. Konkrétní režimy
Režimy, které nebyly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
(77)
U níže uvedených režimů bylo zjištěno, že je čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců během období šetření nevyužily, a proto výhoda nemohla být prokázána:
-
dodávky PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky levné vody vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků,
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku,
-
jiné regionální/provinční programy.
(78)
Co se týče poskytování PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky, aby poskytovala výrobcům PTA a MEG vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci PSV napadnutelné subvence prostřednictvím nákupu PTA a MEG vyrobené státem od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu nižší než přiměřenou.
(79)
Šetření však odhalilo, že čínští vyvážející výrobci nebo skupiny vyvážejících výrobců PSV dováželi většinu vstupů PTA a MEG pro výrobu PSV na vývoz v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
(80)
V důsledku nebylo možné prokázat subvence pro společnosti zařazené do vzorku na základě tohoto údajného programu.
(81)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze jednoho programu subvencování nevyužívaného čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření, a to dodávek PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento režim žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že významný výrobce PSV v Číně nebyl předmětem šetření, ovlivnila stanovení subvencování u tohoto režimu.
(82)
Jak bylo objasněno výše v 16. a 18. bodě odůvodnění, z 23 čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří při šetření spolupracovali, vybrala Komise vzorek sestávající z pěti největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, který byl považován za reprezentativní ve smyslu článku 27 základního nařízení. Čínský výrobce, o němž se žadatel zmínil a jenž nebyl zařazen do vzorku, během období šetření nevyvážel PSV do Unie ve významném množství. Proto nezařazení tohoto výrobce neovlivnilo reprezentativnost vzorku a nemělo zásadní vliv na závěry o dotčeném režimu subvencí.
(83)
Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech subvenčních režimů uvedených v podnětu, včetně těch, které uvádí žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto režimy nebyly využity vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku. V 78. bodě odůvodnění Komise uvedla další podrobnosti o dodávkách PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou, neboť tohoto režimu subvencí se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento režim mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Režimy, které byly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
3.1.3. Preferenční půjčky poskytované odvětví PSV
(84)
Žadatel tvrdil, že výrobci PSV mají výhodu z půjček s nízkými (subvencovanými) úrokovými sazbami od bank zajišťujících vládní politiku a obchodních bank ve státním vlastnictví na základě politiky čínské vlády poskytovat finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat růst a rozvoj odvětví textilních a chemických vláken.
a) Právní základ
(85)
Preferenční úvěry v Číně jsou upraveny těmito právními předpisy: Zákon ČLR o obchodních bankách (zákon o bankovnictví), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínská lidovou bankou (PBOC) dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady.
b) Výpočet výše subvence
(86)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Komise vytvořila tržní referenční hodnotu pro srovnatelné obchodní půjčky.
(87)
Referenční hodnota byla vypočtena na základě čínských úrokových sazeb, upravených tak, aby odrážely běžné tržní riziko (tedy se mělo za to, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a byla uplatněna na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají).
(88)
Výhoda pro vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál v procentním vyjádření byl vynásoben nesplacenou výší půjčky, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků spolupracujících vyvážejících výrobců.
c) Závěr
(89)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,50 %.
3.1.4. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Právní základ
(90)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
b) Uplatňování v praxi
(91)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(92)
Spolupracující vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
d) Výpočet výše subvence
(93)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé referenční hodnoty nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít vnější referenční hodnotu tak, aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nenavrhla vnější referenční hodnotu musela Komise ke stanovení vhodné vnější referenční hodnoty využít dostupných údajů. V této souvislosti se mělo za to, že z důvodů uvedených níže v 94. bodě odůvodnění je jako přiměřenou referenční hodnotu vhodné použít údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(94)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP (hrubým domácím produktem) v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(95)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků, a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchajwanské referenční hodnoty.
(96)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o znehodnocení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Znehodnocení měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu zveřejněných Mezinárodním měnovým fondem v jeho výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let nebo 70 let. Tato částka byla následně přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož vyvážející výrobci zařazení do vzorku za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(97)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0,02 % a 0,82 %.
3.1.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.1.5.1. Osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Právní základ
(98)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
b) Uplatňování v praxi
(99)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(100)
Dva vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně z příjmů u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami dodatku 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Příslušné společnosti neodvedly z vykázaných částek daň z příjmů.
d) Výpočet výše subvence
(101)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(102)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,06 %.
3.1.6. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
3.1.6.1. Osvobození od daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Právní základ
(103)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, „Kuo Fa č. 37/1997“, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi nebo podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Uplatňování v praxi
(104)
Tento program poskytuje osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(105)
Osvobození od DPH a dovozních cel pro dovážená zařízení vykázali čtyři čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců.
d) Výpočet výše subvence
(106)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy společnosti. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(107)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,45 %.
3.1.6.2. Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně
a) Právní základ
(108)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
b) Uplatňování v praxi
(109)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření pro nákup zařízení vyrobeného v tuzemsku“.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(110)
Dva vyvážející vývozci/skupiny vyvážejících výrobců zařazení do vzorku předložili o tomto režimu podrobné informace, včetně údajů o výši získané výhody.
d) Výpočet výše subvence
(111)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s postupy běžnými v daném odvětví.
e) Závěr
(112)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0 % a 0,01 %.
3.1.7. Jiné regionální/provinční programy
(113)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z programů zmíněných v 75. bodě odůvodnění během období šetření žádnou výhodu.
3.1.8. Výše subvencí
(114)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u čínských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,76 % a 1,77 %.
(115)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla rozsah celkového subvenčního rozpětí. Rozsah celkových souhrnných subvencí pro čínské vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců zařazené do vzorku vyjádřený valoricky stanovený ve 114. bodě odůvodnění představuje nižší a vyšší celkové subvenční rozpětí pěti čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců.
3.1.9. Závěry týkající se Číny
(116)
Vzhledem k zanedbatelným částkám napadnutelných subvencí pro čínské vyvážející výrobce by opatření na dovoz PSV pocházejících z Číny neměla být uložena. Byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky zastaveno.
3.2. INDIE
3.2.1. Obecně
(117)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně zahrnovaly poskytování subvencí indickými státními orgány:
1)
režim „Focus Market Scheme“;
2)
režim „Focus Product Scheme“;
3)
režim předběžného povolení;
4)
režim navracení cla;
5)
režim podpory vývozu kapitálových statků;
6)
režim daňových a celních osvobození v jednotkách orientovaných na vývoz a zvláštních hospodářských zónách;
7)
režim vývozních úvěrů;
8)
režim osvobození od daně z příjmu;
9)
režim na podporu zvýšení vývozu;
10)
režim povolení bezcelního dovozu;
11)
režim na podporu rozvoje trhu a úvěrových záruk;
12)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
13)
režim pobídek týkajících se daně z obratu a režim osvobození od daně z elektrické energie státu Gudžarát;
14)
subvenční režimy Západního Bengálska - pobídky a daňové výhody, včetně grantů a osvobození od daně z obratu;
15)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ ve státě Maháráštra, včetně režimu osvobození od daně z elektrické energie a subvence na podporu průmyslu.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými indickými vyvážejícími výrobci během období šetření
(118)
Šetřením bylo zjištěno, že v období šetření tyto programy poskytly výhody ověřeným vyvážejícím výrobcům:
1)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
2)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
3)
režim navracení cla (dále jen „DDS“, Duty Drawback Scheme);
4)
režim předběžného povolení (dále jen „AAS“, Advance Authorisation Scheme);
5)
režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“, Duty Free Import Authorisation);
6)
režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
7)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“).
(119)
Režimy uvedené výše v 118. bodě odůvodnění podbodech 1), 2), 4) 5) a 6) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“ nebo „ZZO“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokumentem o politice zahraničního obchodu, který se týká období šetření tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, stanovila indická vláda v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů se pravidelně aktualizuje.
(120)
Režim navracení cla (DDS) uvedený výše v 118. bodě odůvodnění podbodě 3 vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93 A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Sazby tohoto navracení jsou pravidelně zveřejňovány.
(121)
Režim PSI uvedený výše v podbodě 7) je založen na souboru pobídek vlády státu Maháráštra z roku 2007, usnesení PSI-1707/(CR-50)/IND-8 ze dne 30. března 2007.
3.2.2. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
a) Právní základ
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(122)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(123)
Vývoz všech výrobků, včetně vývozu PSV, v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Ke dni 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Tento režim se nevztahuje na určité typy vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(124)
Úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálových statků.
(125)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí úvěrů nikterak ovlivnit.
(126)
Tento režim během období šetření využili čtyři ověření vyvážející výrobci.
(127)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali v případě prodeje na vývoz do Unie, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Tvrdili také, že režim FMS geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a proto nemůže být Unií napadnut. V tomto ohledu inspekce na místě potvrdily, že nárok na výhodu FMS byl uplatňován u vývozu do třetích zemí, protože tento program se v zásadě týká vývozu do třetích zemí. Příslušní vyvážející výrobci však nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění programu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Tato strana zejména nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila skutečnost, že úvěry na clo poskytnuté v rámci FMS na vývoz do způsobilých třetích zemí mohou být použity ke kompenzaci dlužného dovozního cla ze vstupů zapracovaných do dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
(128)
Tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu FMS
(129)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci režimu FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v režimu FMS vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(130)
Kromě toho režim FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(131)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody režimu FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu poskytovanou v rámci režimu FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci režimu FMS k dovozu kapitálových statků, ačkoliv kapitálové statky nespadají do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(132)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(133)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u čtyř dotčených společností činí 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % a 0,63 %.
3.2.3. Režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“)
a) Právní základ
(134)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.15 až 3.17 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitolách 3.9 až 3.11 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(135)
Podle odstavce 3.15.2 dokumentu FT-policy 09-14 jsou pro tento režim způsobilí vývozci oznámených výrobků uvedených v dodatku 37D příručky HOP I 09-14.
c) Uplatňování v praxi
(136)
Vývozce výrobků uvedených na seznamu v Dodatku 37D příručky HOP I 09-14 může požádat o potvrzení o úvěru na clo v rámci FPS ve výši 2 % až 5 % hodnoty FOB vývozu. Dotčený výrobek, který je předmětem šetření, je uveden v tabulce 1 dodatku 37D a má nárok na 2 % úvěr na clo.
(137)
Režim FPS je povývozním režimem, což znamená, že společnost musí uskutečnit vývoz, aby byla způsobilá pro získání výhod v rámci tohoto režimu. V souvislosti s tím předkládá společnost příslušnému orgánu on-line žádost a kopie příkazu k vývozu a faktury, potvrzení banky prokazující uhrazení poplatků spojených se žádostí, kopii přepravních dokladů a potvrzení banky o realizovaném přijetí platby nebo potvrzení o přijetí cizí měny ze zahraničí v případě přímého jednání o dokumentech. V případech, kdy byly originály přepravních dokladů a/nebo potvrzení banky o uskutečnění platby odeslány za účelem nárokovat výhody v rámci jakéhokoliv jiného režimu, může společnost předložit kopie, které sama ověří a na nichž uvede příslušný orgán, kterému byly originály dokumentů zaslány. On-line žádost o úvěry v rámci režimu FPS se může vztahovat nejvýše na 50 přepravních dokladů.
(138)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry v rámci režimu FPS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálových statků a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry FPS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(139)
Tento režim během období šetření využilo všech pět ověřených vyvážejících výrobců.
(140)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali přinejmenším v některých případech prodeje na vývoz, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Nicméně příslušní vyvážející výrobci nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění režimu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FPS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FPS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Je třeba zopakovat, že tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později.
d) Závěry týkající se režimu FPS
(141)
Režim FPS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu FPS je finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec bude použit ke kompenzaci dovozních cel, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěr v rámci režimu FPS navíc příjemci přináší výhodu, protože zvyšuje jeho likviditu.
(142)
Režim FPS je mimoto ze zákona podmíněn vývozní výkonností, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(143)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nepřiměřené platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. A v neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody režimu FPS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupy místně a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstup, mají tudíž nárok na výhodu vyplývající z režimu FPS.
e) Výpočet výše subvence
(144)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence, zjištěné v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad, kde je uvedena mimo jiné výše úvěru FPS, jež má být poskytnuta na tuto vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu FPS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(145)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1) písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). Podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(146)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě pěti dotčených společností během období šetření činily 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % a 1,95 %.
3.2.4. Režim navracení cla (dále jen „DDS“)
a) Právní základ
(147)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(148)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(149)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty vstupních materiálů použitých při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DDS u dotčeného výrobku během období šetření byla 3 % hodnoty FOB do 9. října 2012, 2,1 % v období od 10. října 2012 do 20. září 2013 a 1,7 % k 21. září 2013.
(150)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Poté, co přepravní společnost předložila obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument porovnal s údaji na přepravním dokladu a zjistil, že se údaje shodují, jsou splněny všechny podmínky pro to, aby se vrátilo clo, a to buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(151)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut poté, co byla vyplacena částka navraceného cla; indická vláda však bude vyplacenou částku vymáhat zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(152)
Částka navraceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(153)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem.
(154)
Režim DDS během období šetření využili dva ověření vyvážející výrobci.
d) Závěry týkající se režimu DDS
(155)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Takzvaná částka navraceného cla je finančním příspěvkem indické vlády, protože má podobu přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády. Kromě toho částka navraceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu za podmínek, které na trhu nejsou dostupné.
(156)
Sazba navraceného cla u vývozu je stanovena indickou vládou pro jednotlivé výrobky. Třebaže se subvence označuje jako navracení cla, tento režim však nemá povahu povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Vyplacení peněžních prostředků vývozci není spojeno se zaplacením dovozních cel na suroviny a není úvěrem na clo ke kompenzaci dovozního cla na minulý nebo budoucí dovoz surovin.
(157)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navraceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci“.
(158)
Platbu v podobě přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády po vývozu uskutečněném vývozci, je třeba považovat za přímý grant indické vlády závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považována za specifickou a napadnutelnou podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(159)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy se uskuteční vývozní transakce v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navraceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navraceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za vhodné stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navraceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu během období šetření.
(161)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(162)
Na základě výše uvedených skutečností činí subvenční sazby u dvou dotčených společností zjištěné v období šetření 0,24 % a 2,12 %.
3.2.5. Režim předběžného povolení (dále jen „AAS“)
a) Právní základ
(163)
Tento režim je podrobně popsán v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentu FTP 09-14 av kapitolách 4.1 až 4.30 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(164)
Režim AAS sestává z šesti podrežimů, jak je podrobněji popsáno v 165. bodě odůvodnění níže. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na pomocné výrobce, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro fyzický vývoz a pro podrežim AAS pro roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim AAS pro dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FTP 09-14, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Uplatňování v praxi
(165)
Režim AAS může být vydán pro:
a)
fyzický vývoz: ten je hlavním podrežimem. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Povolený dovoz a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci;
b)
roční potřebu: toto povolení se nevztahuje na konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž na širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, a to až do určité hodnoty stanovené na základě jeho vývozní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla;
c)
dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a rozdělí si proces výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat režim AAS na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt;
d)
domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupní materiály potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentu FTP 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní hospodářské zóně;
e)
předběžný příkaz k uvolnění (dále jen „ARO“): držitel režimu AAS, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce položek, které jsou v nich uvedeny. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. AAS pro dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V mechanismu ARO jsou daně a cla namísto konečnému vývozci vráceny dodavateli, a to ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích i dovezených vstupů;
f)
tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(166)
V průběhu období šetření získaly úlevu v rámci režimu AAS v souvislosti s dotčeným výrobkem tři ověřené společnosti. Tyto společnosti využívaly podrežimy a), d) a e) uvedené výše. Není tudíž nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(167)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/účetní nákladů a provedené práce, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle formátu dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(168)
Pokud jde o využití režimu AAS pro fyzický vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. a), využívaného během období šetření dvěma ověřenými společnostmi, povolený dovoz a vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v předběžném povolení. Kromě toho musí být v době dovozu a vývozu odpovídající transakce zaznamenány v předběžném povolení vládními úředníky. Objem dovozu povolený v rámci režimu AAS je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku.
(169)
Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(170)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(171)
Pouze jedna ze dvou ověřených společností, které využily tento podrežim, vedla registr výroby a spotřeby. Registr spotřeby však neumožňoval ověřit, jaké vstupní materiály byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství. Pokud jde o požadavky na ověření uvedené výše, zmiňované společnosti nevedly žádné záznamy, které by prokázaly, že se uskutečnil externí audit registru spotřeby. Celkově se má za to, že šetření vývozci nebyli schopni prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FTP byla splněna.
(172)
Pokud jde o využití režimu AAS pro ARO uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. e), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, výše dovozu povoleného v rámci tohoto režimu je určena jako procento množství vyvezených hotových výrobků. Předběžné licence uvádějí jednotky povoleného dovozu buď jako jejich množství, nebo jejich hodnotu. V obou případech jsou sazby použité pro určení povolených nákupů bez celních poplatků stanoveny pro většinu výrobků, včetně výrobku, na který se vztahuje toto šetření, na základě norem SION. Položky vstupů specifikované v předběžných licencích jsou položky používané při výrobě příslušného vyváženého hotového výrobku.
(173)
Držitel předběžné licence, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžné licence validovány jako ARO a potvrzeny konečnému dodavateli při dodávce zboží, které je v nich specifikováno. Potvrzení ARO opravňuje dodavatele k výhodám domnělého vývozu, jako jsou vrácení cla při domnělém vývozu a náhrada takzvané konečné spotřební daně.
(174)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(175)
Pokud jde o využití režimu AAS pro domnělý vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. d), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, povolený dovoz i vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je určen indickou vládou na základě norem SION.
(176)
Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o 6 měsíců) po vydání povolení.
(177)
Bylo zjištěno, že neexistuje žádná spojitost mezi dováženými vstupy a vyváženými hotovými výrobky. Kromě toho bylo zjištěno, že žadatel, ačkoli je to jeho povinnost, nevedl povinný registr spotřeby uvedený v 167. bodě odůvodnění, ověřitelný externím účetním. I přes nesplnění tohoto požadavku žadatel využíval výhody režimu AAS.
d) Závěry týkající se režimu AAS
(178)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení: představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(179)
Všechny dotčené podrežimy v daném případě jsou ze zákona jednoznačně podmíněny vývozní výkonností, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto režimu.
(180)
Žádný z dotčených podrežimů v daném případě nemůže být považován za přípustný systém navracení cla či systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem systém ani postup pro ověřování, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II bod 2). Rovněž se má za to, že normy SION pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém pro ověřování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů byla spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II bod 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení).
(181)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že tento režim by neměl být napaden, jelikož společnost splnila svou právní povinnost týkající se nezávislých auditů registru spotřeby vstupů, což by mělo být považováno za dostatečnou kontrolu pro indickou vládu. S takovým odůvodněním nelze souhlasit. Ověření indické vlády se musí považovat za odlišné od povinností uložených společnostem. Inspekce na místě potvrdila, že ověřovací systém ze strany indické vlády není v souladu s pravidly stanovenými v příloze II části II bodě 4 základního nařízení. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(182)
Táž strana tvrdila, že spojení licencí je v Indii legální a že společnost nesmí být znevýhodněna použitím celkového vývozního obratu místo obratu dotčeného výrobku při výpočtech subvenčního rozpětí. Nicméně legalita spojení licencí v Indii jako taková nebyla v této souvislosti relevantní. Šetřením bylo zjištěno, že v důsledku spojení nebylo možné řádně přiřadit licence odpovídající PSV. Ve skutečnosti musela být ve výpočtech subvenčního rozpětí použita výhoda na úrovni provozní jednotky, nikoli PSV, protože ověřené informace neumožňovaly řádně přiřadit použití vstupů (použitých při výrobě jiných výrobků) pouze PSV. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(183)
Podrežimy uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. a), d) a e) jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrného“ vrácení cla. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo vyrovnání výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(185)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim AAS, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(186)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě tří dotčených společností pro období šetření činily 0,11 %, 1,89 % a 4,31 %.
3.2.6. Režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“)
a) Právní základ
(187)
Režim DFIA je podrobně popsán v odstavcích 4.2.1 až 4.2.47 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 4.31 až 4.36 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(188)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(189)
DFIA je režim před vývozem a po vývozu, jenž umožňuje dovoz zboží určeného podle norem SION, ale v případě přenosného DFIA nemusí být nutně použit při výrobě vyváženého výrobku.
(190)
DFIA se vztahuje pouze na dovoz vstupů podle SION. Dovozní nárok je omezen na množství a hodnotu uvedenou v SION, ale může být na žádost revidován regionálními orgány.
(191)
Vývozní závazek podléhá požadavku na minimální přidanou hodnotu 20 %. Vývoz lze provádět před očekávaným vydáním povolení DFIA a v tom případě je nárok na dovoz stanoven v poměru k prozatímnímu vývozu.
(192)
Je-li splněn vývozní závazek, může vývozce požádat o přenositelnost povolení DFIA, což v praxi znamená povolení prodat bezcelní dovozní licenci na trhu.
(193)
Režim DFIA během období šetření využil jeden ověřený vyvážející výrobce.
d) Závěry týkající se režimu DFIA
(194)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(195)
Režim DFIA je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(196)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména: i) umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku; ii) neexistuje ověřovací systém nebo postup, který by potvrdil, zda a které vstupy jsou při výrobě vyváženého výrobku spotřebovány nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení, a iii) z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně využít osvědčení k dovozu daných vstupů.
(197)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že ověřovací systém zavedený v Indii je přiměřený, účinný a v souladu s obchodními zvyklostmi v Indii, a tudíž „primární“ důvod k napadnutí tohoto režimu již neexistuje. Na rozdíl od toho, co bylo tvrzeno, šetření nepotvrdilo, že ověřovací systém zavedený v Indii umožňuje ověření, zda a jaké vstupy jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Kromě toho výrobce nezpochybnil, že daný systém buď umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku, nebo že z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně použít osvědčení k dovozu daných vstupů. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
e) Výpočet výše subvence
(198)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev.
(199)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(200)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim DFIA, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(201)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě jedné dotčené společnosti pro období šetření činily 4,95 %.
3.2.7. Režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“)
a) Právní základ
(202)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(203)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Uplatňování v praxi
(204)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti umožněno dovážet kapitálové statky (nové i použité kapitálové statky až 10 let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci pro režim EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 %, použitelnou na veškeré kapitálové statky dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží během určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle dokumentu FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci režimu EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(205)
Držitel licence pro režim EPCGS může také pořídit kapitálové statky z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálových statků využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu těchto kapitálových statků. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence pro režim EPCGS.
(206)
Bylo zjištěno, že tři společnosti zařazené do vzorku získaly v rámci režimu EPCGS úlevy, které mohly být v období šetření přiřazeny k dotčenému výrobku.
d) Závěry týkající se režimu EPCGS
(207)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla vývozce zvýhodňuje, protože ušetřením cla při dovozu se zlepšuje jeho likvidita.
(208)
Navíc režim EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(209)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové statky nejsou zahrnuty do působnosti takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(210)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených kapitálových statků na dobu odpovídající běžné době amortizace takových kapitálových statků v dotčeném výrobním odvětví. Výše subvencí pro období šetření byla poté vypočtena vydělením celkové částky nezaplaceného cla dobou amortizace. Takto vypočtená částka, která připadá na období šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě oprávněných žádostí byly nezbytně vynaložené poplatky nutné pro získání subvence v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel).
(211)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku požádali o přezkoumání výpočtu výše subvence. Tvrdili, že může dojít ke zrušení platnosti licence EPCGS, což může vést k tuzemskému pořízení kapitálových statků, u nichž by se použila centrální spotřební daň. V tomto ohledu však nebyly zmíněny konkrétní zvláštní licence, jejichž platnost byla zrušena. Tato otázka nebyla vznesena ani během šetření; kdyby se tak stalo, umožnilo by to řádné ověření tohoto tvrzení. Každopádně stanovení výše subvence vycházelo z ověřené evidence společnosti, pokud jde o vstupy zakoupené v rámci tohoto režimu. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(213)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u tří dotčených společností činila 0,37 %, 0,40 %, a 0,46 %.
3.2.8. Soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“
a) Právní základ
(214)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytuje od roku 1964 pobídky nově zakládaným jednotkám v rozvojových regionech státu, a to na základě režimu obecně známého jako soubor pobídek. Tento režim byl po svém vytvoření několikrát pozměněn a verzemi, které jsou relevantní pro stávající šetření, jsou verze z roku 2001 a 2007. Soubor pobídek z roku 2001 je datován 31. března 2001 a týká se ho usnesení č. IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Soubor pobídek z roku 2007 je datován 30. března 2007 a týká se ho usnesení č. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Způsobilost
(215)
Výše uvedená usnesení obsahují seznam kategorií odvětví a podniků, které mohou být považovány za způsobilé pro pobídky.
c) Uplatňování v praxi
(216)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytla soubor pobídek pro nové/rozvíjející se průmyslové jednotky usazené v rozvojovém regionu státu Maháráštra. Pro účely tohoto režimu jsou v příloze I uvedeného usnesení vymezeny oblasti státu způsobilé pro pobídky. Nicméně pobídek v rámci režimu z roku 2007 se nelze dovolávat, pokud nebyl vydán certifikát způsobilosti v rámci režimu z roku 2007 a příjemce nesplnil požadavky/podmínky certifikátu způsobilosti. Ten je vydáván prováděcí agenturou (státní orgán) s účinkem ode dne zahájení komerční výroby příjemce (rovněž nazývaného způsobilá jednotka).
(217)
PSI se skládá z několika podrežimů, z nichž tyto dva poskytly výhodu dvěma ověřeným vyvážejícím výrobcům během období šetření:
-
osvobození od daně z elektřiny (dále jen „ODE“),
-
subvence na podporu průmyslu (dále jen „SPP“).
(218)
Podrežim ODE je udělován novým způsobilým jednotkám usazeným ve vymezených oblastech na dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti. V tomto případě jsou dva dotčení vyvážející výrobci osvobozeni od placení daně z elektřiny po dobu 9, resp. 7 let. V jiných částech státu je od plateb daně z elektřiny osvobozeno 100 % jednotek orientovaných na vývoz a jednotek v oblasti informačních technologií a biotechnologií po dobu 10 let.
(219)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že jeden vyvážející výrobce se sídlem ve státě Maháráštra měl během období šetření výhodu z podrežimu osvobození od daně z elektřiny.
(220)
Podrežim SPP opravňuje příjemce k subvenci odpovídající procentu v rozmezí od 75 % do 100 % výše způsobilých investic zmenšené o výhody získané z jiných podrežimů režimu PSI, jako je ODE. Výhoda je poskytnuta po dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti a nemůže překročit částku DPH odváděnou státu Maháráštra ve stejném období. Způsobilými investicemi jsou kapitálové výdaje na budovy, zařízení a stroje.
(221)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že dva vyvážející výrobci se sídlem ve státě Maháráštra měli výhodu z podrežimu SPP.
(222)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci tvrdili, že podrežim SPP poskytovaný vládou státu Maháráštra se nevztahuje na fází zpracování, výroby nebo vývozu PSV, a to ani přímo, ani nepřímo, a že výhoda závisí na výši zaplacených vnitrostátních daní. Dále tvrdili, že cílem režimu není poskytovat výhody vyvážejícím výrobcům, nýbrž kompenzovat náklady vzniklé v souvislosti se zaostalostí oblasti, a že tudíž tento program nelze napadnout. Dále tvrdili, že režim by měl být považován za kapitálovou subvenci, nikoli opakující se subvenci a že celková výhoda by měla být rozložena na běžnou dobu amortizace subvencovaného kapitálu. V tomto ohledu šetření odhalilo, jak je uvedeno v 220. bodě odůvodnění, že se grant vyplácí každoročně pro způsobilé investice, jimiž jsou výdaje na budovy, zařízení a stroje. Tyto investice mají přímou souvislost s PSV. Pouhá skutečnost, že roční částka, která může být požadována, je omezena výší tuzemských daní placených vládě státu Maháráštra ve stejném období, nemění nic na skutečnosti, že roční výhoda státu Maháráštra představuje finanční příspěvek indické vlády, kterým se poskytuje výhoda šetřeným vyvážejícím vývozcům. Grant vyplácený každoročně nemá povahu kapitálové subvence, i kdyby investice do kapitálových statků byly příčinou této platby. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu ODE a SPP
(223)
Oba podrežimy jsou subvencemi ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože představují finanční příspěvek indické vlády, kterým byla šetřenému vývozci poskytnuta výhoda.
(224)
Tyto subvenční podrežimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na některé podniky ve vymezené územní oblasti.
(225)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(226)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení je výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody poskytnuté příjemci ve vztahu k dotčenému výrobku, která byla zjištěna v období šetření. Tato částka (čitatel) byla v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení přepočtena na celkový obrat z prodeje dotčeného výrobku dosažený vyvážejícím výrobcem během období šetření, protože tato subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(227)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu ODE činila u jedné společnosti využívající této výhody 0,31 %.
(228)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu SPP činila během období šetření u dotčených společností 1,03 %, resp. 1,91 %.
3.2.9. Výše napadnutelných subvencí
(229)
Na základě uvedených zjištění byla celková výše napadnutelných subvencí pro ověřené vyvážející výrobce, vyjádřená valoricky, v rozmezí od 4,16 % do 7,65 %, jak je shrnuto v tabulce níže.
Tabulka 1
Výše napadnutelných subvencí - Indie
(v %)
Režim
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/ODE
PSI/SPP
Celkem
Společnost
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIETNAM
3.3.1. Obecně
(230)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně poskytovaly subvence vietnamské vlády:
A.
státní preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví, pověření a řízení soukromých bank vládou a podpora úrokových sazeb;
B.
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
C.
poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou a dalších výhod souvisejících s půdou;
D.
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení;
E.
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla;
F.
zrychlené odepisování fixních aktiv;
G.
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(231)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek vietnamské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (4) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
(232)
Pro účely jasnosti a transparentnosti jsou však níže uvedeny podrobné údaje o režimech a odpovídající subvenční sazby pro jednotlivé společnosti, aniž je dotčena otázka, zda jsou subvence považovány za napadnutelné, či nikoli. Výhoda byla vypočtena v souladu s článkem 6 základního nařízení.
3.3.2. Specifické subvenční režimy
Subvenční režimy, které nebyly využity vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(233)
Šetření ukázalo, že tyto režimy nebyly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci:
a)
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
b)
zrychlené odepisování fixních aktiv;
c)
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(234)
Zejména pokud jde o dodávky zboží odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se v tomto ohledu tvrdilo, že PTA/MEG, které mohou být použity jako hlavní surovina pro výrobu PSV, získali vietnamští výrobci za subvencované ceny. Šetření však prokázalo, že žádný z šetřených vyvážejících výrobců nepoužíval PTA/MEG jako hlavní surovinu, ale že všichni používali místo toho recyklované PET lahve nebo PET vločky.
(235)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze pro jeden z nich, a to dodávky PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento program žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že do šetření nebyli zahrnuti významní výrobci PSV ve Vietnamu, ovlivnily stanovení subvencování u tohoto programu. Žadatel rovněž uvedl další údajné subvenční programy ve Vietnamu, k nimž byly v podnětu předloženy informace.
(236)
Jak Komise vysvětlila výše v 32. až 34. a ve 42. bodě odůvodnění, v případě Vietnamu nebyl výběr vzorku nezbytný, jelikož všichni vietnamští vyvážející výrobci oznámili svůj záměr spolupracovat a odpovědi od tří spolupracujících výrobců pokrývaly více než 99 % dovozu z Vietnamu. Proto argumenty žadatele týkající se výběru vzorku nejsou relevantní pro zjištění šetření. Navíc samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV ve Vietnamu, jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku spolupracujících výrobců. Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech údajných subvencí uvedených v podnětu, včetně těch, o nichž se zmiňuje žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto programy nebyly využity spolupracujícími vývozci. Komise poskytla podrobnosti o dodávkách PTA/MEG, neboť tohoto programu se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento program mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(237)
Bylo zjištěno, že níže uvedené režimy byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření.
3.3.3. Preferenční úvěry
3.3.3.1. Poinvestiční podpora úrokových sazeb Vietnamskou rozvojovou bankou
(238)
Vietnamská rozvojová banka (dále jen „VDB“) je státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, jež byla založena v roce 2006 na základě rozhodnutí č. 108/2006/QD-TTg k provádění státní politiky týkající se rozvojových investičních úvěrů a vývozních úvěrů. Během období šetření VDB spravovala program podpory úrokových sazeb pro některé půjčky od obchodních bank. V tomto rámci společnosti skupiny Thai Binh měly uzavřeny smlouvy s VDB o podpoře půjček od BIDV a Vietcom Bank.
(239)
Právním základem pro tento program je vyhláška č. 75/2011/ND-CP z 30. srpna 2011, která nahrazuje vyhlášku č. 151/2006/ND-CP, vyhlášku č. 106/2008/ND-CP a vyhlášku č. 106/2004 ND-CP. V případě, že smlouvy byly podepsány před datem použitelnosti vyhlášky č. 75/2011, použijí se předešlé vyhlášky.
(240)
Výhoda z tohoto programu se rovná rozdílu mezi úrokovými sazbami, které nabízí VDB, a úrokovými sazbami od obchodních bank použitými u půjček pro uvedené dvě společnosti. Tento program se vztahuje na dlouhodobé a střednědobé půjčky od obchodních bank použité na financování investičních projektů.
(241)
Výhoda z tohoto režimu se pohybovala mezi 0 % a 0,28 %.
3.3.3.2. Nízkoúrokové půjčky poskytované některými obchodními bankami ve státním vlastnictví
(242)
Šetření prokázalo, že významná část bankovního sektoru ve Vietnamu je ve vlastnictví státu; téměř 50 % půjček ve vietnamském hospodářství během období šetření poskytlo 5 velkých bank ve státním vlastnictví (5). Existují omezení zahraničního vlastnictví bank se sídlem ve Vietnamu (6). Obchodním bankám je uloženo podporovat úrokové sazby pro podniky (7). Státní banka Vietnamu stanoví maximální úrokové sazby, které mohou obchodní banky účtovat za půjčky pro některé subjekty (8). Z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné obchodní banky nabízejí nižší úrokové sazby než ostatní banky.
(243)
Několik vietnamských zákonů týkajících se bankovního sektoru a úvěrů odkazuje na preferenční úvěry. Například nařízení 1627 z roku 2001 se zmiňuje o půjčkách poskytnutých zákazníkům, na něž se vztahují preferenční úvěrová politika (články 20 a 26), nebo zákon o úvěrových institucích se zmiňuje o zvýhodněných úvěrech (článek 27).
(244)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu, kterou získal příjemce, považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí společnost za preferenční půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(245)
Informace uvedené výše v 242. a 243. bodě odůvodnění naznačují významné narušení vietnamského finančního sektoru. Komise proto použila vnější referenční hodnotu pro výpočet výhody z preferenčních půjček. Jak je uvedeno v 231. bodě odůvodnění, není tím dotčena napadnutelnost subvence vyplývající ze zvýhodněné půjčky. Jelikož jde o zanedbatelné subvencování, Komise neučinila konečné závěry, zda dotčené banky jsou veřejnoprávními subjekty, nebo zda je posouzení úvěrového rizika provedené těmito bankami dostatečné.
(246)
Vnější referenční hodnota byla nutná pouze ve vztahu k půjčkám v měně VND, protože nebyly k dispozici důkazy, že půjčky poskytnuté v USD byly subvencovány. Půjčky ve VND získaly pouze spolupracující společnosti skupiny Thai Binh. Základ pro srovnání byl vypočten za použití úrokových sazeb úvěrů koše 48 zemí s nižšími středními příjmy (HDP) v posledním období, za které byly k dispozici (2012). Tyto země byly zvoleny, protože měly podobný HDP jako Vietnam. Uvedené sazby byly poté upraveny s ohledem na inflaci v období šetření, aby byly získány reálné úrokové sazby, a byl vypočten průměr za 48 zemí pro ty země, u nichž byly k dispozici údaje. Zdrojem pro úrokové sazby a míry inflace byla Světová banka. Průměrná reálná úroková sazba pro tyto země s nižšími středními příjmy byla v období šetření 8,23 %. Tato referenční hodnota byla srovnána s úrokovými sazbami upravenými s ohledem na inflaci u všech půjček ve VND pro šetřené společnosti.
(247)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0 % a 1,34 %.
(248)
Po poskytnutí informací zpochybnila vietnamská vláda závěry o narušení vietnamského finančního systému a namítala, že Komise měla posoudit, zda státem vlastněné obchodní banky jsou veřejnoprávními subjekty a zda je posouzení úvěrového rizika, které prováděly, dostatečné. Podle názoru vietnamské vlády by tato analýza ovlivnila závěr o existenci finančního příspěvku a rovněž použití vnější referenční hodnoty pro stanovení výhody získané prostřednictvím tohoto programu.
(249)
Jak je uvedeno v 242. až 243. bodě odůvodnění, informace a důkazy shromážděné během šetření prokazují významné narušení vietnamského bankovního systému. V důsledku tohoto narušení, v souladu s pravidly základního nařízení, se pro stanovení výše výhody (pokud existuje) musí použít vnější referenční hodnota. Protože výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, nepovažuje Komise za nezbytné zkoumat, zda banky jsou veřejnoprávními subjekty a/nebo zda je posouzení rizika dostatečné, jak je objasněno výše v 231. a 232. bodě odůvodnění.
3.3.4. Poskytování práv k užívání pozemků
(250)
Oběma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům byla přidělena práva k užívání pozemků ve zvláštních průmyslových zónách. Zatímco skupina Thai Binh získala práva k užívání pozemků přímo od státu, společnosti Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (dále jen „VNC“) je pozemek pronajat prostřednictvím společnosti, která je částečně ve vlastnictví státu.
(251)
Skupina Thai Binh má tři pozemky v průmyslové zóně. Během období šetření byla skupina plně osvobozena od placení nájemného za dva pozemky. Základem pro uvedené osvobození jsou vyhláška č. 121/2010/ND-CP a vyhláška č. 142/2005/ND-CP. Skupina neplatila nájemné ani za třetí pozemek, protože se účastní administrativního procesu souvisejícího se žádostí o osvobození. Nájemné, od jehož placení byla skupina osvobozena, je výrazně nižší než nájemné placené skupinou za jiné podobné pozemky v těsné blízkosti průmyslové zóny a zdá se, že je podstatně nižší než obvyklé ceny pozemků v regionu.
(252)
VNC nezískala plné osvobození ohledně práv k užívání pozemků, je ale jasné, že během období šetření získala výhodu. VNC si pronajímá tři pozemky od společnosti, která je částečně ve státním vlastnictví. Ačkoli vietnamská vláda tvrdila, že jde o transakce mezi soukromými stranami, informace, které jsou ve spisu, jsou v rozporu s tímto tvrzením. Investiční licence VNC uvádí pronájem pozemků jako preferenční výhodu. V licenci Lidový výbor Quang Ninh ukládá VNC povinnost pronajmout si pozemky od uvedené společnosti. Rovněž podle původní smlouvy mezi částečně státem vlastněnou společností, která pronajímá pozemky VNC, a místním pozemkovým úřadem je následný převod pozemků možný pouze za jistých podmínek stanovených místním pozemkovým úřadem. Z toho vyplývá, že stát se účastní pozemkové transakce mezi oběma stranami.
(253)
Pro účely posouzení výhody Komise porovnala nízké ceny pozemků, které souvisejí s transakcemi v průmyslových zónách, s referenční cenou za podobné pozemky. Šetřením byly zjištěny náznaky, že trh s pozemky ve Vietnamu je zřejmě regulován a je narušen státním zásahem, protože existuje osvobození od nájemného nebo preferenční ceny za práva k užívání pozemků týkající se pozemků ve vymezených průmyslových zónách a/nebo podporovaných odvětvích podnikání. V tomto konkrétním případě Komise zjistila transakci s právy k užívání pozemků, která je dostatečně spolehlivá, protože pozemek se nachází mimo jakoukoli podporovanou zónu a protože dotčená společnost působí v odvětví, které nesouvisí s PSV a není podporováno na základě vládní politiky. Ceny v této transakci se používají jako referenční hodnota pro posouzení výhody, aniž je dotčen jakýkoliv závěr o celkové situaci na trhu s pozemky ve Vietnamu.
(254)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,17 % a 0,37 %.
3.3.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
(255)
Oba spolupracující vyvážející výrobci měli výhodu z několika přímých daňových úlev založených na osvobozeních od daní uvedených v jejich investičních licencích. Právním základem pro uvedená osvobození jsou vyhláška č. 164/2003/ND-CP nahrazená vyhláškami č. 124/2008/ND-CP a č. 122/2011/ND-CP, oběžník č. 140/2012, vyhláška č. 164/2003/ND-CP pozměněná a doplněná vyhláškou č. 152/204/ND-CPDuty a osvobození od DPH při dovozu strojů.
(256)
Podle výše uvedených právních předpisů je osvobození od přímých daní a jejich snížení k dispozici mimo jiné pro společnosti nacházející se ve zvláštních průmyslových zónách/parcích nebo společnosti zaměstnávající velký počet zaměstnanců nebo společnosti působící v určitých hospodářských odvětvích.
(257)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou nebo případně částky daně, od níž byl osvobozen. Částky považované za subvenci vycházejí z nejnovějších ročních daňových přiznání. Subvence byla přepočtena na základě celkové společnosti a vyjádřena jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(258)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,11 % a 0,36 %.
3.3.6. Osvobození od cla z dovážených surovin
(259)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla z dovozu surovin v průběhu období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena v oběžníku 194/2010TT.
(260)
Vietnamská vláda ve své odpovědi na dotazník uvedla, že provozuje systém pro navracení/pozastavení cla. Podle právních předpisů se osvobození vztahuje na dovezené suroviny, které byly spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků. Cla mohou být vrácena v rozsahu určeném podílem, v jakém jsou dovezené suroviny použity ve vyvezeném konečném výrobku.
(261)
Bylo zjištěno, že během období šetření oba spolupracující vyvážející výrobci nezískali ekonomickou výhodu z uvedeného režimu. Třebaže byli osvobozeni od placení dovozního cla na suroviny, nadměrné vrácení během období šetření nebylo zjištěno. Domácí prodej dotčeného výrobku byl u obou společností relativně malý. Kromě toho získávaly významný podíl hlavních surovin na domácím trhu, neboť objemy, které dovezly pro výrobu vyváženého dotčeného výrobku, nebyly dostatečné.
(262)
S ohledem na výše uvedené se nepokládá za nutné vyvozovat závěr, zda je oznámený systém navracení cla v souladu s pravidly WTO a s články přílohy II a přílohy III základního nařízení.
(263)
V návaznosti na poskytnutí informací vietnamská vláda podpořila zjištění Komise týkající se tohoto programu. Rovněž ale zdůraznila, že i přes neexistenci závěrů v tomto bodě je vietnamský systém navracení cla plně v souladu s pravidly v příloze II a příloze III základního nařízení. Toto stanovisko vietnamské vlády Komise bere na vědomí. Avšak vzhledem k tomu, že výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, Komise opakuje své stanovisko, že pro účely tohoto šetření nepokládá za nutné zkoumat, zda je režim navracení cla v souladu s pravidly stanovenými v příloze II a příloze III základního nařízení, jak je vysvětleno výše v 231. až 232. bodě odůvodnění.
3.3.7. Osvobození od cla z dovážených strojů
(264)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla a DPH z dovážených strojů během období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena ve vyhlášce vlády č. 154/2005/N-CP, oběžníku 194/2010TT a oběžníku 117/2011.
(265)
Společnosti byly požádány, aby podaly zprávu o dovozu strojů během období 10 let. Ačkoli bylo zřejmé, že spolupracující vyvážející výrobci získaly výhody na základě tohoto režimu, tyto výhody nebyly podstatné. Bylo tomu tak, protože dovoz strojů u těchto společností nebyl významný ve srovnání s obratem prodeje PSV v EU. Rovněž jakékoli výhody byly oslabeny skutečností, že se stroje odepisují po řadu let (obvykle 10), a proto byla výhoda pro období šetření odpovídajícím způsobem snížena.
(266)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,08 % a 0,1 %.
3.3.8. Výše subvencí
(267)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u vietnamských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,6 % a 2,31 %. Celostátním subvenčním rozpětím je vážený průměr obou výšeuvedených odchylek, tj. 1,25 %. Subvence popsané výše byly přepočteny na základě celkové společnosti a vyjádřeny jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(268)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla tento rozsah subvenčního rozpětí a proč Komise nezvolila horní hranici těchto rozpětí, která by byla vyšší než zanedbatelné rozpětí. Jak již Komise uvedla v předchozím bodě odůvodnění, rozsah celkových souhrnných subvencí pro vietnamské spolupracující vyvážející výrobce vyjádřený valoricky se pohybuje mezi minimem 0,6 % a maximem 2,31 %. Výpočet váženého průměru uvedených odchylek však vede k průměrnému subvenčnímu rozpětí za celou zemi rovnému 1,25 %, což je méně než minimální prahová hodnota. To je metodika trvale používaná pro výpočet průměrného subvenčního rozpětí za celou zemi v souladu s příslušnými pravidly základního nařízení.
3.3.9. Závěry týkající se Vietnamu
(269)
Celostátní subvenční sazba pro Vietnam je 1,25 %. Vzhledem k tomu, že toto rozpětí je zanedbatelné, byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Vietnamu zastaveno.
4. ÚJMA
4.1. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A VÝROBY V UNII
(270)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo 18 výrobců. Tito výrobci představují „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(271)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na přibližně 401 000 tun. Komise stanovila tento číselný údaj na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, jako jsou ověřené údaje o výrobě spolupracujících výrobců v Unii zařazených do vzorku, jakož i číselné údaje poskytnuté žadatelem. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují 54 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
4.2. SPOTŘEBA V UNII
(272)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie s využitím údajů poskytnutých žadatelem a dovozu ze třetích zemí na základě údajů Eurostatu.
(273)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
838 397
869 025
837 066
890 992
Index
100
104
100
106
Zdroj: Podnět, Eurostat.
(274)
Spotřeba v Unii dosáhla svého vrcholu v roce 2011 kvůli prudkému nárůstu cen bavlny v důsledku problémů kolem její sklizně v roce 2010. Poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu se v důsledku toho zvýšila, ale v následujícím roce opět klesla. V období šetření je zaznamenáno zvýšení spotřeby v Unii o 6 %.
4.3. DOVOZ Z DOTČENÝCH ZEMÍ
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(275)
Komise zkoumala, zda má být dovoz PSV pocházejících z dotčených zemí posouzen souhrnně ve shodě s čl. 8 odst. 3 základního nařízení.
(276)
Subvenční rozpětí stanovené u dovozu z Čínské lidové republiky a Vietnamu bylo pod minimálním prahem stanoveným v čl. 8 odst. 3 písm. a) základního nařízení.
(277)
Proto nejsou splněny podmínky pro kumulaci, a analýza příčinných souvislostí je tak omezena na účinek dovozu z Indie.
4.3.2. Objem a podíl dovozu z Indie na trhu
(278)
Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Indie jako součást celkové spotřeby Unie (určené veškerými prodeji v Unii uskutečněnými výrobci v Unii s připočtením veškerého dovozu PSV do Unie).
(279)
Dovoz z Indie do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Indie (v tunách)
51 258
59 161
63 191
60 852
Index
100
115
123
119
Podíl na trhu
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Index
100
111
123
112
Zdroj: Eurostat.
(280)
Celkově byl dovoz z Indie i nadále poměrně stabilní a během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7,5 %.
4.3.3. Ceny výrobků dovážených z Indie a cenové podbízení
(281)
Komise zjistila ceny dovážených výrobků na základě statistik Eurostatu a ověřila údaje od spolupracujících vývozců. Cenové podbízení u dovážených výrobků bylo stanoveno na základě ověřených údajů poskytnutých spolupracujícími vývozci a spolupracujícími výrobci v Unii.
(282)
Průměrná cena výrobků dovážených z Indie do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/tuna)
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
1 025
1 368
1 239
1 212
Index
100
134
121
118
Zdroj: Eurostat a ověřené údaje od spolupracujících vývozců.
(283)
Prudké zvýšení ceny PSV bylo zaznamenáno v roce 2011, který je rokem výše uvedené bavlnářské krize. Ceny v následujících letech klesly, ale zůstaly vyšší než ceny zaznamenané v roce 2010. V období šetření byla cena o 18 % vyšší než cena PSV v roce 2010.
(284)
Komise určila cenové podbízení během období šetření na základě srovnání vážených průměrných dovozních cen franko přístav určení jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících indických výrobců zařazených do vzorku účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, s příslušnými úpravami s ohledem na cla a náklady vynaložené po dovozu a vážené průměrné prodejní ceny stejných typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň ceny ze závodu.
(285)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázalo se, že výrobky dovážené z Indie vykazují na trhu Unie vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí od 4,1 % do 43,7 %.
4.4. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
4.4.1. Obecné poznámky
(286)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(287)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(288)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, dalších informací poskytnutých žadatelem během řízení a Eurostatem. Tyto údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě řádně ověřených údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(289)
Makroekonomické ukazatele jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost a produktivita.
(290)
Mikroekonomické ukazatele jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(291)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
362 195
355 240
361 159
401 119
Index
100
98
100
111
Výrobní kapacita (v tunách)
492 059
451 310
468 115
466 744
Index
100
92
95
95
Využití kapacity
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Index
100
107
105
117
Zdroj: Žadatel (CIRFS).
(292)
Objem výroby v posuzovaném období vzrostl o 11 %. K tomuto nárůstu došlo pouze během období šetření (které odpovídá posledním 12 měsícům posuzovaného období). Během části posuzovaného období předcházejícího období šetření (tedy v letech 2011 a 2012) objem výroby výrobního odvětví Unie poklesl nebo stagnoval.
(293)
Výrobní kapacita naopak vykazovala sestupný trend, přičemž v období šetření byl zaznamenán pokles o 5 %. V souvislosti se vzestupným trendem objemu výroby, jak je popsáno ve 292. bodě odůvodnění, se využití kapacity zvýšilo o 17 %. Je třeba zdůraznit, že využití kapacity v roce 2010, které se používá jako základ pro analýzu trendů, bylo pro kapitálově náročné odvětví, jakým je odvětví PSV, nízké a během období šetření byla míra využití kapacity 85,9 %.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(294)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Celkový objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
379 840
366 341
344 134
358 130
Index
100
96
91
94
Podíl na trhu
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Index
100
93
91
89
Zdroj: Eurostat, žadatel (CIRFS).
(295)
Objem prodeje na trhu Unie se v letech 2011 a 2012 snížil, avšak během období šetření se mírně zvýšil. Nicméně celkový pokles o 6 % byl přesto zaznamenán vůči objemům prodaným v roce 2010.
(296)
Podíl na trhu výrobního odvětví Unie se během období šetření významně snižoval. Největší pokles podílu na trhu nastal v roce 2011, ale klesající trend pokračoval i v roce 2012 a v období šetření, což vedlo k celkové ztrátě podílu na trhu během posuzovaného období o 11 %.
4.4.2.3. Růst
(297)
I přes mírný růst spotřeby v Unii během posuzovaného období (+ 6 %) a nárůst objemu výroby výrobců v Unii (+ 11 %) poklesl prodej výrobců v Unii o 6 %.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(298)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 914
1 935
2 000
2 036
Index
100
101
105
106
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
189,3
183,6
180,6
197,0
Index
100
97
95
104
Zdroj: Žadatel (CIRFS)
(299)
Počet zaměstnanců během posuzovaného období trvale rostl, což vedlo k 6 % zvýšení ve spojitosti se zvýšením výroby uvedeným v 292. bodě odůvodnění.
(300)
Produktivita v letech 2011 a 2012 klesla, protože počet zaměstnanců vzrostl, zatímco objem výroby během těchto let stagnoval. Celkově došlo v posuzovaném období ke zvýšení o 4 %.
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(301)
Průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny v Unii na celkovém trhu (v EUR za tunu)
1 283
1 608
1 509
1 489
Index
100
125
118
116
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 453
1 666
1 629
1 542
Index
100
115
112
106
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(302)
Největší nárůst prodejní ceny v Unii byl zaznamenán v roce 2011, kdy se PSV prodávaly za cenu, která byla o 25 % vyšší než průměrná prodejní cena v roce 2010. Byl to výsledek bavlnářské krize v roce 2011, kdy vzrostla poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu, které bylo nedostatek kvůli neuspokojivé sklizni v roce 2010. Celkově se prodejní ceny v Unii během posuzovaného období zvýšily o 16 %.
(303)
Jednotkové výrobní náklady během posuzovaného období rovněž vzrostly, nejvíce o 15 % v roce 2011, protože v tomto roce se zvýšily ceny benzínu, který je významnou nákladovou položkou. Celkový nárůst jednotkových výrobních nákladů představoval během posuzovaného období 6 %.
4.4.3.2. Náklady práce
(304)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Index
100
98
100
103
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(305)
Průměrné náklady práce na zaměstnance nejprve v roce 2011 poklesly a pak se v následujících letech mírně zvýšily. Za posuzované období byl zaznamenán nárůst o 3 %.
4.4.3.3. Zásoby
(306)
Úroveň zásob u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
15 731
16 400
15 039
19 108
Index
100
104
96
121
Index konečného stavu zásob vyjádřených jako procento výroby
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Index
100
107
97
120
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(307)
Konečné stavy zásob vzrostly s výjimkou roku 2012, což vedlo k celkovému nárůstu o 21 % v období šetření. To odpovídá nárůstu objemu výroby (celkový nárůst o 11 %) při poklesu objemu prodeje během posuzovaného období (celkový pokles o 6 %). Tyto trendy se rovněž projevily v konečném stavu zásob vyjádřených jako procento výroby.
4.4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(308)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Index
- 100
18
- 14
5
Peněžní tok (v EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Index
- 100
100
108
89
Investice (v EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Index
100
146
86
79
Návratnost investic
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Index
- 100
22
- 18
6
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(309)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Rozpětí ziskovosti v průběhu posuzovaného období kolísalo. Celkově se ziskovost zlepšila: ze ztrátovosti v roce 2010 dospěla v období šetření k prahu rentability.
(310)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Trend čistého peněžního toku se v průběhu posuzovaného období vyvíjel příznivě.
(311)
Investice dosáhly vrcholu v roce 2011, kdy vzrostly o 46 % ve srovnání s investicemi v roce 2010, ale v následujících letech vykazovaly klesající trend. Během posuzovaného období se investice snížily o 21 %.
(312)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. V průběhu posuzovaného období se vyvíjela příznivě.
(313)
Žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku výrobců v Unii neuvedl, že během posuzovaného období měl potíže se získáváním kapitálu.
4.4.4. Závěr týkající se újmy
(314)
Dovoz z Indie byl i nadále stabilní (během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7 %). Cenové podbízení bylo významné (až 43,7 %).
(315)
Většina ukazatelů újmy se zlepšila. Ziskovost výrobců v Unii vzrostla o téměř 6 procentních bodů, ale průměrné ziskové rozpětí bylo v období šetření stále neuspokojivé - na prahu rentability ve výši 0,3 %. Míra využití kapacity vzrostla ze 74 % na 86 %. To však bylo důsledkem zvýšení objemu výroby v Unii, jakož i snížení kapacity Unie. Průměrné prodejní ceny v Unii dosáhly vrcholu v roce 2011 v důsledku prudkého nárůstu cen bavlny a ropy. Celkově se průměrná prodejní cena v Unii během posuzovaného období zvýšila o 16 %. Rovněž návratnost investic a peněžní tok se vyvíjely příznivě. Zaměstnanost se během posuzovaného období zvýšila. Známky hospodářského oživení byly tedy zaznamenány v situaci způsobené újmy.
(316)
Tyto ukazatele újmy se v posuzovaném období vyvíjely nepříznivě: podíl výrobců v Unii na trhu Unie klesl ze 45,3 % na 40,2 %, protože objemy prodeje v Unii klesly o 6 %. Úroveň investic celkově klesla s výjimkou roku 2011. Kapacita, jak je uvedeno v 293. bodě odůvodnění, během posuzovaného období klesla o 5 %.
(317)
Celkově lze situaci výrobního odvětví Unie označit za situaci působící újmu, ačkoli se v posledních letech jasně zlepšila. Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
(318)
Ve svém stanovisku k poskytnutým informacím žadatel uvedl, že stabilitu indického podílu na trhu Unie považuje za výsledek značného subvencování. Komise skutečně zjistila napadnutelné subvence (viz 229. bod odůvodnění), nebylo ale možné prokázat příčinnou souvislost s újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie (viz 319. až 323. bod odůvodnění).
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(319)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z Indie, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Tyto faktory jsou dovozy z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie a spotřeba Unie.
5.1. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(320)
Vzhledem ke zjištění subvencí nižších, než je minimální práh, pokud jde o Čínu a Vietnam (viz 76. a 231. bod odůvodnění), nejsou splněny podmínky pro kumulaci. Analýza příčinných souvislostí se proto omezuje na účinek dovozu z Indie.
(321)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poklesl z 45,3 % na 40,2 %, zatímco podíl indického dovozu na trhu zůstal poměrně stabilní mezi 6 % a 7 %. Spotřeba během posuzovaného období vzrostla o 6 %. Výrobní odvětví Unie nebylo schopno využít tohoto růstu, pokud jde o podíl na trhu, ale to není pravděpodobně možné přičítat indickému podílu na trhu, který zůstal stálý.
(322)
Průměrné ceny PSV z Indie podle Eurostatu byly nižší než průměrné ceny PSV z většiny jiných států, ale je důležité uvést, že existují velké rozdíly v jakosti a typech výrobku. Každopádně přesná srovnání podle jednotlivých typů prokázala značné cenové podbízení, pokud jde o dovoz z Indie.
(323)
I přes značné cenové podbízení nelze učinit závěr, že dovoz z Indie způsobil újmu. Snížení podílu výrobního odvětví Unie (pokles o 5,1 procentního bodu) skutečně nelze přičítat vývoji objemu dovozu z Indie, protože jeho podíl na trhu zůstal poměrně stabilní (nárůst o pouhých 0,7 procentního bodu během posuzovaného období). Navíc se průměrné ceny dovozu z Indie během posuzovaného období zvýšily o 18 %. Nezdá se, že ceny dovozu z Indie vedly ke snížení cen, jelikož finanční situace výrobního odvětví Unie, třebaže v období šetření byla stále situací působící újmu, se během posuzovaného období výrazně zlepšila.
5.2. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
5.2.1. Dovoz z třetích zemí
(324)
Objem dovozu z třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Dovoz z třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Korejská republika
Objem (v tunách)
129 918
165 365
163 540
181 540
Index
100
127
126
140
Podíl na trhu
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Index
100
123
126
131
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 116
1 367
1 361
1 300
Index
100
123
122
116
Tchaj-wan
Objem (v tunách)
121 656
108 645
100 072
92 423
Index
100
89
82
76
Podíl na trhu
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Index
100
86
82
71
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 131
1 416
1 383
1 369
Index
100
125
122
121
Čína
Objem (v tunách)
5 198
8 980
23 209
44 651
Index
100
173
446
859
Podíl na trhu
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Index
100
167
447
808
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 065
1 279
1 265
1 209
Index
100
120
119
113
Turecko
Objem (v tunách)
32 921
29 969
34 303
36 908
Index
100
91
104
112
Podíl na trhu
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Index
100
88
104
105
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 133
1 466
1 383
1 382
Index
100
129
122
122
Vietnam
Objem (v tunách)
24 884
25 487
26 410
29 717
Index
100
102
106
119
Podíl na trhu
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Index
100
99
106
112
Průměrná cena (v EUR za tunu)
978
1 182
1 175
1 096
Index
100
121
120
112
Indonésie
Objem (v tunách)
25 902
30 285
24 032
24 699
Index
100
117
93
95
Podíl na trhu
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Index
100
113
93
90
Průměrná cena
1 055
1 329
1 267
1 167
Index
100
126
120
111
Thajsko
Objem (v tunách)
17 548
23 510
17 103
18 952
Index
100
134
97
108
Podíl na trhu
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Index
100
129
98
102
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 140
1 449
1 310
1 298
Index
100
127
115
114
Jiný dovoz
Objem (v tunách)
49 272
51 282
41 074
43 120
Index
100
104
83
88
Podíl na trhu
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Index
100
100
83
82
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 323
1 681
1 603
1 532
Index
100
127
121
116
Zdroj: Eurostat.
(325)
Největší část dovozu (181 540 tun, představujících podíl na trhu 20,4 % během období šetření) pochází z Korejské republiky, jejíž podíl na trhu během posuzovaného období vzrostl o 4,9 procentního bodu. Druhým největším vývozcem do Unie je Tchaj-wan. Ačkoli se dovoz z Tchaj-wanu během posuzovaného období snížil (o 4,1 procentních bodů), Tchaj-wan přesto během období šetření měl podíl na trhu 10,4 %. Čtvrtým největším vývozcem na seznamu vývozců (po Indii, která je třetím největším) je Čína, jejíž podíl na trhu se zvýšil o 4,4 procentních bodů na 5 %. Dovoz z jiných třetích zemí je nižší než dovoz z Indie, ale značné množství PSV se dováží z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska (všechny čtyři země mají poměrně stabilní podíl na trhu). Dovoz z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska představuje společně podíl na trhu kolem 12 % (12,4 % v období šetření).
(326)
Za zmínku stojí zvyšující se dovoz zejména z Korejské republiky. Korejský dovoz představoval v průběhu období šetření trojnásobek objemu indického dovozu. Během posuzovaného období vzrostl o 40 % a jeho podíl na trhu se zvýšil o 4.9 procentních bodů na 20,4 %. Rovněž dovoz z Číny výrazně vzrostl, a to o více než 700 %, pokud jde o objem, a o 4,4 procentního bodu, pokud jde o podíl na trhu. Dovoz z Číny rovněž představoval výrazné cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(327)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že pokud byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie výsledkem dovozu, bylo tomu tak spíše kvůli dovozu z jiných zdrojů než Indie.
(328)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise dále neprošetřovala vývozní ceny Číny a Vietnamu. Je třeba připomenout, že v případě Číny a Vietnamu byly zjištěny zanedbatelné úrovně subvencování. Komise proto posoudila vývozní ceny u těchto dvou zemí ve své analýze příčinných souvislostí jiných činitelů a opravdu neprovedla souhrnné posouzení dovozu ze všech tří zemí, jichž se toto řízení týká, jelikož bylo stanoveno, že subvence zjištěné v Číně a Vietnamu jsou zanedbatelné, jak je vysvětleno v 275. až 277. bodě odůvodnění.
(329)
Žadatel předložil připomínky týkající se průměrné ceny dovozu z Koreje, jakož i (nepatrného) zvýšení jeho objemu mezi roky 2011 a 2012. Vzhledem k celkovému zvýšení jak objemu, tak podílu korejského dovozu na trhu během posuzovaného období a k tomu, že jeho průměrné ceny jsou nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie, Komise zastává názor, že korejský dovoz představuje důležitý jiný činitel v analýze příčinných souvislostí.
(330)
Žadatel se rovněž zmínil o průměrných vývozních cenách tří zemí, jichž se toto řízení týká, a Koreje a Tchaj-wanu za období od ledna do července 2014. To však není posuzované období, které sahá od roku 2010 do konce období šetření. Toto tvrzení se proto odmítá.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(331)
Objem a průměrná hodnota vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 13
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
31 158
32 204
41 279
36 149
Index
100
103
132
116
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 760
1 945
1 924
1 962
Index
100
111
109
112
Zdroj:
Objem: žadatel (CIRFS)
Hodnota: ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(332)
Výrobní odvětví Unie prodává mimo EU zejména speciální výrobky, což vysvětluje vyšší průměrné prodejní ceny zaznamenané na těchto trzích.
(333)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostl během posuzovaného období téměř o 30 % a svého vrcholu dosáhl v roce 2012. Průměrné prodejní ceny v roce 2011 vzrostly a pak zůstaly na stabilní úrovni až do období šetření.
(334)
I přes dobrou vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku byly absolutní objemy vývozu relativně malé ve srovnání s objemy prodeje prodávanými v Unii. Jejich dopad tedy nepostačoval k tomu, aby kompenzoval újmu způsobenou na domácím trhu Unie.
5.2.3. Spotřeba
(335)
Trh Unie s PSV činil 838 397 tun v roce 2010 a v období šetření dosáhl 890 992 tun. Z toho vyplývá růst trhu o 6 % během posuzovaného období. Jinými slovy, nenastal pokles poptávky, který by bylo možné přičítat újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.2.4. Hospodářská krize
(336)
Sdružení uživatelů, obchodní komora jedné z dotčených zemí a jeden státní orgán uvedly, že újmu způsobila hospodářská krize. Tento argument neobstojí, jelikož trh Unie s PSV vzrostl o 6 % a průměrná prodejní cena v Unii se zvýšila o 16 %.
(337)
Obchodní komora rovněž uvedla, že v důsledku hospodářské krize poklesla poptávka po speciálních PSV, zatímco poptávka po komoditních PSV vzrostla. Je třeba připomenout, že speciální PSV a komoditní PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Tento argument se tudíž odmítá.
5.2.5. Vysoké využití kapacity
(338)
Jeden státní orgán předložil připomínku, že újma ve smyslu ztráty podílu na trhu nemohla být způsobena dovozem subvencovaných výrobků vzhledem k vysoké míře využití kapacity výrobního odvětví Unie. Využití kapacity výrobního odvětví Unie během posuzovaného období skutečně vzrostlo, ale nikdy se nepřiblížilo k hranici dostupné kapacity. Míra využití kapacity na jejím vrcholu, kterým bylo období šetření, byla 85,9 %. To ponechává široký prostor pro další zvýšení výroby. Jelikož však objem prodeje v Unii výrobců v Unii nesledoval vzestupný trend spotřeby, ztráta podílu na trhu je stále považována za jeden z ukazatelů újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.3. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(339)
Na základě výše uvedeného má Komise za to, že není možné určit příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z Indie. Tento závěr je založen především na relativně nízkém a jen mírně rostoucím podílu dovozu z Indie na trhu (z 6,1 % na 6,8 %) ve srovnání s mnohem vyšším, ale neustále výrazně klesajícím podílem výrobního odvětví Unie na trhu (ze 45,3 % na 40,2 %). Zadruhé, dovozy z některých jiných zemí (Korea, Tchaj-wan, Čína) vykazovaly větší objem a/nebo se výrazněji zvyšovaly, a proto, pokud dovoz přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, je nutno to přičítat dovozu z těchto zemí, a nikoli dovozu z Indie (viz 325. až 327. bod odůvodnění).
(340)
Příčinnou souvislost ve smyslu čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení mezi subvencovaným dovozem z Indie a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, tudíž nebylo možno stanovit.
6. ZÁVĚR
(341)
Řízení by proto mělo být zastaveno, jelikož subvence v případě Čínské lidové republiky a Vietnamu byly shledány zanedbatelné a vzhledem k neexistenci příčinné souvislosti mezi újmou a subvencí, pokud jde o dovoz výrobků pocházejících z Indie.
(342)
Výbor zřízený podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení nezaujal stanovisko.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antisubvenční řízení týkající se dovozu syntetických střižových vláken z polyesterů, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání, v současnosti kódu KN 5503 20 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
DÉCISION D'EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 16 décembre 2014
clôturant la procédure antisubventions concernant les importations de fibres discontinues de polyesters originaires de la République populaire de Chine, de l'Inde et du Viêt Nam
(2014/918/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le règlement (CE) no 597/2009 du Conseil du 11 juin 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l'objet de subventions de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1), et notamment son article 14, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
1. PROCÉDURE
1.1. OUVERTURE
(1)
Le 19 décembre 2013, la Commission européenne (ci-après la «Commission») a ouvert une enquête antisubventions concernant les importations dans l'Union de fibres discontinues de polyesters originaires de la République populaire de Chine, de l'Inde et du Viêt Nam (ci-après les «pays concernés») conformément à l'article 10 du règlement (CE) no 597/2009 (ci-après le «règlement de base»). Elle a publié un avis d'ouverture au Journal officiel de l'Union européenne (2) (ci-après l'«avis d'ouverture»).
(2)
La Commission a ouvert l'enquête à la suite d'une plainte déposée le 4 novembre 2013 par le Comité international de la rayonne et des fibres synthétiques (CIRFS) (ci-après le «plaignant») au nom de sept producteurs. Le plaignant représentait plus de 70 % de la production totale de fibres discontinues de polyesters de l'Union. La plainte contenait des éléments attestant à première vue l'existence de subventions et d'un préjudice important en résultant. Ces éléments ont été jugés suffisants pour justifier l'ouverture d'une enquête.
(3)
Avant l'ouverture de la procédure et conformément à l'article 10, paragraphe 7, du règlement de base, la Commission a informé les pouvoirs publics chinois, indiens et vietnamiens du dépôt d'une plainte dûment étayée selon laquelle les importations de fibres discontinues de polyesters originaires de leurs pays causeraient un préjudice important à l'industrie de l'Union. Les pouvoirs publics de ces pays ont été invités à engager des consultations individuelles dans le but de clarifier la situation en ce qui concerne la teneur de la plainte et de trouver un consensus.
République populaire de Chine (Chine)
(4)
Les pouvoirs publics chinois n'ont pas accepté la proposition de consultations, alléguant un malentendu au niveau de la date de dépôt de la plainte. Ils ont toutefois soumis des observations concernant les assertions contenues dans la plainte au sujet de la non-applicabilité des mesures compensatoires des régimes.
Inde
(5)
Les pouvoirs publics indiens ont accepté la proposition de consultations et celles-ci ont eu lieu. Si les consultations n'ont pas permis aux parties de s'entendre sur une solution, les observations formulées par les pouvoirs publics indiens concernant les régimes cités dans la plainte ont cependant été dûment prises en considération.
Viêt Nam
(6)
Les pouvoirs publics vietnamiens ont accepté la proposition de consultations et celles-ci ont eu lieu. Si les consultations n'ont pas permis aux parties de s'entendre sur une solution, les observations formulées par les pouvoirs publics vietnamiens concernant les régimes cités dans la plainte ont cependant été dûment prises en considération.
1.2. PARTIES INTÉRESSÉES
(7)
Dans l'avis d'ouverture, la Commission a invité les parties intéressées à la contacter afin de participer à l'enquête. De plus, la Commission a expressément informé les plaignants, d'autres producteurs de l'Union connus, les producteurs-exportateurs connus et les autorités chinoises, indiennes et vietnamiennes, les importateurs, fournisseurs et utilisateurs connus, les négociants, ainsi que les associations notoirement concernées par l'ouverture de l'enquête, et les a invités à participer.
(8)
Les parties intéressées ont eu la possibilité de formuler des observations sur l'ouverture de l'enquête et de demander à être entendues par la Commission et/ou le conseiller-auditeur dans le cadre des procédures commerciales.
a) Échantillonnage
(9)
Compte tenu du nombre manifestement élevé de producteurs-exportateurs, de producteurs de l'Union et d'importateurs indépendants, tous les producteurs-exportateurs et importateurs indépendants connus ont été invités à se faire connaître de la Commission et à fournir, comme le précisait l'avis d'ouverture, des informations de base sur leurs activités liées aux produits concernés durant la période s'étendant du 1er octobre 2012 au 30 septembre 2013. Ces informations ont été demandées en vertu de l'article 27 du règlement de base, afin de permettre à la Commission de déterminer s'il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de définir la composition de l'échantillon. Les autorités chinoises, indiennes et vietnamiennes ont été consultées.
Choix d'un échantillon de producteurs de l'Union
(10)
La Commission a annoncé, dans l'avis d'ouverture, qu'elle avait sélectionné provisoirement un échantillon de producteurs de l'Union. Elle a sélectionné l'échantillon sur la base du volume de production et de ventes des fibres discontinues de polyesters au cours de la période couverte par l'enquête et compte tenu de l'étendue géographique. L'échantillon se composait de quatre producteurs de l'Union. Ceux-ci représentaient 54 % de la production totale de fibres discontinues de polyesters de l'Union.
(11)
La Commission a invité les parties intéressées à communiquer leurs observations sur l'échantillon provisoire. Aucune observation n'a été reçue. L'échantillon est jugé représentatif de l'industrie de l'Union.
Échantillonnage des importateurs
(12)
Afin de permettre à la Commission de décider s'il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l'échantillon, tous les importateurs indépendants ont été invités à communiquer les informations demandées dans l'avis d'ouverture.
(13)
Huit importateurs indépendants ont fourni les informations requises et ont accepté d'être inclus dans l'échantillon. Conformément à l'article 27, paragraphe 1, du règlement de base, la Commission a initialement sélectionné un échantillon composé de trois importateurs indépendants sur la base du plus grand volume d'importations dans l'Union. Conformément à l'article 27, paragraphe 2, du règlement de base, tous les importateurs connus concernés ont été consultés au sujet de la constitution de l'échantillon.
(14)
L'un des importateurs composant l'échantillon s'est retiré de ce dernier, informant la Commission qu'il ne répondrait pas au questionnaire. La Commission a ensuite abandonné l'échantillonnage au vu du nombre limité d'importateurs (non inclus dans l'échantillon) restants, qui ont tous été invités à répondre au questionnaire. Deux sociétés importatrices ainsi qu'utilisatrices du produit ont indiqué qu'elles souhaitaient coopérer non pas en tant qu'importateurs mais en tant qu'utilisateurs. Quatre réponses ont été reçues des cinq importateurs indépendants restants.
Échantillonnage des producteurs-exportateurs en Chine
(15)
Pour décider s'il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l'échantillon, la Commission a demandé à tous les producteurs-exportateurs en Chine de fournir les informations demandées dans l'avis d'ouverture. De plus, la Commission a demandé à la mission de la Chine auprès de l'Union européenne d'identifier et/ou de se mettre en contact avec d'éventuels autres producteurs-exportateurs susceptibles de vouloir participer à l'enquête.
(16)
Dans un premier temps, 23 producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs ont communiqué les informations demandées et ont accepté d'être inclus dans l'échantillon. Sur la base des informations reçues de ces producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs et conformément à l'article 27 du règlement de base, la Commission a initialement proposé un échantillon composé des cinq producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs ayant coopéré et enregistré le plus grand volume d'exportations vers l'Union au cours de la période couverte par l'enquête. Deux autres producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois ont soumis les informations requises à un stade ultérieur. Toutefois, même si les informations avaient été soumises dans le délai imparti, la taille de ces deux producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs n'était pas de nature à modifier l'échantillon.
(17)
Deux producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois ont demandé que l'échantillon soit sélectionné sur la base des matières premières utilisées pour la production de fibres discontinues de polyesters. Ils ont ainsi affirmé que l'échantillon devait se composer du même nombre de producteurs de fibres discontinues de polyesters utilisant de l'acide téréphtalique purifié et du monoéthylène glycol (ci-après le «PTA/MEG»), d'une part, et de producteurs utilisant des flocons de PET, d'autre part. Ils ont également fait valoir que les processus de production variaient selon les matières premières utilisées et que les producteurs utilisant différentes matières premières n'opéraient pas sur le même marché. En outre, ils ont soutenu que les producteurs n'utilisant pas de PTA/MEG ne bénéficiaient pas de la fourniture de ces matières premières moyennant une rémunération moins qu'adéquate telle que décrite dans la plainte.
(18)
La Commission a sélectionné l'échantillon sur la base du plus grand volume d'exportations vers l'Union au cours de la période couverte par l'enquête conformément à l'article 27, paragraphe 1, du règlement de base. Elle a également tenu compte du fait que certains régimes peuvent ne pas être utilisés par tous les producteurs-exportateurs en Chine. Elle a par ailleurs fait remarquer que l'échantillon comprenait des sociétés utilisant les deux processus de production.
(19)
Sélectionner l'échantillon sur la seule base des types de processus de production risquerait de préjuger de l'issue de l'enquête en présumant que des subventions compensatoires seront établies uniquement pour les producteurs utilisant du PTA/MEG en tant que matière première, et non pour ceux utilisant des flocons de PET en tant que matière première. Par ailleurs, ce critère de sélection a été jugé arbitraire étant donné que l'échantillon qui en résulterait, comportant le même nombre de sociétés, ne serait pas représentatif en termes de volume d'exportations vers l'Union conformément à l'article 27, paragraphe 1, du règlement de base, et la demande a par conséquent été rejetée.
(20)
L'un des producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois a affirmé que l'échantillon devait être basé sur la valeur des exportations, et non sur le volume d'exportations, et a demandé à être inclus dans cet échantillon. La sélection d'un échantillon sur la base de la valeur des exportations n'aboutirait pas à des résultats représentatifs et objectifs, car les subventions pourraient donner lieu à des distorsions des prix. La Commission avait sélectionné les cinq plus grands producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs en termes de volume, représentant 53 % du volume total des exportations vers l'Union par les exportateurs chinois ayant coopéré. Ce pourcentage est considéré comme le plus grand volume d'exportations représentatif sur lequel l'enquête peut raisonnablement porter, compte tenu du temps disponible, selon l'article 27, paragraphe 1, du règlement de base. Cet argument a donc été rejeté.
(21)
La même partie a allégué que les matières premières qu'elle utilisait étaient entièrement composées de déchets textiles recyclés et qu'elle ne bénéficiait d'aucune subvention pouvant être associée à l'usage de PTA/MEG. Elle a soutenu qu'aucune marge de subvention calculée sur la base des informations concernant les sociétés qui utilisaient du PTA/MEG ne devrait lui être attribuée. Comme expliqué au considérant 18 ci-dessus, l'échantillon tient compte du fait que certains régimes peuvent ne pas être utilisés par tous les producteurs-exportateurs en Chine. La demande a donc été rejetée.
(22)
L'échantillon provisoire constitué de cinq producteurs-exportateurs, décrit au considérant 16, a par conséquent été confirmé comme échantillon final.
(23)
Après l'information des parties, le plaignant a remis en cause la méthode d'échantillonnage appliquée par la Commission. Il a émis des doutes quant à la représentativité des 23 producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs coopératifs chinois mentionnés au considérant 16 ci-dessus en ce qui concerne la quantité totale de fibres discontinues de polyesters exportée de Chine vers l'Union. De plus, il a considéré qu'un échantillon composé de cinq sociétés était insuffisant au regard d'un nombre allégué de 150 producteurs de fibres discontinues de polyesters en Chine. Par ailleurs, il a fait valoir que l'échantillonnage n'avait pas pris en considération l'étendue géographique des producteurs chinois et la proportion de ces derniers utilisant les divers processus de production concernés. Enfin, le plaignant a objecté que la Commission n'avait pas communiqué le volume réel de fibres discontinues de polyesters produit par les sociétés retenues dans l'échantillon chinois et n'avait pas indiqué si le volume de production était représentatif par rapport au volume total de fibres discontinues de polyesters produit en Chine.
(24)
Les importations des 23 producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs coopératifs chinois représentaient 83 % du volume total des importations chinoises et la coopération a dès lors été considérée comme élevée. Comme mentionné au considérant 16, la Commission a sélectionné un échantillon de cinq producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs qui avaient coopéré à l'enquête et ayant enregistré le plus grand volume d'exportations vers l'Union au cours de la période couverte par l'enquête conformément à l'article 27 du règlement de base. Ainsi, l'échantillon était jugé représentatif. Les sociétés sélectionnées ont été invitées à répondre à l'ensemble du questionnaire. En tout état de cause, les producteurs-exportateurs ne souhaitant pas coopérer à l'enquête ne peuvent être pris en compte dans l'échantillon étant donné que la Commission souhaite établir des conclusions fondées sur les informations recueillies auprès des producteurs-exportateurs coopérant au moyen de leurs réponses au questionnaire, qui sont vérifiées sur place.
(25)
En ce qui concerne la sélection d'un échantillon de producteurs-exportateurs compte tenu de leur étendue géographique en Chine, le plaignant n'a pas étayé son objection. Plus particulièrement, il n'a pas expliqué pourquoi un échantillon fondé sur le critère de l'étendue géographique aurait été conforme à l'article 27 du règlement de base, lequel prévoit une option d'échantillonnage sur la base du plus grand volume d'exportations.
(26)
Quant à l'argument selon lequel l'échantillon n'a pas pris en compte la proportion de producteurs chinois utilisant les divers processus de production concernés, il convient de souligner, comme expliqué au considérant 18 ci-dessus, que l'échantillon comprenait des sociétés utilisant les deux processus de production. De plus, les plus grands exportateurs chinois utilisent du PTA/MEG pour produire des fibres discontinues de polyesters pour le marché de l'Union.
(27)
Par ailleurs, alors que le plaignant fait référence à la production plutôt qu'aux exportations vers l'Union, il convient de noter que la Commission n'a pas besoin de fournir le volume de fibres discontinues de polyesters produit par les producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois pris en compte dans l'échantillon étant donné que la procédure actuelle a pour objet l'évaluation des subventions concernant le volume de fibres discontinues de polyesters produit en Chine et exporté vers l'Union.
(28)
Par conséquent, tous les arguments avancés par le plaignant en ce qui concerne la méthode d'échantillonnage ont été rejetés.
Échantillonnage des producteurs-exportateurs en Inde
(29)
Pour décider s'il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l'échantillon, la Commission a demandé à tous les producteurs-exportateurs en Inde de fournir les informations demandées dans l'avis d'ouverture. De plus, la Commission a demandé à la mission de l'Inde auprès de l'Union européenne d'identifier et/ou de se mettre en contact avec d'éventuels autres producteurs-exportateurs susceptibles de vouloir participer à l'enquête.
(30)
Huit groupes de producteurs-exportateurs en Inde ont fourni les informations demandées et ont accepté d'être inclus dans l'échantillon. Conformément à l'article 27, paragraphe 1, du règlement de base, la Commission a retenu un échantillon de quatre sociétés sur la base du plus grand volume représentatif d'exportations vers l'Union sur lequel l'enquête pouvait raisonnablement porter compte tenu du temps disponible. Conformément à l'article 27, paragraphe 2, du règlement de base, tous les producteurs-exportateurs connus concernés et les autorités indiennes ont été consultés au sujet de la constitution de l'échantillon. Aucune observation n'a été formulée.
(31)
Après l'information des parties, le plaignant a fait référence à l'existence de 17 producteurs de fibres discontinues de polyesters en Inde et a mis en doute le fait qu'un échantillon de quatre producteurs-exportateurs soit représentatif. La Commission confirme que l'échantillon de quatre producteurs-exportateurs indiens a été jugé représentatif étant donné qu'il englobe environ 90 % du total des exportations indiennes vers l'Union durant la période couverte par l'enquête.
Échantillonnage des producteurs-exportateurs au Viêt Nam
(32)
La Commission a demandé à tous les producteurs-exportateurs connus du Viêt Nam de communiquer les informations mentionnées dans l'avis d'ouverture. De plus, elle a demandé à la mission du Viêt Nam auprès de l'Union européenne d'identifier et/ou de se mettre en contact avec d'éventuels autres producteurs-exportateurs susceptibles de vouloir participer à l'enquête.
(33)
Cinq producteurs-exportateurs du Viêt Nam ont fourni les informations demandées et ont accepté d'être inclus dans l'échantillon, mais l'une de ces sociétés n'avait enregistré aucune vente à l'exportation vers l'Union durant la période couverte par l'enquête. Par conséquent, la Commission a décidé de ne pas enquêter sur cette société. Compte tenu du peu de producteurs-exportateurs restants, elle a estimé que la constitution d'un échantillon n'était pas nécessaire.
(34)
Après l'information des parties, le plaignant a relevé que, pour le questionnaire relatif au Viêt Nam, des réponses ont été reçues de trois producteurs-exportateurs sur quatre et que la Commission aurait dû tenter d'obtenir la même couverture pour les exportations chinoises et indiennes également. La Commission souligne que la situation de l'industrie était très différente au Viêt Nam étant donné le nombre très limité de producteurs-exportateurs ayant coopéré (à savoir trois) par opposition au nombre important de producteurs-exportateurs en Chine et en Inde. Dès lors, un échantillonnage ne s'avérait nécessaire que dans ces deux derniers pays. La Commission précise également que les trois producteurs-exportateurs vietnamiens ayant coopéré et faisant l'objet de l'enquête représentent plus de 99 % du volume total des importations du produit concerné du Viêt Nam dans l'Union.
b) Examen individuel
(35)
Trois producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs de Chine ont demandé un examen individuel au titre de l'article 27, paragraphe 3, du règlement de base. Au vu du nombre de demandes d'examen individuel et de la taille de l'échantillon de producteurs-exportateurs de Chine, l'examen de ces demandes aurait été trop fastidieux. Celles-ci ont donc été rejetées.
(36)
Un producteur-exportateur d'Inde a demandé un examen individuel au titre de l'article 27, paragraphe 3, du règlement de base. L'examen de cette demande a été accepté. Il a notamment été jugé que la réalisation d'un examen individuel dans ce cas spécifique n'était pas trop fastidieuse et ne retarderait pas l'enquête.
c) Réponses au questionnaire
(37)
La Commission a transmis des questionnaires aux représentants de la Chine (y compris des questionnaires spécifiques pour les banques et les producteurs de PTA et de MEG), de l'Inde (y compris des questionnaires spécifiques pour les banques) et du Viêt Nam (y compris des questionnaires spécifiques pour les banques et les producteurs de PTA et de MEG). Elle a en outre transmis des questionnaires à cinq producteurs-exportateurs chinois retenus dans l'échantillon, cinq producteurs-exportateurs (quatre de l'échantillon et un supplémentaire) d'Inde, quatre producteurs-exportateurs du Viêt Nam, quatre producteurs de l'Union, cinq importateurs indépendants et 105 utilisateurs.
(38)
Pour ce qui est de la Chine, des réponses au questionnaires ont été reçues des autorités chinoises (ministère du commerce) et des cinq producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois inclus dans l'échantillon. Pour l'Inde, des réponses ont été reçues des autorités indiennes (ministère du commerce et de l'industrie), des quatre producteurs-exportateurs indiens retenus dans l'échantillon et du producteur-exportateur indien ayant demandé un examen individuel. Concernant le Viêt Nam, des réponses ont été reçues des autorités vietnamiennes (autorité vietnamienne de la concurrence, ministère de l'industrie et du commerce et diverses banques). Un producteur-exportateur, qui représentait un très faible volume d'exportations vers l'Union, a mis fin à sa coopération et n'a pas répondu au questionnaire. Des réponses ont été reçues des trois producteurs-exportateurs vietnamiens restants (deux appartenant au même groupe). En outre, quatre producteurs de l'Union, quatre importateurs indépendants et douze utilisateurs ont répondu au questionnaire.
(39)
Après l'information des parties, le plaignant a indiqué qu'il semblait y avoir un défaut de proportionnalité concernant le nombre de questionnaires envoyés aux producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon, d'une part, et aux importateurs et utilisateurs, d'autre part. Premièrement, le nombre de questionnaires envoyés à un groupe d'acteurs économiques (producteurs de l'Union, producteurs-exportateurs, importateurs ou utilisateurs) n'est pas une indication de l'importance que la Commission attribue à leur situation respective. Le seul objectif est d'obtenir le niveau et le volume adéquats d'informations pour réaliser la meilleure analyse possible des subventions, du préjudice et de l'intérêt de l'Union.
(40)
En l'espèce, des questionnaires ont été envoyés aux quatre producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon, aux cinq producteurs-exportateurs chinois, aux cinq producteurs-exportateurs indiens, aux quatre producteurs-exportateurs vietnamiens, aux cinq importateurs ainsi qu'à tous les utilisateurs connus et à ceux qui s'étaient fait connaître. En effet, l'article 27 du règlement de base ne prévoit pas d'échantillonnage des utilisateurs. En outre, l'expérience tirée des enquêtes de défense commerciale à ce jour indique que, bien que dans certains cas, sur la base des informations disponibles, un grand nombre d'utilisateurs puisse être contacté, en général seul un nombre limité d'entre eux sont disposés à répondre à un questionnaire. Par conséquent, la Commission a recherché, dans ce cas également, la coopération d'un nombre maximal d'utilisateurs.
d) Visites de vérification
(41)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires aux fins de la détermination des subventions, du préjudice en résultant et de l'intérêt de l'Union. Des visites de vérification ont été menées conformément à l'article 26 du règlement de base auprès des pouvoirs publics, des organismes financiers et des sociétés suivants:
Pouvoirs publics chinois
-
Ministère chinois du commerce, Pékin, Chine.
Pouvoirs publics indiens
-
Ministère du commerce et de l'industrie, New Delhi.
Pouvoirs publics vietnamiens
-
Autorité vietnamienne de la concurrence, ministère de l'industrie et du commerce, Hanoï.
-
Ministère des finances, Hanoï (y compris visites de vérification auprès de plusieurs banques).
-
Autorités douanières de Thái Bình, Thái Bình, province de Thái Bình.
Producteurs de l'Union
-
Trevira GmbH, Bobingen, Allemagne.
-
Wellman International Ltd, Kells, Irlande.
-
Greenfiber International SA, Buzau, Roumanie.
-
Silon s.r.o., Sezimovo Ústí, République tchèque.
Importateurs
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Royaume-Uni.
Utilisateurs
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Allemagne.
Producteurs-exportateurs en Chine
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd, Shanghai.
-
Jiangsu Huaxicun Co, Huaxi, Jiangyin.
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Suzhou.
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Xiamen.
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fuyang.
Producteurs-exportateurs en Inde
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co., Ltd, Mumbai.
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur.
-
Indo Rama Synthetics Ltd, Nagpur.
-
Reliance Industries Limited, Mumbai.
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd, Mumbai.
Producteurs-exportateurs au Viêt Nam
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co., Ltd, Ha Long.
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, Thái Thuy, province de Thái Bình, et Hop Than Co., Ltd, Thái Bình, province de Thái Bình (ci-après conjointement dénommées le «groupe Thái Bình»).
(42)
Après l'information des parties, le plaignant a fait valoir que la plupart des producteurs chinois sont concentrés, au niveau régional, dans les provinces côtières du sud-est du Jiangsu et du Zhejiang et qu'aucune des cinq visites de vérification n'a eu lieu dans ces deux provinces. À cet égard, il est à noter que Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co. et Jiangsu Huaxicun Co. sont situées dans la province du Jiangsu, tandis que Zhejiang Anshun Pettechs Fibre est située dans la province du Zhejiang. L'argument a par conséquent été rejeté.
(43)
En outre, le plaignant a fait valoir que deux grands producteurs chinois, en termes de capacité de production, n'étaient pas inclus dans l'échantillon. À cet égard, il convient de rappeler, comme expliqué aux considérants 16 et 18 ci-dessus, que la Commission a sélectionné l'échantillon sur la base du volume des exportations vers l'Union et a choisi les cinq plus grands exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs vers l'Union conformément à l'article 27 du règlement de base. Le simple fait qu'il y ait d'autres grands producteurs de fibres discontinues de polyesters en Chine ne remet pas en cause, en tant que tel, la représentativité de l'échantillon.
(44)
Le plaignant a présenté un argument similaire pour le Viêt Nam, faisant valoir que deux grands producteurs vietnamiens de fibres discontinues de polyesters n'étaient pas repris dans le champ d'application de l'enquête. Ainsi que la Commission l'explique aux considérants 32 et 34 ci-dessus, l'enquête couvrait la totalité des producteurs vietnamiens exportant des fibres discontinues de polyesters vers l'Union, et des réponses ont été reçues de trois producteurs-exportateurs représentant la quasi-totalité des exportations de fibres discontinues de polyesters vers l'Union. Le fait qu'il puisse exister d'autres grands producteurs de fibres discontinues de polyesters au Viêt Nam qui n'exportent pas le produit concerné vers l'Union est sans rapport avec la représentativité des producteurs-exportateurs ayant coopéré.
1.3. PÉRIODE D'ENQUÊTE ET PÉRIODE CONSIDÉRÉE
(45)
L'enquête relative aux subventions et au préjudice a porté sur la période comprise entre le 1er octobre 2012 et le 30 septembre 2013 (ci-après la «période d'enquête»). L'examen des tendances utiles aux fins de l'évaluation du préjudice a couvert la période comprise entre le 1er janvier 2010 et la fin de la période d'enquête (ci-après la «période considérée»).
(46)
Après l'information des parties, le plaignant a présenté des observations sur la durée de la période couverte par l'enquête, qu'il a considérée comme courte et, dès lors, comme ayant eu «une incidence négative» sur les conclusions de la Commission. Le plaignant a déclaré que la durée de douze mois ne tenait pas compte du fait que le préjudice subi par l'industrie de l'Union avait prétendument duré plusieurs années. Le plaignant a également estimé que les subventions énumérées dans la plainte ne pouvaient avoir été adéquatement analysées en appliquant une période d'enquête de douze mois.
(47)
En ce qui concerne l'analyse du préjudice, il convient de souligner que la Commission a évalué les années 2010, 2011, 2012 ainsi que la période couverte par l'enquête, et non, comme le mentionne le plaignant, la seule période de douze mois couverte par l'enquête. Quant à la détermination des subventions, la Commission a opté, dans les limites de sa marge d'appréciation et conformément aux articles 5 et 11 du règlement de base, pour une période d'enquête de douze mois. Jusqu'à l'information des parties, ni le plaignant ni aucune autre partie intéressée n'a formulé d'observations sur la durée de la période couverte par l'enquête, laquelle était précisée dans l'avis d'ouverture et dans les questionnaires. La Commission considère qu'une période d'enquête de douze mois est appropriée pour tirer des conclusions représentatives aux fins de l'enquête. Cet argument est par conséquent rejeté.
1.4. INFORMATION DES PARTIES
(48)
Le 2 octobre 2014, la Commission a informé toutes les parties intéressées des faits et considérations essentiels sur la base desquels elle envisageait de clore la procédure et les a invitées à soumettre leurs observations. Ces dernières ont été reçues d'une association d'utilisateurs, du plaignant, d'un producteur-exportateur chinois et de ses filiales, de quatre producteurs-exportateurs indiens, des pouvoirs publics chinois et des pouvoirs publics vietnamiens. Les observations présentées ont été examinées par la Commission et prises en compte, le cas échéant.
(49)
Les observations reçues de l'association d'utilisateurs traitaient de la question de l'intérêt de l'Union, laquelle n'a pas été évaluée étant donné l'absence de motifs pour l'imposition de mesures.
2. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
2.1. PRODUIT CONCERNÉ
(50)
Le produit concerné correspond aux fibres synthétiques discontinues de polyesters, non cardées ni peignées ni autrement transformées pour la filature, originaires de la République populaire de Chine, de l'Inde et du Viêt Nam, relevant actuellement du code NC 5503 20 00 (ci-après «le produit concerné»).
(51)
Il peut normalement être produit en utilisant de l'acide téréphtalique purifié (PTA) et du monoéthylène glycol (MEG) ou des flocons de bouteilles PET recyclés pour produire des fibres discontinues de polyesters recyclées. Il est utilisé dans des secteurs très divers, par exemple, la confection, l'habillement et l'ameublement, mais aussi l'industrie automobile, le secteur médical et de l'hygiène, ainsi que la construction.
2.2. PRODUIT SIMILAIRE
(52)
L'enquête a révélé que les produits suivants présentaient les mêmes caractéristiques physiques, chimiques et techniques essentielles et étaient destinés aux mêmes usages:
-
le produit concerné,
-
le produit fabriqué et vendu sur le marché intérieur des pays concernés, et
-
le produit fabriqué et vendu dans l'Union par l'industrie de l'Union.
(53)
La Commission a décidé que ces produits constituaient donc des produits similaires au sens de l'article 2, point c), du règlement de base.
2.3. ALLÉGATIONS RELATIVES À LA DÉFINITION DU PRODUIT
2.3.1. Fibres discontinues de polyesters fabriquées à partir de PTA/MEG et fibres discontinues de polyesters fabriquées à partir de bouteilles de PET
(54)
Deux autorités publiques et une association représentant les producteurs-exportateurs de l'un des pays concernés ont affirmé que les fibres discontinues de polyesters fabriquées à partir de PTA/MEG et celles fabriquées à partir de bouteilles de PET devaient être traitées comme deux produits différents. Cette allégation reposait sur les différentes principales matières premières utilisées, le PTA/MEG dans certains cas et les flocons fabriqués à partir de bouteilles de PET recyclées dans les autres cas. Sur cette base, les coûts et prix de vente étaient mentionnés comme présentant d'importantes différences. Il était également argué qu'il existait de nettes différences entre la qualité des fibres discontinues de polyesters fabriquées à partir de PTA/MEG et celle des fibres discontinues de polyesters fabriquées à partir de bouteilles de PET recyclées, qui influaient sur l'usage et l'application de ce produit.
(55)
Il s'agit en effet de deux types différents de fibres discontinues de polyesters répondant à la même définition des fibres discontinues de polyesters. Néanmoins, tous deux présentent les mêmes caractéristiques physiques et chimiques et sont essentiellement destinés aux mêmes usages finals. Il est admis que tous les types de produits ne sont pas interchangeables, mais de précédentes enquêtes et celle en cours ont établi qu'il existe au moins un degré partiel d'interchangeabilité et d'identité des usages pour les différents types de produits. L'argument a par conséquent été rejeté.
(56)
Un producteur-exportateur a réitéré, dans son argumentation, que l'utilisation de flocons fabriqués à partir de bouteilles de PET recyclées implique un processus de production différent et constitue une matière première différente. Cette même partie a également ajouté que le coût et le prix de vente ainsi que la qualité des fibres discontinues de polyesters produites avec des bouteilles de PET recyclées sont nettement inférieurs à ceux des «fibres discontinues de polyesters normales». La Commission maintient que la matière première, qu'il s'agisse de bouteilles de PET recyclées ou de flocons fabriqués à partir de bouteilles de PET recyclées, est essentiellement la même. Par rapport aux flocons de PET, les étapes supplémentaires nécessaires, en utilisant des bouteilles de PET, sont le tri et le nettoyage des bouteilles, suivis du broyage des bouteilles en flocons. Toutes les étapes ultérieures de la production sont identiques. De plus, le produit final présente les mêmes caractéristiques, étant entendu qu'il peut exister divers degrés de qualité ainsi qu'il était également prévu dans le PCN. La différence de prix (le cas échéant) en raison des divers degrés de qualité est dès lors également couverte par le PCN. Cet argument est par conséquent rejeté.
2.3.2. Fibres discontinues de polyesters dites «de base» et fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées»
(57)
Les autorités d'un pays et quatre producteurs-exportateurs ont allégué que les fibres discontinues de polyesters dites «de base» et les fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées» doivent être considérées comme des produits différents, en raison de différences au niveau des coûts de production, des prix de vente et des usages. Ils ont ajouté que l'industrie de l'Union était concentrée sur les fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées», qui constituaient son principal type de fibres discontinues de polyesters, tandis que les pays concernés fournissaient essentiellement des fibres discontinues de polyesters dites «de base».
(58)
Ni l'autorité ni aucun des quatre producteurs-exportateurs précités n'ont fourni une définition des fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées».
(59)
Ces fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées», telles que définies par les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon, vont des fibres discontinues de polyesters fabriquées à partir d'une combinaison de polyesters et de polyéthylènes destinés à être utilisés dans les articles d'hygiène aux fibres discontinues de polyesters utilisées dans l'industrie automobile (plus spécifiquement, les garnitures visibles dans les véhicules doivent avoir la même couleur) en passant par les fibres discontinues de polyesters colorées (teintes), les fibres discontinues de polyesters d'une ténacité spécifique, les fibres discontinues de polyesters ignifuges, les fibres discontinues de polyesters à usage technique (telles que les géotextiles et les non-tissés utilisés dans le bâtiment) et les fibres discontinues de polyesters définies, conçues et adaptées conjointement avec le client en vue d'applications spécifiques.
(60)
Les fibres discontinues de polyesters standards couvrent, selon ces mêmes producteurs, les fibres dont les spécifications sont plus larges.
(61)
D'après la définition proposée des fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées» et des fibres discontinues de polyesters dites «de base», les deux types de fibres présentent les mêmes caractéristiques physiques, techniques et chimiques. Le fait qu'il existe plusieurs types, classes et qualités n'exclut pas la possibilité qu'ils soient considérés comme un produit unique. Les usages potentiels des fibres discontinues de polyesters dites «de base» semblent plus nombreux que ceux des fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées», mais ces différences ont été jugées insuffisantes pour considérer ces deux types de fibres comme deux produits différents. Bien que les divers types de fibres discontinues de polyesters présentent des caractéristiques différentes correspondant à leur usage spécifique, leurs caractéristiques physiques, leur application et leurs usages fondamentaux sont identiques.
(62)
En outre, il convient de souligner que, durant la période d'enquête, les fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées» ne constituaient pas le principal type de fibres discontinues de polyesters fabriqué par les producteurs de l'Union. En moyenne, elles représentaient environ 40 % de tous les types de fibres discontinues de polyesters fabriqués par les producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon, selon leur propre définition des fibres discontinues de polyesters dites «de base» et des fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées».
(63)
Après l'information des parties, un producteur-exportateur a de nouveau fait valoir que les fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées» et les fibres discontinues de polyesters dites «de base» ne sont pas des «produits similaires» et ne peuvent dès lors être examinées conjointement. Cette même partie a relevé que les fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées» et les fibres discontinues de polyesters dites «de base» diffèrent par l'usage final, le coût de production et le prix de vente. Par conséquent, elle a considéré que c'est à tort que la Commission n'a pas examiné les différences de coût et de prix de vente entre les deux types de fibres. Elle a déclaré que le mode de calcul du coût de production et du prix de vente du produit faisant l'objet de l'enquête n'était pas clair et a demandé à la Commission d'examiner l'analyse de la sous-cotation après avoir séparé les données pour les fibres discontinues de polyesters dites «de base» et les fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées».
(64)
La Commission confirme que les fibres discontinues de polyesters sont vendues sous la forme de différents types de produits destinés à une utilisation dans la filature ou dans des applications non tissées. Par exemple, les fibres discontinues de polyesters peuvent avoir une composition mono- ou bicomposants ainsi que différentes spécifications telles que le décitex, la ténacité, le lustre, le niveau de qualité, etc. Ces spécificités étaient couvertes par le PCN, sur lequel la Commission n'a reçu aucune observation. Il est reconnu que les fibres discontinues de polyesters dites «de base» et les fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées» ne sont pas interchangeables dans toutes les applications possibles, mais il existe une interchangeabilité partielle et un chevauchement d'utilisations entre les différents types de produits. Comme décrit au considérant 61 et établi dans une procédure antérieure concernant le même produit, les caractéristiques physiques et chimiques ainsi que les usages finals de ces types sont fondamentalement les mêmes. Tous les types sont basés sur les mêmes matières premières (PTA/MEG ou PET recyclé) qui représentent plus de 60 % du coût de production. À cela, des additifs ou composants supplémentaires peuvent être ajoutés afin de garantir certaines propriétés spécifiques de la fibre. Le PCN couvre l'origine des matières premières ainsi que d'autres éléments ayant une incidence sur le coût de production et les prix de vente. Toutefois, il n'existe aucune différence substantielle dans le processus de production des fibres discontinues de polyesters dites «de base» ou «spécialisées». Cela peut être constaté dans le cas des producteurs de l'Union repris dans l'échantillon, dont aucun ne produit exclusivement soit des fibres discontinues de polyesters dites «de base», soit des fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées». Enfin, il ne semble exister aucune définition cohérente et généralement acceptée des fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées». Par exemple, comme décrit au considérant 59, les fibres discontinues de polyesters utilisées dans les articles d'hygiène sont considérées par certains producteurs de l'Union comme des types de fibres «spécialisées». En revanche, divers utilisateurs et une association d'utilisateurs ont indiqué que les fibres discontinues de polyesters destinées à être utilisées dans les articles d'hygiène, par exemple pour des lingettes humides, sont des types de fibres «de base», bien qu'il soit préférable, pour des raisons de santé et de sécurité, qu'ils ne soient pas d'origine recyclée. En outre, certains producteurs de l'Union considèrent les fibres discontinues de polyesters qui répondent à certaines exigences spécifiques du client (par exemple, une teinte spécifique) comme étant des fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées», même si ces types de fibres peuvent suivre exactement le même processus de production et avoir le même coût de production que n'importe quel autre type de fibres (dites «de base»). Par conséquent, la Commission ne pouvait s'appuyer sur une catégorisation autoproclamée des fibres discontinues de polyesters dites «de base» par opposition aux produits spécialisés et, dès lors, cet argument est rejeté.
2.3.3. Autres allégations relatives à la définition du produit
(65)
Un utilisateur et une association d'utilisateurs ont assuré que les fibres discontinues de polyesters importées de Chine étaient de meilleure qualité que celles produites dans l'Union. Ils ont notamment avancé comme argument que les fibres chinoises ne contiennent pas de morceaux de polymères durs. Un autre argument concernait la brillance des fibres chinoises, alors que les fibres produites dans l'Union contenaient, selon eux, des teintes grises, étant donné que la majorité des fibres discontinues de polyesters fabriquées dans l'Union le sont à partir de bouteilles de PET recyclées.
(66)
Le premier argument concernant la présence de morceaux de polymères durs dans les fibres de l'Union n'a été corroboré par aucun élément de preuve. En outre, l'allégation contraire a également été formulée dans d'autres documents soumis et dans certaines réponses au questionnaire de l'utilisateur (à savoir que les fibres discontinues de polyester produites dans l'Union sont généralement de meilleure qualité que celles produites par les pays concernés).
(67)
Concernant le second argument relatif à la brillance, les informations fournies pendant l'enquête confirment que les fibres fabriquées à partir de PTA/MEG sont généralement plus brillantes que celles fabriquées à partir de bouteilles de PET recyclées (lorsque aucun pigment et/ou azurant n'est ajouté durant le processus de production). Néanmoins, les deux types de fibres présentent les mêmes caractéristiques physiques et chimiques et sont essentiellement destinés aux mêmes usages finals. Il convient aussi de noter que le calcul du préjudice a tenu compte de la matière première de base utilisée. En d'autres termes, les fibres discontinues de polyesters importées fabriquées à partir de bouteilles de PET recyclées ne seraient comparées qu'aux fibres produites dans l'Union également à partir de bouteilles de PET recyclées. De même, les fibres discontinues de polyesters importées fabriquées à partir de PTA et de MEG ne seraient comparées qu'aux fibres produites dans l'Union également à partir de PTA et de MEG.
(68)
Une association d'utilisateurs, un producteur-exportateur et les autorités d'un pays ont allégué que les utilisateurs en aval exigent souvent que les produits soient fabriqués à l'aide de fibres discontinues de polyesters originaires des pays concernés (en particulier la Chine).
(69)
Aucun élément de preuve n'a été fourni à l'appui de cette déclaration ni du raisonnement sous-tendant l'insistance pour qu'il soit fait usage des fibres originaires des trois pays concernés (si tant est qu'une telle exigence existe réellement de la part des clients en aval).
(70)
L'association d'utilisateurs a déclaré plus spécifiquement que l'industrie automobile de l'Union n'acceptait que les fibres discontinues de polyesters provenant de Chine.
(71)
Cependant, elle n'a pas étayé son allégation ni démontré que les fibres discontinues de polyester fabriquées par les producteurs de l'Union ne pouvaient être utilisées dans l'industrie automobile de l'Union. De plus, les données vérifiées tendent à indiquer le contraire, ayant prouvé que les producteurs de l'Union vendent également de grandes quantités de fibres discontinues de polyesters à ce secteur.
(72)
Un producteur-exportateur a affirmé que les fibres qu'il produisait et celles produites dans l'Union, quoique toutes deux fabriquées à partir de bouteilles de PET recyclées, étaient des produits différents. Selon lui, ses fibres sont (essentiellement) fabriquées à partir de bouteilles de PET recyclées (et non de flocons), qui suivent un processus de production différent et constituent des matières premières différentes de ceux employés par les producteurs de fibres discontinues de polyesters qui utilisent des flocons obtenus à partir de bouteilles de PET recyclées.
(73)
Cette allégation a également été rejetée, étant donné que les bouteilles de PET et les flocons de bouteilles de PET (qui sont des bouteilles de PET écrasées en flocons) constituent en essence la même matière première, quoique sous des formes différentes.
2.3.4. Conclusion
(74)
Il a donc été conclu que tous les types de fibres discontinues de polyesters couverts par l'enquête présentaient les mêmes caractéristiques physiques, techniques et chimiques fondamentales et que leurs usages finals étaient essentiellement identiques.
3. SUBVENTIONS
3.1. CHINE
3.1.1. Généralités
(75)
Sur la base des informations contenues dans la plainte et des réponses au questionnaire de la Commission, les régimes ci-après, dans le cadre desquels des subventions auraient été octroyées par les pouvoirs publics chinois, ont fait l'objet d'une enquête:
A.
Octroi de prêts préférentiels à l'industrie des fibres discontinues de polyesters par des banques d'État et pratiques des pouvoirs publics consistant à charger des banques privées d'exécuter une fonction ou à leur ordonner de le faire;
B.
Fourniture de biens et de services par les pouvoirs publics moyennant une rémunération moins qu'adéquate et pratiques des pouvoirs publics consistant à charger des fournisseurs privés d'exécuter une fonction ou à leur ordonner de le faire:
-
fourniture de PTA et de MEG par les pouvoirs publics moyennant une rémunération moins qu'adéquate,
-
attribution par les pouvoirs publics de droits relatifs aux sols et à leur utilisation moyennant une rémunération moins qu'adéquate,
-
fourniture d'électricité par les pouvoirs publics,
-
programme d'approvisionnement en eau bon marché;
C.
Octroi d'aides au développement ou de bonifications d'intérêts au secteur textile:
-
fonds spécial «Go Global»,
-
fonds de promotion commerciale pour l'agriculture, l'industrie légère et les produits textiles;
D.
Mécanismes de réduction et d'exonérations fiscales directes:
-
exonération de l'impôt sur les bénéfices pour les entreprises (d'investissement) étrangères,
-
exonération fiscale des revenus provenant des dividendes versés aux entreprises résidentes qualifiées,
-
réduction de l'impôt sur les bénéfices pour les sociétés considérées comme des entreprises de hautes ou de nouvelles technologies,
-
réduction de l'impôt sur les bénéfices dans les zones économiques spéciales,
-
réduction de l'impôt sur les bénéfices pour les entreprises axées sur l'exportation,
-
crédits d'impôt allant jusqu'à 40 % de la valeur d'achat d'équipements de fabrication nationale;
E.
Régimes concernant la fiscalité indirecte et les droits à l'importation:
-
exonération de la taxe sur la valeur ajoutée (TVA) et remises de droits à l'importation pour l'usage d'équipements importés,
-
remises de TVA sur les acquisitions d'équipements de fabrication chinoise réalisées par les sociétés à capitaux étrangers (SCE);
F.
Autres programmes régionaux/provinciaux:
-
exonérations fiscales (et autres) dans les zones de développement de la province de Jiangsu,
-
incitations fiscales dans la ville de Changzhou,
-
loyers préférentiels dans la ville de Changzhou,
-
programmes d'incitations à l'exportation dans la province de Zhejiang,
-
subventions à l'innovation technologique dans la province de Zhejiang,
-
incitations en matière d'impôts et de droits dans les zones de développement de la province de Guangdong,
-
incitations à l'exportation dans la province de Guangdong,
-
remboursement des frais juridiques dans la province de Guangdong,
-
programme de fonds (spéciaux) destinés à soutenir les activités de commerce extérieur dans la province de Guangdong,
-
bonifications d'intérêts sur les prêts en faveur de projets d'innovation technologique dans la province de Guangdong,
-
taux d'imposition préférentiels dans les zones de développement de la province de Shanghai,
-
infrastructure préférentielle dans la province de Shanghai,
-
politiques de prêt et fiscales en faveur des entreprises axées sur l'exportation dans la province de Shanghai.
(76)
La Commission a enquêté sur tous les régimes visés dans la plainte. Pour chacun, il a été évalué si, conformément aux dispositions de l'article 3 du règlement de base, il pouvait être établi que les pouvoirs publics chinois avaient offert une contribution financière et qu'un avantage avait été conféré aux producteurs-exportateurs de l'échantillon. L'enquête a révélé qu'en l'espèce tout avantage constaté pour les régimes examinés était inférieur au seuil de minimis applicable visé à l'article 14, paragraphe 5, du règlement de base (3). Il n'est donc pas jugé nécessaire de déterminer si les différents régimes sont passibles de mesures compensatoires.
Des informations détaillées sur les régimes et les taux d'avantage correspondants pour chaque société sont mentionnées ci-dessous.
3.1.2. Régimes spécifiques
Régimes non utilisés par les producteurs-exportateurs chinois retenus dans l'échantillon durant la période d'enquête
(77)
Il a été constaté que les régimes ci-dessous n'avaient pas été utilisés par les producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois retenus dans l'échantillon durant la période d'enquête; aucun avantage n'a dès lors pu être établi.
-
Fourniture de PTA et de MEG moyennant une rémunération moins qu'adéquate.
-
Fourniture d'électricité par les pouvoirs publics moyennant une rémunération moins qu'adéquate.
-
Fourniture d'eau bon marché par les pouvoirs publics moyennant une rémunération moins qu'adéquate.
-
Fonds spécial «Go Global».
-
Fonds de promotion commerciale pour l'agriculture, l'industrie légère et les produits textiles.
-
Exonération de l'impôt sur les bénéfices pour les entreprises (d'investissement) étrangères.
-
Réduction de l'impôt sur les bénéfices pour les sociétés considérées comme des entreprises de hautes ou de nouvelles technologies.
-
Réduction de l'impôt sur les bénéfices dans les zones économiques spéciales.
-
Réduction de l'impôt sur les bénéfices pour les entreprises axées sur l'exportation.
-
Crédits d'impôt allant jusqu'à 40 % de la valeur d'achat d'équipements de fabrication nationale.
-
Autres programmes régionaux/provinciaux.
(78)
En ce qui concerne la fourniture de PTA et de MEG moyennant une rémunération moins qu'adéquate, la plainte laissait entendre que les pouvoirs publics chinois contrôlent certaines industries et certains produits en amont afin de fournir des intrants à prix avantageux aux producteurs de fibres discontinues de polyesters, à savoir le PTA et le MEG. Ainsi, ces producteurs reçoivent des subventions passibles de mesures compensatoires par l'achat, auprès d'entreprises publiques, de PTA et de MEG fabriqués par l'État à des prix inférieurs à ceux du marché, et donc moyennant une rémunération moins qu'adéquate.
(79)
Toutefois, l'enquête a révélé que les producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois importaient majoritairement leurs intrants de PTA et de MEG pour fabriquer des fibres discontinues de polyesters destinées à l'exportation sous un régime de perfectionnement actif.
(80)
Par conséquent, aucune subvention n'a pu être établie pour les sociétés de l'échantillon sous ce régime présumé.
(81)
Après l'information des parties, le plaignant a relevé que la Commission n'avait donné qu'une analyse partielle pour un régime de subvention non utilisé par les producteurs-exportateurs chinois repris dans l'échantillon au cours de la période couverte par l'enquête, à savoir la fourniture de PTA/MEG à des prix subventionnés. En ce qui concerne ce régime, le plaignant a fait valoir que la façon dont l'échantillon a été établi et le fait qu'un important producteur de fibres discontinues de polyesters en Chine n'était pas couvert par l'enquête a exercé une incidence sur la détermination des subventions pour ce régime.
(82)
Comme expliqué aux considérants 16 et 18 ci-dessus, sur les 23 producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois ayant coopéré à l'enquête, la Commission a sélectionné un échantillon comprenant les cinq plus grands producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs, qui était considéré comme représentatif au sens de l'article 27 du règlement de base. Le producteur chinois auquel le plaignant faisait référence et qui n'était pas compris dans l'échantillon n'exportait pas de fibres discontinues de polyesters vers l'Union en quantités importantes durant la période couverte par l'enquête. Par conséquent, la non-inclusion de ce producteur n'affectait pas la représentativité de l'échantillon et n'a pas eu d'effet significatif sur les conclusions concernant le régime de subvention en question.
(83)
La Commission confirme avoir sollicité des informations et des réponses concernant tous les régimes de subvention allégués dans la plainte, y compris ceux mentionnés par le plaignant dans ses observations sur l'information des parties, mais qu'il s'est avéré que ces régimes n'étaient pas utilisés par les producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs repris dans l'échantillon. Au considérant 78, la Commission a donné des détails supplémentaires sur la fourniture de PTA/MEG moyennant une rémunération moins qu'adéquate, étant donné que ce régime de subvention figurait comme allégation majeure dans la plainte, ce qui en faisait éventuellement une subvention importante passible de mesures compensatoires.
Régimes utilisés par les producteurs-exportateurs chinois retenus dans l'échantillon durant la période d'enquête
3.1.3. Prêts préférentiels à l'industrie des fibres discontinues de polyesters
(84)
Le plaignant a allégué que les producteurs de fibres discontinues de polyesters bénéficient de prêts à faible taux d'intérêt (subventionnés) de la part des banques d'investissement publiques et des banques commerciales d'État, conformément à la politique chinoise visant à fournir une aide financière pour encourager et soutenir la croissance et le développement de l'industrie textile et des fibres chimiques.
a) Base juridique
(85)
Les dispositions légales suivantes prévoient l'octroi de prêts préférentiels en Chine: la loi de la République populaire de Chine sur les banques commerciales (la loi sur les banques), les règles générales sur les prêts promulguées par la Banque populaire de Chine (PBOC) le 28 juin 1996 et la décision no 40 du Conseil des affaires de l'État.
b) Calcul du montant de la subvention
(86)
L'article 6, point b), du règlement de base dispose que l'avantage procuré par un prêt préférentiel correspond à la différence entre le montant de l'intérêt effectivement payé et le montant qui serait payé sur un prêt commercial comparable que l'entreprise pourrait obtenir sur le marché. La Commission a établi une référence de marché pour les prêts commerciaux comparables.
(87)
La référence a été calculée sur la base des taux d'intérêt chinois, ajustés pour tenir compte du risque de marché normal [c'est-à-dire qu'il a été considéré que toutes les sociétés chinoises se verraient uniquement attribuer la cote la plus élevée des obligations de moindre qualité (BB à Bloomberg), et une prime appropriée escomptée sur les obligations émises par les sociétés auxquelles avait été attribuée cette cote a été appliquée au taux d'intérêt standard de la Banque populaire de Chine].
(88)
L'avantage conféré aux producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs a été calculé sur la base du différentiel de taux d'intérêt, exprimé en pourcentage et multiplié par l'encours de la dette, qui correspond à la remise d'intérêts pendant la période d'enquête. Ce montant a ensuite été réparti sur le chiffre d'affaires total des ventes réalisé par les producteurs-exportateurs ayant coopéré.
c) Conclusion
(89)
L'avantage établi pour ce régime est compris entre 0 et 0,50 %.
3.1.4. Attribution de droits relatifs à l'utilisation du sol moyennant une rémunération moins qu'adéquate
a) Base juridique
(90)
L'octroi du droit d'utilisation du sol en Chine est régi par la loi sur l'administration des sols de la République populaire de Chine et la loi sur les droits immobiliers de la République populaire de Chine.
b) Mise en œuvre pratique
(91)
L'article 2 de la loi sur l'administration des sols dispose que tous les terrains appartiennent à l'État, puisque, conformément à la constitution chinoise et aux dispositions juridiques applicables, la terre est la propriété collective du peuple chinois. Aucune parcelle ne peut être vendue, mais des droits d'utilisation du sol peuvent être octroyés conformément à la loi. Les pouvoirs publics peuvent attribuer ces droits au moyen d'appels d'offres publics, de soumissions ou d'enchères.
c) Conclusions de l'enquête
(92)
Les producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs ayant coopéré ont communiqué des informations concernant les terrains qu'ils détiennent et les contrats/certificats afférents aux droits d'utilisation des sols, mais aucune donnée n'a été fournie par les autorités chinoises sur la fixation des prix des droits d'utilisation des sols.
d) Calcul du montant de la subvention
(93)
Attendu qu'il a été conclu que la situation en Chine en ce qui concerne les droits d'utilisation du sol n'est pas déterminée par le marché, il semble qu'aucune référence privée ne soit disponible en Chine. Il n'est donc pas possible de procéder à un ajustement des coûts ou des prix dans ce pays. Dans ces conditions, il est considéré qu'il n'existe pas de marché en Chine et, conformément à l'article 6, point d) ii), du règlement de base, une référence externe doit être utilisée pour mesurer le montant de l'avantage conféré. Étant donné que les pouvoirs publics chinois n'ont pas soumis de proposition de référence externe, la Commission a dû se fonder sur les données disponibles pour établir une référence externe appropriée. Il a été jugé approprié, à cet égard, d'utiliser des informations provenant du territoire douanier distinct de Taïwan comme référence appropriée pour les motifs énoncés au considérant 94 ci-dessous.
(94)
La Commission estime que les prix des terrains à Taïwan constituent la meilleure variable de substitution pour les régions d'implantation en Chine des producteurs-exportateurs ayant coopéré. La majorité des producteurs-exportateurs sont établis dans la partie orientale de la Chine, dans des zones développées à produit intérieur brut (PIB) élevé, elles-mêmes situées dans des provinces à forte densité de population.
(95)
Le montant de la subvention passible de mesures compensatoires est calculé en termes d'avantage conféré aux bénéficiaires, tel que constaté et déterminé pour la période d'enquête. Cet avantage est établi en prenant en considération la différence entre le montant payé par chaque société en contrepartie des droits d'utilisation du sol et le montant qui aurait normalement dû être acquitté sur la base du point de référence taïwanais.
(96)
Pour effectuer ce calcul, la Commission s'est basée sur le prix moyen du terrain au mètre carré établi pour Taïwan, corrigé pour tenir compte de la dépréciation de la monnaie et de l'évolution du PIB à compter des dates de conclusion des contrats relatifs aux droits d'utilisation du sol. Les informations concernant les prix des terrains industriels proviennent du site web du bureau du développement industriel du ministère des affaires économiques de Taïwan. La dépréciation monétaire et l'évolution du PIB pour Taïwan ont été calculées sur la base des taux d'inflation et de l'évolution du PIB par habitant à prix courants en dollars des États-Unis (USD) pour Taïwan, tels qu'ils ont été publiés par le Fonds monétaire international en 2011 dans ses perspectives de l'économie mondiale. Conformément à l'article 7, paragraphe 3, du règlement de base, le montant de cette subvention (numérateur) a été imputé à la période d'enquête sur la base d'une durée normale du droit d'utilisation du sol à des fins industrielles en Chine, c'est-à-dire cinquante ou soixante-dix ans. Ce montant a été réparti sur le chiffre d'affaires total des ventes réalisé au cours de la période d'enquête par les producteurs-exportateurs retenus dans l'échantillon, car la subvention n'est pas subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
e) Conclusion
(97)
L'avantage établi pour ce régime est compris entre 0,02 et 0,82 %.
3.1.5. Mécanismes de réduction et d'exonérations fiscales directes
3.1.5.1. Exonération fiscale des revenus provenant des dividendes versés aux entreprises résidentes qualifiées
a) Base juridique
(98)
Les bases juridiques de cette exonération fiscale des revenus provenant de dividendes sont les articles 25 et 26 de la loi sur l'IRS et l'article 83 des modalités d'application de la loi sur l'IRS.
b) Mise en œuvre pratique
(99)
Ce programme consiste en un traitement fiscal préférentiel accordé aux entreprises résidentes chinoises qui sont actionnaires dans d'autres entreprises résidentes chinoises sous la forme d'une exonération fiscale sur les revenus tirés de certains dividendes, bonus et autres participations pour les sociétés mères résidentes.
c) Conclusions de l'enquête
(100)
Sur la déclaration fiscale de deux producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs de l'échantillon, un montant est exonéré de l'impôt sur les revenus. Ce montant figure sous «Dividendes, bonus et autres revenus provenant de prises de participation des sociétés résidentes éligibles» conformément aux conditions de l'annexe 5 de la déclaration fiscale (déclaration annuelle des avantages fiscaux). Aucun impôt sur les bénéfices n'a été acquitté sur ces montants par les entreprises concernées.
d) Calcul du montant de la subvention
(101)
Le montant de la subvention passible de mesures compensatoires est calculé en termes d'avantage conféré aux bénéficiaires, tel que constaté et déterminé pour la période d'enquête. Cet avantage correspond au montant total de l'impôt dû, y compris les dividendes versés par d'autres entreprises résidentes en Chine, après déduction des sommes déjà versées compte tenu de l'exonération des dividendes. En application de l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant (numérateur) a été réparti sur le chiffre d'affaires total des ventes réalisées au cours de la période d'enquête par les producteurs-exportateurs ayant coopéré, car la subvention n'est pas subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
e) Conclusion
(102)
L'avantage établi pour ce régime est compris entre 0 et 0,06 %.
3.1.6. Régimes concernant la fiscalité indirecte et les droits à l'importation
3.1.6.1. Exonération de la TVA et remises de droits à l'importation pour l'usage d'équipements importés
a) Base juridique
(103)
Le programme s'appuie sur un ensemble de dispositions juridiques, à savoir la circulaire no 37/1997 du Conseil des affaires de l'État sur l'adaptation des régimes fiscaux applicables aux importations d'équipements (Guo Fa, no 37/1997), la communication [2008] no 43 du ministère des finances, de l'administration générale des douanes et de l'administration fiscale nationale, l'avis no 316/2006, du 22 février 2006, de la Commission nationale pour le développement et la réforme (NDRC) sur les questions concernant la gestion de la lettre de confirmation relative aux projets nationaux ou bénéficiant de financements étrangers dont le développement est encouragé par l'État, et le catalogue 2008 des articles d'importation pour lesquels les sociétés à capitaux étrangers (SCE) ou les entreprises nationales ne peuvent bénéficier d'une exonération de droits.
b) Mise en œuvre pratique
(104)
Ce programme accorde une exonération de TVA et de droits à l'importation aux SCE ou aux entreprises nationales pour les importations de biens d'équipement utilisés dans leur production. Afin de bénéficier de l'exonération, ledit bien ne peut figurer dans une liste d'équipements non éligibles et l'entreprise candidate à l'exonération doit obtenir auprès des autorités chinoises ou de la NDRC un «certificat de projets encouragés par l'État» délivré en vertu de la législation pertinente en matière d'investissements, d'impôts et de douanes.
c) Conclusions de l'enquête
(105)
Quatre des producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois retenus dans l'échantillon ont déclaré une exonération de TVA et de droits à l'importation pour les biens d'équipement importés.
d) Calcul du montant de la subvention
(106)
Le montant de la subvention passible de mesures compensatoires est calculé en termes d'avantage conféré aux bénéficiaires, tel que constaté et déterminé pour la période d'enquête. Cet avantage est établi en prenant en considération le montant de l'exonération de TVA et de droits sur les importations d'équipements. L'avantage reçu a été amorti sur la durée de vie de l'équipement selon les procédures comptables normales de la société concernée. En application de l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant (numérateur) a été réparti sur le chiffre d'affaires total des ventes réalisées au cours de la période d'enquête par les producteurs-exportateurs ayant coopéré, car la subvention n'est pas subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
e) Conclusion
(107)
L'avantage établi pour ce régime est compris entre 0 et 0,45 %.
3.1.6.2. Remises de TVA sur les acquisitions d'équipements de fabrication chinoise réalisées par les SCE
a) Base juridique
(108)
Le programme s'appuie sur un ensemble de dispositions juridiques, à savoir la circulaire no 171/1999 de l'administration fiscale nationale du 20 septembre 1999 sur la suspension des mesures provisoires pour l'administration des remboursements de TVA pour l'achat d'équipement de fabrication nationale par les SCE et la communication [2008] no 176 du ministère des finances et de l'administration fiscale nationale sur la fin de l'application de la politique de remboursement de la TVA aux entreprises à capitaux étrangers pour l'acquisition d'équipements de fabrication nationale.
b) Mise en œuvre pratique
(109)
Ce programme confère des avantages sous la forme d'un remboursement de la TVA acquittée par les SCE à l'achat d'équipements produits au niveau national. Les équipements ne doivent pas figurer dans le catalogue des équipements ne pouvant bénéficier d'une exonération et leur valeur ne peut excéder la limite totale d'investissement fixée pour une SCE conformément aux «mesures administratives temporaires concernant l'achat d'équipements de fabrication nationale».
c) Conclusions de l'enquête
(110)
Deux producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs de l'échantillon ont soumis des informations détaillées sur ce régime, dont le montant de l'avantage perçu.
d) Calcul du montant de la subvention
(111)
Le montant de la subvention passible de mesures compensatoires est calculé en termes d'avantage conféré aux bénéficiaires, tel que constaté et déterminé pour la période d'enquête. Cet avantage est établi en prenant en considération le remboursement de la TVA acquittée à l'achat d'équipements de fabrication nationale. L'avantage reçu a été amorti sur la durée de vie de l'équipement conformément à la pratique courante dans l'industrie concernée.
e) Conclusion
(112)
L'avantage établi pour ce régime est compris entre 0 et 0,01 %.
3.1.7. Autres programmes régionaux/provinciaux
(113)
L'enquête a confirmé qu'aucun avantage n'avait été reçu au titre des régimes mentionnés au considérant 75 par les sociétés retenues dans l'échantillon durant la période d'enquête.
3.1.8. Montant des subventions
(114)
Le montant des subventions au sens du règlement antisubventions de base, exprimé sur une base ad valorem, s'échelonne entre 0,76 et 1,77 % pour les producteurs-exportateurs chinois.
(115)
Après l'information des parties, le plaignant a fait valoir que la façon dont la Commission avait calculé la fourchette de la marge de subvention totale n'était pas claire. La fourchette des subventions agrégées totales pour les producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois exprimées sur une base ad valorem indiquée au considérant 114 représente la marge de subvention totale inférieure et supérieure des cinq producteurs-exportateurs/groupes de producteurs-exportateurs chinois repris dans l'échantillon.
3.1.9. Conclusions sur la Chine
(116)
Compte tenu des montants de minimis des subventions passibles de mesures compensatoires accordées aux producteurs-exportateurs chinois, il convient de ne pas imposer de mesures à l'importation des fibres discontinues de polyesters originaires de Chine. Il a été conclu que l'enquête devait être close pour ce qui est des importations provenant de la République populaire de Chine, conformément à l'article 14, paragraphe 3, du règlement de base.
3.2. INDE
3.2.1. Généralités
(117)
Sur la base des informations contenues dans la plainte et des réponses au questionnaire de la Commission, les régimes ci-après, dans le cadre desquels des subventions auraient été octroyées par les pouvoirs publics indiens, ont fait l'objet d'une enquête:
1)
le régime de crédits de droits à l'exportation;
2)
le régime des produits cibles;
3)
le régime des autorisations préalables;
4)
le régime de ristourne de droits;
5)
le régime des droits préférentiels à l'importation de biens d'équipement;
6)
les réductions et exonérations d'impôts et de droits dans les unités axées sur l'exportation (EOU) et les zones économiques spéciales (SEZ);
7)
le régime de crédits à l'exportation;
8)
le régime de l'exonération de l'impôt sur les bénéfices;
9)
le régime d'incitation à l'accroissement des exportations;
10)
le régime d'autorisation d'importation en franchise de droits;
11)
le régime d'aide au développement du marché et garanties de prêt;
12)
le régime d'encouragement à l'investissement en capital des pouvoirs publics du Gujarat;
13)
le régime d'exonération de la taxe sur les ventes et le régime d'exonération de la taxe sur l'électricité du Gujarat;
14)
le régime d'incitations de l'État du Bengale occidental - incitations et avantages fiscaux, y compris subventions et exonération de la taxe sur les ventes;
15)
le régime d'incitations du gouvernement du Maharashtra, y compris le régime d'exonération de l'impôt sur l'électricité et la subvention à la promotion industrielle.
Régimes de subvention utilisés par les producteurs-exportateurs indiens soumis à l'enquête durant la période d'enquête
(118)
L'enquête a conclu que, durant la période couverte par l'enquête, les régimes suivants avaient conféré des avantages aux producteurs-exportateurs contrôlés:
1)
le régime de crédits de droits à l'exportation («FMS»);
2)
le régime des produits cibles («FPS»);
3)
le régime de ristourne de droits («DDS»);
4)
le régime des autorisations préalables («AAS»);
5)
le régime d'autorisation d'importation en franchise de droits («DFIA»);
6)
le régime des droits préférentiels à l'importation des biens d'équipement («EPCGS»);
7)
le régime d'incitations du gouvernement du Maharashtra («PSI»).
(119)
Les régimes visés aux points 1), 2), 4), 5) et 6) du considérant 118 ci-dessus reposent sur la loi de 1992 relative au développement et à la réglementation du commerce extérieur (loi no 22 de 1992), entrée en vigueur le 7 août 1992 (ci-après la «loi sur le commerce extérieur»). Cette loi autorise les pouvoirs publics indiens à publier des déclarations concernant la politique en matière d'importation et d'exportation. Celles-ci sont résumées dans des documents intitulés «Politique du commerce extérieur», publiés tous les cinq ans par le ministère du commerce et régulièrement actualisés. Le document «Politique du commerce extérieur» pertinent pour la période d'enquête de la présente enquête est celui couvrant la période 2009-2014 (ci-après le «FTP 09-14»). En outre, les pouvoirs publics indiens définissent également les procédures régissant le FTP 09-14 dans un manuel de procédures intitulé «Handbook of Procedures, Volume I» (ci-après le «HOP I 09-14»). Ce manuel de procédures est régulièrement mis à jour.
(120)
Le régime DDS visé au point 3) du considérant 118 ci-dessus s'appuie sur la section 75 de la loi sur les douanes de 1962, sur la section 37 de la loi relative aux accises centrales de 1944, sur les sections 93A et 94 de la loi relative aux finances de 1994 et sur le règlement relatif à la ristourne des droits de douane, des droits d'accises centrales et des taxes sur les services de 1995. Les taux de ristourne sont publiés régulièrement.
(121)
Le régime PSI visé au point 7) ci-dessus repose sur le «régime d'incitations» des pouvoirs publics du Maharashtra de 2007, résolution no PSI-1707/(CR-50)/IND-8, datée du 30 mars 2007.
3.2.2. Le régime de crédits de droits à l'exportation («FMS»)
a) Base juridique
La description détaillée du régime FMS figure au paragraphe 3.14 du document FTP 09-14 ainsi qu'au paragraphe 3.8 du document HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(122)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre pratique
(123)
Dans le cadre de ce régime, les exportations de tous les produits - dont les exportations de fibres discontinues de polyesters - vers les pays visés aux tableaux 1 et 2 de l'appendice 37(C) du document HOP I 09-14 peuvent bénéficier d'un crédit de droits équivalant à 3 % de la valeur fab. À compter du 1er avril 2011, les exportations de tous les produits vers les pays visés au tableau 3 de l'appendice 37(C) («Special Focus Markets») peuvent bénéficier d'un crédit de droits équivalant à 4 % de la valeur fab. Certains types d'activités d'exportation sont exclus du bénéfice de ce régime, par exemple les exportations de biens importés ou transbordés, les opérations assimilées à des exportations, les exportations de services et le chiffre d'affaires réalisé à l'exportation par des unités opérant dans des zones économiques spéciales/zones axées sur l'exportation. Sont également exclus de ce régime certains types de produits, tels que les diamants, les métaux précieux, les minerais, les céréales, le sucre et les produits pétroliers.
(124)
Les crédits de droits au titre de ce régime sont librement transférables et restent valables pendant une période de vingt-quatre mois à compter de la date de délivrance de l'attestation donnant droit au bénéfice du régime. Ils peuvent être utilisés pour le paiement de droits de douane sur des importations ultérieures de tout type d'intrants ou de biens, y compris des biens d'équipement.
(125)
L'attestation donnant droit au bénéfice du régime est délivrée par le port à partir duquel les exportations ont été effectuées et après la réalisation des exportations ou l'expédition des marchandises. Tant que le plaignant fournit aux autorités copie de tous les documents d'exportation pertinents (par exemple, la commande à l'exportation, les factures, l'avis d'expédition ou des attestations bancaires confirmant la réalisation de l'exportation), les pouvoirs publics indiens ne peuvent pas revenir sur la décision d'octroi des crédits de droits.
(126)
Quatre des producteurs-exportateurs contrôlés ont utilisé ce régime durant la période d'enquête.
(127)
À la suite de l'information des parties, trois des producteurs-exportateurs indiens repris dans l'échantillon ont fait valoir que, bien qu'étant éligibles pour bénéficier du régime, ils ne l'avaient nullement demandé pour les ventes à l'exportation vers l'Union et qu'aucune conclusion ne pouvait donc être tirée quant au bénéfice de cet avantage. De même, ils ont fait valoir que le régime FMS est géographiquement lié à des pays ne faisant pas partie de l'Union et n'est dès lors pas passible de mesures compensatoires par l'Union. À cet égard, les visites de vérification ont confirmé que le bénéfice du régime FMS a été demandé pour des exportations vers des pays tiers étant donné que ce régime concerne principalement les exportations effectuées vers des pays tiers. Les producteurs-exportateurs en question n'étaient toutefois pas en mesure de contester soit la mise en œuvre pratique du régime telle que décrite aux considérants 123 à 125, soit que le bénéfice du régime FMS peut être utilisé pour le produit concerné, à savoir que les crédits de droits dans le cadre du régime FMS sont librement transférables et peuvent servir au paiement de droits de douane lors d'importations ultérieures de tous intrants ou produits, y compris des biens d'équipements. Plus particulièrement, la partie ne pouvait contester le fait que les crédits de droits conférés dans le cadre du régime FMS aux exportations vers des pays tiers éligibles peuvent servir à acquitter les droits à l'importation payables sur des intrants incorporés dans le produit concerné exporté vers l'Union.
(128)
Enfin, ces avantages sont inscrits en tant que recette dans les comptes de la société aux dates auxquelles les transactions d'exportation ont lieu, démontrant que le droit au bénéfice est créé au moment de la transaction d'exportation et qu'il ne fait nul doute que le crédit de droits obtenu sera utilisé à un stade ultérieur. Par conséquent, cet argument a dû être rejeté.
d) Conclusion concernant le régime de crédits de droits à l'exportation
(129)
Ce régime accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Les crédits FMS constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens puisque, en définitive, ils sont utilisés pour acquitter les droits à l'importation, les pouvoirs publics indiens abandonnant ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, ils confèrent un avantage à l'exportateur en améliorant ses liquidités.
(130)
Par ailleurs, le régime FMS est subordonné, en droit, aux résultats à l'exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au titre de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(131)
Ce régime ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles strictes énoncées à l'annexe I, point i), à l'annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l'annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Rien n'oblige l'exportateur à consommer réellement les intrants importés en franchise de droits dans le processus de production, et le montant des crédits n'est pas calculé en fonction de la quantité réelle d'intrants utilisée. Il n'existe aucun système ni aucune procédure permettant de vérifier quels intrants ont été consommés dans le processus de production du produit exporté ou s'il y a eu versement excessif de droits à l'importation au sens de l'annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. Les exportateurs peuvent bénéficier des avantages du FMS, qu'ils importent ou non des intrants. Pour bénéficier du régime, un exportateur doit simplement exporter des marchandises, mais n'est pas tenu d'apporter la preuve qu'un intrant a été importé. Par conséquent, même les exportateurs dont tous les intrants sont d'origine nationale et qui n'importent aucun des produits utilisés comme intrants peuvent bénéficier des avantages du régime FMS. En outre, un exportateur peut utiliser les crédits de droits à l'exportation FMS pour importer des biens d'équipement, alors que ces derniers ne sont pas couverts par les systèmes autorisés de ristourne visés à l'annexe I, point i), du règlement de base, car ils ne sont pas consommés dans le processus de fabrication des produits exportés.
e) Calcul du montant de la subvention
(132)
Le montant des subventions passibles de mesures compensatoires a été calculé en fonction de l'avantage conféré au bénéficiaire, tel qu'il a été constaté au cours de la période d'enquête et comptabilisé par le producteur-exportateur ayant coopéré sur la base des droits constatés en tant que revenu au stade de l'opération d'exportation. Conformément à l'article 7, paragraphes 2 et 3, du règlement de base, ce montant de subvention (numérateur) a été réparti sur le chiffre d'affaires réalisé à l'exportation au cours de la période d'enquête en tant que dénominateur approprié, car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(133)
Le taux de subvention établi à l'égard de ce régime au cours de la période d'enquête pour les quatre sociétés concernées se monte à 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % et 0,63 % respectivement.
3.2.3. Le régime des produits cibles («FPS»)
a) Base juridique
(134)
La description détaillée de ce régime figure aux points 3.15 à 3.17 du document FTP 09-14 et aux chapitres 3.9 à 3.11 du document HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(135)
Conformément au paragraphe 3.15.2 du document FTP 09-14, les exportateurs des produits notifiés figurant à l'appendice 37D du document HOP I 09-14 peuvent bénéficier de ce régime.
c) Mise en œuvre pratique
(136)
Un exportateur des produits inclus sur la liste de l'appendice 37D du document HOP I 09-14 peut demander à bénéficier de crédits de droits au titre du régime des produits cibles équivalant à 2 % ou 5 % de la valeur fab des exportations. Le produit concerné soumis à l'enquête est mentionné au tableau 1 de l'appendice 37D et peut bénéficier d'un crédit de droits de 2 %.
(137)
Ce régime est un système post-exportation, c'est-à-dire qu'une société doit exporter pour pouvoir en bénéficier. En conséquence, la société remplit une demande en ligne qu'elle soumet à l'autorité compétente, avec copies de la commande et de la facture à l'exportation, le reçu de la banque indiquant le paiement des frais de dossier, une copie de l'avis d'expédition et un certificat de la banque attestant la réception du paiement ou un certificat de remise de fonds étranger dans le cas de négociation directe de documents. Lorsque l'original du connaissement et/ou les certificats de la banque ont été soumis pour demander de bénéficier des avantages d'un autre régime, la société peut fournir des copies qu'elle a elle-même certifiées conformes en mentionnant l'autorité compétente à laquelle les documents originaux ont été envoyés. La demande de crédits au titre de ce régime, remplie en ligne, peut couvrir jusqu'à 50 avis d'expédition.
(138)
Il a aussi été constaté qu'en vertu des normes comptables indiennes, les crédits de droits au titre de ce régime peuvent être inscrits en tant que recettes dans les comptes commerciaux, selon les principes de la comptabilité d'exercice, une fois l'obligation d'exportation satisfaite. Ces crédits peuvent être utilisés pour acquitter les droits de douane dus lors de toute importation ultérieure de marchandises, à l'exception des biens d'équipement et des biens soumis à des restrictions à l'importation. Les produits ainsi importés peuvent être vendus sur le marché intérieur (ils sont alors soumis à la taxe sur les ventes) ou être utilisés d'une autre manière. Les crédits au titre de ce régime sont librement transférables et ont une validité de 24 mois à compter de la date de leur octroi.
(139)
Les cinq producteurs-exportateurs contrôlés ont utilisé ce régime durant la période d'enquête.
(140)
Après l'information des parties, trois des producteurs-exportateurs indiens retenus dans l'échantillon ont fait valoir que, bien qu'étant éligibles pour bénéficier du régime, ils ne l'avaient pas demandé pour au moins certaines ventes à l'exportation et qu'aucune conclusion ne pouvait donc être tirée quant au bénéfice de cet avantage. Néanmoins, les producteurs-exportateurs en question n'étaient pas en mesure de contester soit la mise en œuvre pratique du régime telle que décrite aux considérants 123 à 125, soit que le bénéfice du régime FMS peut être utilisé pour le produit concerné, à savoir que les crédits de droits dans le cadre du régime FMS sont librement transférables et peuvent servir au paiement de droits de douane lors d'importations ultérieures de tous intrants ou produits, y compris des biens d'équipements. Il est rappelé que ces avantages sont inscrits en tant que recettes dans les comptes de la société aux dates auxquelles les opérations d'exportation ont lieu, démontrant que le droit au bénéfice est créé au moment de l'opération d'exportation et qu'il ne fait nul doute que le crédit de droits obtenu sera utilisé à un stade ultérieur.
d) Conclusion sur le FPS
(141)
Ce régime accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Les crédits octroyés en vertu de ce régime constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens, puisqu'ils sont utilisés en définitive pour acquitter des droits à l'importation, le gouvernement abandonnant ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, ce régime confère un avantage à l'exportateur en améliorant ses liquidités.
(142)
Par ailleurs, le FPS est subordonné en droit aux résultats à l'exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 4, point a), du règlement de base.
(143)
Ce régime ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne de droits ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base, car il ne satisfait pas aux règles établies à l'annexe I, point i), ainsi qu'aux annexes II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. En particulier, rien n'oblige l'exportateur à consommer réellement les intrants importés en franchise de droits dans le processus de production et le montant des crédits n'est pas calculé en fonction de la quantité réelle d'intrants utilisée. De plus, il n'existe aucun système ou procédure permettant de vérifier quels intrants ont été consommés dans le processus de production du produit exporté ou s'il y a eu versement excessif de droits à l'importation au sens de l'annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. Enfin, les exportateurs peuvent bénéficier de ce régime, qu'ils importent ou non des intrants. Pour bénéficier du régime, un exportateur doit simplement exporter des marchandises, mais n'est pas tenu d'apporter la preuve qu'un intrant a été importé. Par conséquent, même les exportateurs dont tous les intrants sont d'origine nationale et qui n'importent aucun des produits utilisés comme intrants peuvent bénéficier des avantages du régime.
e) Calcul du montant de la subvention
(144)
Conformément à l'article 3, paragraphe 2, et à l'article 5 du règlement de base, le montant des subventions passibles de mesures compensatoires a été calculé en termes d'avantage conféré au bénéficiaire, tel que constaté pour la période d'enquête. À cet égard, il a été considéré que l'avantage était obtenu au moment de l'opération d'exportation effectuée sous couvert du régime. À cet instant, les pouvoirs publics indiens peuvent renoncer à percevoir les droits de douane, ce qui constitue une contribution financière au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Une fois que les autorités douanières ont délivré un avis d'expédition indiquant, entre autres, le montant du crédit à octroyer au titre du régime pour une opération d'exportation donnée, les pouvoirs publics indiens n'ont plus aucun moyen d'agir sur l'octroi ou non de la subvention. À la lumière de ce qui précède, il est jugé approprié de calculer l'avantage découlant du régime en additionnant les crédits obtenus pour les opérations d'exportation réalisées au titre de ce régime au cours de la période d'enquête.
(145)
Sur présentation de demandes dûment justifiées, les coûts nécessairement encourus pour obtenir la subvention ont été déduits des crédits afin d'obtenir le montant de la subvention (numérateur), conformément à l'article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base. Conformément à l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant de subvention a été réparti sur le chiffre d'affaires total réalisé à l'exportation au cours de la période d'enquête (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(146)
Les taux de subvention établis eu égard à ce régime pour les cinq sociétés concernées au cours de la période d'enquête étaient de 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % et 1,95 % respectivement.
3.2.4. Le régime de ristourne de droits («DDS»)
a) Base juridique
(147)
La description détaillée du régime DDS est contenue dans le règlement de 1995 relatif à la ristourne des droits de douane et des droits d'accises centrales, tel que modifié par des notifications successives.
b) Admissibilité
(148)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre pratique
(149)
Tout exportateur éligible peut demander à bénéficier d'une ristourne qui est calculée en pourcentage de la valeur fab des produits exportés dans le cadre de ce régime. Les taux de ristourne ont été établis par les pouvoirs publics indiens pour un certain nombre de produits, y compris le produit concerné. Ils sont déterminés sur la base de la quantité ou de la valeur moyenne des matériaux utilisés comme intrants dans la fabrication d'un produit et du montant moyen des droits payés sur les intrants. Ils sont applicables indépendamment du fait que les droits à l'importation aient été effectivement acquittés ou non. Le taux DDS pour le produit concerné durant la période d'enquête était de 3 % de la valeur fab jusqu'au 9 octobre 2012, de 2,1 % entre le 10 octobre 2012 et le 20 septembre 2013 et de 1,7 % à compter du 21 septembre 2013.
(150)
Pour pouvoir bénéficier des avantages octroyés par le régime, une société doit exporter. Au moment où les détails de l'expédition sont saisis sur le serveur des douanes (ICEGATE), il est indiqué que l'exportation a lieu dans le cadre du régime DDS et le montant DDS est fixé de manière irrévocable. Après que la société d'expédition a introduit le manifeste général d'exportation (Export General Manifest - EGM) et que le bureau des douanes a vérifié ce document par rapport aux données de l'avis d'expédition, toutes les conditions sont remplies pour autoriser le paiement du montant de la ristourne, par versement direct sur le compte bancaire de l'exportateur ou par chèque.
(151)
L'exportateur doit également apporter la preuve de la réalisation des recettes d'exportation au moyen d'une attestation bancaire (Bank Realisation Certificate - BRC). Ce document peut être fourni après que le montant de la ristourne a été payé, mais les pouvoirs publics indiens récupéreront le montant versé si l'exportateur ne soumet pas l'attestation bancaire dans un délai donné.
(152)
Le montant de la ristourne peut être utilisé à n'importe quelle fin.
(153)
Il a été constaté qu'en vertu des normes comptables indiennes la ristourne de droits peut être inscrite en tant que recette dans les comptes commerciaux, selon les principes de la comptabilité d'exercice, une fois l'obligation d'exportation satisfaite.
(154)
Deux des producteurs-exportateurs contrôlés ont utilisé le régime DDS durant la période d'enquête.
d) Conclusion concernant le régime DDS
(155)
Le régime DDS accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) i), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Une ristourne de droits est une contribution financière des pouvoirs publics indiens, car elle prend la forme d'un transfert direct de fonds par ces derniers. De plus, elle confère un avantage à l'exportateur en améliorant ses liquidités à des conditions qui ne sont pas disponibles sur le marché.
(156)
Le taux d'une ristourne de droits à l'exportation est déterminé par les pouvoirs publics indiens sur la base du produit concerné. Toutefois, bien que la subvention soit qualifiée de ristourne de droits, le régime ne présente pas les caractéristiques d'un système autorisé de ristourne ou d'un système de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Le paiement en espèces à l'exportateur n'est pas lié aux paiements réels des droits à l'importation sur des matières premières et ne constitue pas un crédit de droit utilisé pour acquitter les droits à l'importation passée ou future de matières premières.
(157)
Cela est confirmé par la circulaire no 24/2001 des pouvoirs publics indiens, qui indique clairement que «[les taux de ristourne de droits] ne sont pas liés à la structure de la consommation réelle d'intrants ni à l'incidence réelle sur les intrants d'un exportateur particulier ou des expéditions individuelles […]», et informe les autorités régionales que «les instances locales compétentes ne peuvent exiger aucun élément de preuve attestant des droits réellement acquittés sur les intrants importés ou d'origine nationale […] lors du dépôt [des demandes de ristourne] par les exportateurs».
(158)
Le paiement qui prend la forme d'un transfert direct de fonds par les autorités indiennes à la suite des exportations doit être considéré comme une subvention directe des autorités indiennes subordonnée aux résultats à l'exportation et est, dès lors, réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(159)
Sur la base de ce qui précède, il est conclu que le régime DDS est passible de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(160)
Conformément à l'article 3, paragraphe 2, et à l'article 5 du règlement de base, le montant des subventions passibles de mesures compensatoires a été calculé en termes d'avantage conféré au bénéficiaire, tel que constaté pour la période d'enquête. Il a été considéré, à ce sujet, que l'avantage est conféré au bénéficiaire au moment où une opération d'exportation est effectuée dans le cadre de ce régime. À cet instant, les pouvoirs publics indiens sont tenus de verser le montant de la ristourne de droits, ce qui constitue une contribution financière au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) i), du règlement de base. Une fois que les autorités douanières ont délivré un avis d'expédition indiquant, entre autres, le montant de la ristourne à octroyer pour une opération d'exportation donnée, les pouvoirs publics indiens n'ont plus aucun moyen d'agir sur l'octroi ou non de la subvention. À la lumière de ce qui précède, il est jugé approprié de calculer l'avantage découlant du DDS en additionnant les ristournes obtenues pour les opérations d'exportation réalisées au titre de ce régime au cours de la période d'enquête.
(161)
En application de l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ces montants ont été répartis sur le chiffre d'affaires total réalisé à l'exportation pour le produit concerné au cours de la période de l'enquête (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(162)
Compte tenu de ce qui précède, les taux de subvention établis à l'égard de ce régime pour les deux sociétés concernées au cours de la période d'enquête s'établissent à 0,24 % et 2,12 % respectivement.
3.2.5. Régime des autorisations préalables («AAS»)
a) Base juridique
(163)
La description détaillée de ce régime figure aux points 4.1.1 à 4.1.14 du document FTP 09-14 et aux chapitres 4.1 à 4.30 du document HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(164)
Le régime des autorisations préalables comporte six sous-régimes, décrits de manière plus détaillée au considérant 165. Ces sous-régimes se différencient, entre autres, par les critères d'admissibilité. Les sous-régimes «exportations physiques» et «besoins annuels» sont ouverts aux fabricants-exportateurs ainsi qu'aux négociants-exportateurs «liés» à des fabricants. Les fabricants-exportateurs qui approvisionnent un exportateur final peuvent prétendre au sous-régime «fournitures intermédiaires». Le sous-régime «exportations prévues» est ouvert aux entrepreneurs principaux qui approvisionnent les catégories visées au paragraphe 8.2 du document FTP 09-14, par exemple les fournisseurs d'une unité axée sur l'exportation. Enfin, les sociétés qui assurent l'approvisionnement intermédiaire en intrants de fabricants-exportateurs peuvent bénéficier des avantages liés aux «exportations prévues» dans le cadre des sous-régimes «bons d'approvisionnement par anticipation» («ARO») et «lettre de crédit adossé domestique».
c) Mise en œuvre pratique
(165)
Des autorisations préalables peuvent être délivrées dans les cas suivants:
a)
exportations physiques: il s'agit du sous-régime principal. Il permet l'importation en franchise de droits d'intrants nécessaires à la production d'un produit d'exportation spécifique. Dans ce contexte, le terme «physique» signifie que le produit d'exportation doit quitter le territoire indien. L'autorisation spécifie un quota d'importation et l'obligation d'exporter, y compris le type de produit d'exportation;
b)
besoins annuels: cette autorisation est liée non pas à un produit d'exportation spécifique, mais à un groupe de produits plus large (par exemple, les produits chimiques et connexes). Dans les limites d'un plafond déterminé par ses résultats à l'exportation antérieurs, le titulaire de l'autorisation peut importer, en franchise de droits, tout intrant destiné à la fabrication d'un produit, quel qu'il soit, appartenant au groupe de produits couvert par l'autorisation. Il peut exporter n'importe quel produit appartenant au groupe de produits visé dans lequel les intrants exonérés de droits ont été incorporés;
c)
fournitures intermédiaires: ce sous-régime couvre les cas dans lesquels deux sociétés décident de fabriquer un seul et même produit d'exportation en se partageant le processus de fabrication. Le fabricant-exportateur qui fabrique le produit intermédiaire peut importer des intrants en franchise de droits et obtenir, à cet effet, une autorisation préalable pour les intrants concernés. L'exportateur final termine le produit et est tenu de l'exporter;
d)
exportations prévues: ce sous-régime permet à un entrepreneur principal d'importer en franchise de droits des intrants nécessaires à la fabrication de produits destinés à être vendus en tant qu'«exportations prévues» aux catégories de clients visées au paragraphe 8.2, points b) à f), g), i) et j), du document FTP 09-14. Selon les pouvoirs publics indiens, il s'agit de transactions pour lesquelles les produits fournis ne quittent pas le pays. Un certain nombre de types d'approvisionnement sont considérés comme des exportations prévues à condition que les produits soient fabriqués en Inde. C'est le cas, par exemple, de l'approvisionnement d'unités axées sur l'exportation ou de sociétés implantées dans une zone économique spéciale («ZES»);
e)
bons d'approvisionnement par anticipation («ARO»): le titulaire de l'autorisation préalable qui a l'intention de s'approvisionner en intrants sur le marché local plutôt que de les importer directement a la possibilité de s'en procurer contre des ARO. Dans ce cas, les autorisations préalables sont validées en tant qu'ARO et endossées au profit du fournisseur local au moment de la livraison des intrants qui y sont mentionnés. L'endossement de ces bons permet au fournisseur local de bénéficier des avantages liés aux exportations prévues, définis au paragraphe 8.3 du document FTP 09-14 (autorisations préalables pour fournitures intermédiaires/exportations prévues, ristourne et remboursement du droit d'accises final sur les exportations prévues). Le mécanisme des ARO consiste à rembourser les impôts et les droits au fournisseur plutôt qu'à l'exportateur final sous la forme de ristournes/remboursements de droits. Le remboursement des impôts/droits est valable tant pour les intrants nationaux que pour les intrants importés;
f)
lettre de crédit adossé domestique: ce sous-régime couvre, lui aussi, les livraisons nationales à un titulaire d'autorisation préalable. Ce dernier peut demander à une banque d'ouvrir une lettre de crédit domestique au profit d'un fournisseur local. La banque n'impute sur l'autorisation pour les importations directes que le montant correspondant à la valeur et au volume des intrants obtenus dans le pays, et non importés. Le fournisseur local pourra prétendre aux avantages liés aux exportations prévues, définis au paragraphe 8.3 du document FTP 09-14 (autorisations préalables pour fournitures intermédiaires/exportations prévues, ristourne et remboursement du droit d'accises final sur les exportations prévues).
(166)
Au cours de la période d'enquête, trois sociétés contrôlées ont obtenu des avantages au titre des autorisations préalables en rapport avec le produit concerné. Ces sociétés ont fait usage des sous-systèmes susmentionnés aux points a), d) et e). Il n'est donc pas nécessaire de déterminer si les autres sous-régimes, non utilisés, sont passibles de mesures compensatoires.
(167)
À des fins de vérification par les autorités indiennes, le titulaire d'une autorisation préalable est légalement obligé de tenir «une comptabilité en bonne et due forme de la consommation et de l'utilisation des produits importés en franchise de droits/des biens achetés sur le marché intérieur» sous un format spécifique (chapitres 4.26 et 4.30 ainsi qu'appendice 23 du document HOP I 09-14), c'est-à-dire un registre de la consommation réelle. Ce registre doit être vérifié par un expert-comptable externe ou un analyste externe des coûts et des travaux qui délivre une attestation confirmant que les registres obligatoires et les justificatifs y afférents ont été examinés et que les informations fournies conformément à l'appendice 23 donnent une image sincère et fidèle à tous points de vue.
(168)
Concernant le recours au régime AAS pour les exportations physiques visé au considérant 165, point a), utilisé par deux sociétés contrôlées durant la période d'enquête, le volume et la valeur des importations autorisées et des exportations obligatoires sont arrêtés par les autorités indiennes et inscrits sur l'autorisation préalable. En outre, à la date des importations et des exportations, les opérations correspondantes doivent faire l'objet d'une mention portée sur l'autorisation préalable par des fonctionnaires indiens. Le volume des importations autorisées au titre du régime des autorisations préalables est déterminé par les pouvoirs publics indiens sur la base de ratios intrants/extrants standard («SION») qui existent pour la plupart des produits, y compris le produit concerné.
(169)
Les intrants importés ne sont pas transférables et doivent être utilisés pour fabriquer le produit d'exportation. L'obligation d'exportation doit être respectée dans un certain délai à compter de la délivrance de la licence (24 mois, avec deux prorogations possibles de six mois chacune).
(170)
L'enquête a révélé que les obligations de vérification imposées par les autorités indiennes n'avaient pas été respectées en pratique.
(171)
Seule une des deux sociétés contrôlées qui avaient fait usage de ce sous-régime tenait un registre de la production et de la consommation. Cependant, le registre de la consommation n'a pas permis de vérifier quels intrants étaient consommés dans la production du produit exporté et en quelles quantités. En ce qui concerne les obligations de vérification visées plus haut, les sociétés n'ont tenu aucun registre qui prouverait que l'audit externe du registre de la consommation a eu lieu. En résumé, il est considéré que les exportateurs ayant fait l'objet de l'enquête n'ont pas été en mesure de prouver que les dispositions pertinentes du document FTP 09-14 ont été respectées.
(172)
Concernant l'usage du régime AAS pour les ARO visé au considérant 165, point e), utilisé par une société contrôlée pendant la période d'enquête, le montant des importations autorisées sous ce régime est déterminé en pourcentage du montant des produits finis exportés. Les licences préalables en précisent soit la quantité, soit la valeur. Que le régime porte sur des quantités ou des montants, les taux utilisés pour déterminer les achats autorisés en franchise sont établis, pour la plupart des produits dont le produit couvert par la présente enquête, d'après la norme SION. Les divers intrants précisés dans les licences préalables entrent dans la fabrication du produit fini exporté dont il est question.
(173)
Le titulaire de la licence préalable qui a l'intention de s'approvisionner en intrants sur le marché local plutôt que de les importer directement a la possibilité de s'en procurer contre des ARO. Dans ce cas, les licences préalables sont validées en tant qu'ARO et endossées au profit du fournisseur au moment de la livraison des intrants qui y sont mentionnés. L'endossement de ces ARO permet au fournisseur de bénéficier des mêmes avantages qu'en cas d'exportation, à savoir de la ristourne des droits de douane et du remboursement des droits d'accise.
(174)
L'enquête a révélé que les obligations de vérification imposées par les autorités indiennes n'avaient pas été respectées en pratique.
(175)
Concernant le recours au régime AAS pour les exportations prévues visé au considérant 165, point d), utilisé par une société contrôlée durant la période d'enquête, le volume et la valeur tant des importations autorisées que des exportations obligatoires sont arrêtés par les autorités indiennes et inscrits sur l'autorisation. En outre, à la date des importations et des exportations, les opérations correspondantes doivent faire l'objet d'une mention portée sur l'autorisation par des fonctionnaires indiens. Le volume des importations autorisées sous ce régime est déterminé par les autorités indiennes sur la base des normes SION.
(176)
L'obligation d'exportation doit être respectée dans un certain délai (24 mois, avec deux prorogations possibles de six mois chacune) à compter de la délivrance de l'autorisation.
(177)
Il a été établi qu'il n'existait pas de liens entre les intrants importés et les produits finis exportés. En outre, il a été constaté que, bien que cela soit obligatoire, le requérant n'a pas tenu de registre de consommation visé au considérant 167, vérifiable par un expert-comptable externe. En dépit de cela, il a malgré tout bénéficié des avantages découlant du régime AAS.
d) Conclusion concernant le régime AAS
(178)
L'exonération des droits à l'importation est une subvention au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base, en ce qu'elle constitue une contribution financière des pouvoirs publics indiens dans la mesure où elle diminue des recettes douanières normalement exigibles et confère un avantage aux exportateurs soumis à l'enquête en améliorant leurs liquidités.
(179)
Tous les sous-régimes concernés en l'espèce sont clairement subordonnés, en droit, aux résultats à l'exportation; ils sont donc réputés spécifiques et passibles de mesures compensatoires en vertu de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base. Une société ne peut obtenir aucun avantage au titre de ce régime sans souscrire un engagement d'exporter.
(180)
Aucun des sous-régimes concernés en l'espèce ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Aucun ne respecte les règles énoncées à l'annexe I, point i), à l'annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l'annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Les pouvoirs publics indiens n'ont pas appliqué efficacement un système ou une procédure permettant de vérifier quels intrants sont consommés dans la production du produit exporté et en quelles quantités (annexe II, point II, paragraphe 4, du règlement de base et, pour les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement, annexe III, point II, paragraphe 2, du règlement de base). Il est également considéré que les ratios intrants/extrants standard pour le produit concerné ne sont pas suffisamment précis et qu'ils ne peuvent pas constituer un système de vérification de la consommation réelle, car la nature de ces normes ne permet pas aux pouvoirs publics indiens de vérifier avec suffisamment de précision les quantités d'intrants consommées dans la production du produit exporté. Les pouvoirs publics indiens n'ont pas davantage procédé à un nouvel examen fondé sur les intrants effectifs en cause, ce qu'ils auraient normalement dû faire en l'absence de système de vérification efficace (annexe II, point II, paragraphe 5, et annexe III, pointII, paragraphe 3, du règlement de base).
(181)
Après l'information des parties, un producteur-exportateur indien retenu dans l'échantillon a fait valoir que le régime n'était pas passible de mesures compensatoires étant donné que la société a satisfait à son obligation légale concernant les audits indépendants du registre de consommation des intrants et que cela devait être considéré comme une vérification suffisante pour les pouvoirs publics indiens. Un tel raisonnement ne peut être accepté. La vérification des pouvoirs publics indiens doit être considérée comme distincte de toute obligation imposée aux sociétés. La visite de vérification a confirmé que le système de vérification en place du côté des pouvoirs publics indiens n'est pas conforme aux règles établies à l'annexe II, point II, paragraphe 4, du règlement de base. Cet argument a par conséquent dû être rejeté.
(182)
Cette même partie a fait valoir que le regroupement de licences est légal en Inde et que la société ne peut être défavorisée par l'utilisation du chiffre total d'affaires réalisé à l'exportation au lieu du chiffre d'affaires du produit concerné dans les calculs de la marge de subvention. Toutefois, la légalité du regroupement des licences en Inde était dénuée de pertinence dans ce contexte. L'enquête a révélé que, du fait du regroupement, aucune attribution raisonnable de licences correspondant aux fibres discontinues de polyesters ne pouvait être effectuée. En effet, le bénéfice, au niveau de la division, et non au niveau des fibres discontinues de polyesters, doit avoir été utilisé dans les calculs de la marge de subvention, étant donné que les informations vérifiées ne permettaient pas une attribution appropriée de l'utilisation des intrants (utilisés dans la production d'autres produits) dans les seules fibres discontinues de polyesters. Cet argument a dès lors dû être rejeté.
(183)
Les sous-régimes visés au considérant 165, points a), d) et e), sont dès lors passibles de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(184)
En l'absence de système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement, l'avantage passible de mesures compensatoires correspond à la remise du montant total des droits à l'importation normalement dus sur les intrants. À cet égard, il convient de noter que le règlement de base ne prévoit pas uniquement des mesures compensatoires dans le cas d'une remise «excessive» de droits. Conformément à l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et à l'annexe I, point i), du règlement de base, c'est seulement lorsque les conditions visées aux annexes II et III du règlement de base sont remplies que la remise excessive de droits peut faire l'objet de mesures compensatoires. Or, ces conditions ne sont pas satisfaites en l'espèce. S'il n'est pas possible de prouver l'existence d'une procédure de vérification adéquate, l'exception pour les systèmes de ristourne, visée ci-dessus, n'est donc pas applicable et la règle normale qui veut que les mesures compensatoires soient appliquées au montant des droits non acquittés (recettes abandonnées), plutôt qu'à un prétendu montant de remise excessive, prévaut. Comme indiqué à l'annexe II, point II, et à l'annexe III, point II, du règlement de base, il n'incombe pas à l'autorité chargée de l'enquête de calculer le montant de la remise excessive. Au contraire, l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base impose seulement à l'autorité chargée de l'enquête d'établir des preuves suffisantes de l'inefficacité d'un prétendu système de vérification.
(185)
Les montants des subventions accordées aux sociétés qui ont recouru au régime AAS ont été calculés sur la base des droits à l'importation non perçus (droit de douane de base et droit de douane additionnel spécial) sur les intrants importés sous le sous-régime au cours de la période d'enquête (numérateur). Conformément à l'article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base, les coûts nécessairement encourus pour obtenir la subvention ont été déduits des montants de subvention sur présentation de demandes dûment justifiées. En application de l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant a été réparti sur le chiffre d'affaires réalisé à l'exportation pour le produit concerné au cours de la période d'enquête (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(186)
Les taux de subvention établis eu égard à ce régime pour les trois sociétés concernées au cours de la période d'enquête étaient de 0,11 %, 1,89 % et 4,31 % respectivement.
3.2.6. Régime d'autorisation d'importation en franchise de droits («DFIA»)
a) Base juridique
(187)
La description détaillée de ce régime figure aux points 4.2.1 à 4.2.47 du document FTP 09-14 et aux chapitres 4.31 à 4.36 du document HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(188)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre pratique
(189)
Il s'agit d'un régime post-exportation et pré-exportation qui permet l'importation en franchise de droits de biens déterminés selon les ratios intrants/extrants standard (SION), mais qui, dans le cas des DFIA transférables, ne doivent pas nécessairement être utilisés dans la fabrication du produit exporté.
(190)
Le régime DFIA ne couvre que les intrants spécifiés dans les normes SION. L'autorisation d'importation est limitée à la quantité et au montant correspondant au ratio SION, mais peut être modifiée sur demande par les autorités régionales.
(191)
L'obligation d'exportation est assortie de l'obligation de produire une valeur ajoutée minimale de 20 %. Les exportations peuvent être effectuées avant la délivrance de l'autorisation, auquel cas l'autorisation d'importation est déterminée en proportion des exportations provisoires.
(192)
Après avoir satisfait à l'obligation d'exportation, l'exportateur peut demander la transférabilité de l'autorisation, ce qui signifie en pratique la permission de vendre sur le marché la licence d'importation en franchise de droits.
(193)
Un des producteurs-exportateurs contrôlés a appliqué le régime DFIA durant la période d'enquête.
d) Conclusion concernant le régime DFIA
(194)
L'exonération des droits à l'importation est une subvention au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base, en ce qu'elle constitue une contribution financière des pouvoirs publics indiens dans la mesure où elle diminue des recettes douanières normalement exigibles et confère un avantage aux exportateurs soumis à l'enquête en améliorant leurs liquidités.
(195)
Par ailleurs, le régime DFIA est subordonné en droit aux résultats à l'exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(196)
Ce régime ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles strictes énoncées à l'annexe I, point i), à l'annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l'annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. En particulier: i) il permet la ristourne ou le remboursement ex post de droits à l'importation d'intrants consommés durant le processus de production d'un autre produit; ii) il n'existe aucun système ou procédure permettant de vérifier si des intrants ont été consommés dans le processus de production du produit exporté, et le cas échéant lesquels, ou si un avantage excessif a été conféré au sens de l'annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base; et iii) la transférabilité des certificats/autorisations implique qu'un exportateur titulaire d'une autorisation DFIA n'est pas tenu d'utiliser effectivement le certificat pour importer des intrants.
(197)
Après l'information des parties, un producteur-exportateur indien inclus dans l'échantillon a fait valoir que le système de vérification mis en place en Inde est raisonnable, efficace et conforme aux pratiques commerciales en Inde et que, dès lors, la raison «première» de l'application de mesures compensatoires à ce régime n'existe plus. Contrairement à ce qui a été avancé, l'enquête n'a pas confirmé que le système de vérification mis en place en Inde permet de vérifier si des intrants, et lesquels, sont consommés dans le processus de production du produit exporté, ou si un avantage excessif a été conféré au sens de l'annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. En outre, le producteur n'a contesté ni la ristourne ou le remboursement ex post de droits à l'importation d'intrants consommés durant le processus de production d'un autre produit ni que la transférabilité des certificats/autorisations implique qu'un exportateur titulaire d'une autorisation DFIA n'est pas tenu d'utiliser effectivement le certificat pour importer des intrants. Cet argument a par conséquent dû être rejeté.
e) Calcul du montant de la subvention
(198)
En l'absence de système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement, l'avantage passible de mesures compensatoires correspond à la remise du montant total des droits à l'importation normalement dus sur les intrants. À cet égard, il convient de noter que le règlement de base ne prévoit pas uniquement des mesures compensatoires dans le cas d'une remise «excessive» de droits.
(199)
Conformément à l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et à l'annexe I, point i), du règlement de base, c'est seulement lorsque les conditions visées aux annexes II et III du règlement de base sont remplies que la remise excessive de droits peut faire l'objet de mesures compensatoires. Or, ces conditions ne sont pas satisfaites en l'espèce. S'il n'est pas possible de prouver l'existence d'une procédure de vérification adéquate, l'exception pour les systèmes de ristourne, visée ci-dessus, n'est donc pas applicable et la règle normale qui veut que les mesures compensatoires soient appliquées au montant des droits non acquittés (recettes abandonnées), plutôt qu'à un prétendu montant de remise excessive, prévaut. Comme indiqué à l'annexe II, point II, et à l'annexe III, point II, du règlement de base, il n'incombe pas à l'autorité chargée de l'enquête de calculer le montant de la remise excessive. Au contraire, l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base impose seulement à l'autorité chargée de l'enquête d'établir des preuves suffisantes de l'inefficacité d'un prétendu système de vérification.
(200)
Les montants des subventions accordées aux sociétés qui ont recouru au régime DFIA ont été calculés sur la base des droits à l'importation non perçus (droit de douane de base et droit de douane additionnel spécial) sur les intrants importés sous le sous-régime au cours de la période d'enquête (numérateur). Conformément à l'article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base, les coûts nécessairement encourus pour obtenir la subvention ont été déduits des montants de subvention sur présentation de demandes dûment justifiées. En application de l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant a été réparti sur le chiffre d'affaires réalisé à l'exportation pour le produit concerné au cours de la période d'enquête (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(201)
Les taux de subvention établis eu égard à ce régime pour la seule société concernée au cours de la période d'enquête étaient de 4,95 %.
3.2.7. Le régime des droits préférentiels à l'importation des biens d'équipement («EPCGS»)
a) Base juridique
(202)
La description détaillée du régime EPCGS figure au chapitre 5 du document FTP 09-14 ainsi qu'au chapitre 5 du document HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(203)
Le régime est ouvert aux fabricants-exportateurs ainsi qu'aux négociants-exportateurs «liés» à des fabricants et à des fournisseurs de services.
c) Mise en œuvre pratique
(204)
Sous réserve d'une obligation d'exportation, une société est autorisée à importer des biens d'équipement (neufs et de seconde main, vieux de dix ans au maximum) à un taux de droit réduit. Pour ce faire, les pouvoirs publics indiens délivrent, sur demande, une licence EPCGS, moyennant le paiement d'une redevance. Un taux réduit de 3 % est appliqué à tous les biens d'équipement importés dans le cadre de ce régime. Pour qu'il soit satisfait à l'obligation d'exportation, les biens d'équipement importés doivent servir à la production d'une certaine quantité de produits d'exportation au cours d'une période donnée. En vertu du document FTP 09-14, les biens d'équipement peuvent être importés à un taux de droit de 0 % dans le cadre du EPCGS, mais la période concernée pour remplir l'obligation d'exportation est plus courte dans ce cas.
(205)
Le titulaire d'une licence EPCGS peut également se procurer les biens d'équipement sur le marché national. Dans ce cas, le fabricant local de biens d'équipement peut lui-même profiter de l'avantage et importer en franchise de droits les composants requis pour la fabrication des biens d'équipement en question. Il peut également demander à bénéficier de l'avantage du sous-régime «exportations prévues» dans le cadre d'une livraison de biens d'équipement au titulaire d'une licence EPCGS.
(206)
Il a été constaté que trois sociétés retenues dans l'échantillon avaient obtenu des avantages au titre du régime EPCGS qui pouvaient être affectés au produit concerné au cours de la période d'enquête.
d) Conclusion concernant le régime EPCGS
(207)
Ce régime accorde des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base. La réduction des droits constitue une contribution financière des pouvoirs publics indiens, qui abandonnent ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, elle confère un avantage à l'exportateur dans la mesure où les droits épargnés sur les importations améliorent les liquidités de la société.
(208)
Le régime EPCGS est, en outre, subordonné, en droit, aux résultats à l'exportation, puisque les licences ne peuvent être obtenues sans qu'un engagement à exporter soit souscrit. Il est donc considéré comme spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l'article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(209)
Le régime EPCGS ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Les biens d'équipement ne relèvent pas des systèmes autorisés définis à l'annexe I, point i), du règlement de base, car ils ne sont pas consommés dans le processus de fabrication des produits exportés.
e) Calcul du montant de la subvention
(210)
Le montant de la subvention a été calculé, conformément à l'article 7, paragraphe 3, du règlement de base, sur la base du montant des droits de douane non acquittés sur les biens d'équipement importés, réparti sur une période correspondant à la durée normale d'amortissement de ces biens d'équipement dans le secteur concerné. Le montant de la subvention pour la période d'enquête a été calculé en divisant le montant total des droits de douane non acquittés par la durée d'amortissement. Le montant ainsi calculé, qui est imputable à la période d'enquête, a été ajusté en ajoutant l'intérêt correspondant à cette période, de manière à établir la valeur totale de l'avantage conféré au bénéficiaire au fil du temps. Le taux d'intérêt commercial en vigueur en Inde pendant la période de l'enquête a été jugé approprié à cette fin. Le cas échéant, les coûts nécessairement encourus pour avoir droit à la subvention ont été déduits du montant calculé, conformément à l'article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base, afin d'obtenir le montant de la subvention (numérateur).
(211)
Conformément à l'article 7, paragraphes 2 et 3, du règlement de base, ce montant de subvention a été réparti sur le chiffre d'affaires réalisé à l'exportation au cours de la période d'enquête (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(212)
Après l'information des parties, deux producteurs-exportateurs indiens retenus dans l'échantillon ont demandé un réexamen du calcul du montant des subventions. Ils ont fait valoir qu'une invalidation d'une licence EPCG pouvait avoir lieu et entraîner un approvisionnement indigène des biens d'équipement auquel s'appliquerait un droit d'accise central. À cet égard, cependant, aucune référence explicite aux licences invalidées spécifiques n'a été faite. De même, cette question n'a pas été soulevée durant l'enquête, ce qui aurait permis une vérification appropriée de cet argument. En tout état de cause, la détermination du montant des subventions était basée sur le registre vérifié des intrants de la société achetés dans le cadre de ce régime. Cet argument a par conséquent dû être rejeté.
(213)
Le taux de subvention établi en rapport avec ce régime au cours de la période d'enquête pour les trois sociétés concernées se monte à 0,37 %, 0,40 % et 0,46 % respectivement.
3.2.8. Le régime d'incitations («PSI»)
a) Base juridique
(214)
Afin d'encourager l'implantation d'industries dans les régions les moins développées, les pouvoirs publics du Maharashtra accordent depuis 1964 des facilités réunies sous l'expression de «régime d'incitations» aux unités qui s'installent ou qui s'agrandissent dans les régions en développement de l'État. Le régime a été modifié à plusieurs reprises depuis son introduction et les versions applicables à l'enquête en cours sont celles de 2001 et de 2007. Le régime de 2001 date du 31 mars 2001 et porte résolution no IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Le régime de 2007 date du 30 mars 2007 et porte résolution no PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Admissibilité
(215)
Les résolutions précitées énumèrent les catégories d'industrie et les entreprises qui peuvent être considérées comme pouvant prétendre aux mesures d'incitation.
c) Mise en œuvre pratique
(216)
Afin d'encourager l'implantation d'industries dans les régions les moins développées, le gouvernement du Maharashtra a prévu un train de mesures d'incitation en faveur d'unités industrielles nouvelles ou en expansion pour qu'elles s'installent dans la région en développement de l'État du Maharashtra. Aux fins du régime, l'annexe I de la résolution classe le territoire de cet État dans la catégorie des territoires pouvant bénéficier des mesures d'incitation. Toutefois, une unité ne peut prétendre aux mesures prévues dans le cadre du régime de 2007 que si un certificat d'éligibilité lui a été délivré dans le cadre de ce programme et si elle en a respecté les dispositions et les conditions. Un certificat d'éligibilité est délivré par l'agence de mise en œuvre (organisme public) et prend effet à compter de la date de démarrage de la production commerciale du bénéficiaire (aussi appelé l'unité éligible).
(217)
Le régime PSI est composé de plusieurs sous-régimes, dont les deux suivants ont conféré des avantages à deux producteurs-exportateurs contrôlés pendant la période d'enquête:
-
l'exonération de l'impôt sur l'électricité («EDE»),
-
la subvention à la promotion industrielle («IPS»).
(218)
Le régime EDE est ouvert aux nouvelles unités établies dans des zones spécifiques pour une durée précisée dans les certificats d'éligibilité. En l'espèce, les deux producteurs-exportateurs concernés sont exonérés de l'impôt sur l'électricité pendant neuf et sept ans respectivement. Dans d'autres régions, 100 % des unités axées sur l'exportation et des unités dans le domaine des technologies de l'information et de la biotechnologie sont également exonérées du paiement de la taxe sur l'électricité pour une période de dix ans.
(219)
L'enquête a révélé qu'un producteur-exportateur situé au Maharashtra avait bénéficié du sous-régime d'exonération de l'impôt sur l'électricité pendant la période d'enquête.
(220)
Le régime IPS autorise le bénéficiaire à réclamer une subvention équivalente à un pourcentage compris entre 75 et 100 % du montant des investissements éligibles réduit du montant des avantages découlant des autres sous-régimes du régime PSI, tels que le sous-régime EDE. L'avantage est conféré pour une durée déterminée mentionnée dans le certificat d'éligibilité et ne peut excéder le montant de la TVA due à l'État du Maharashtra au cours de la même période. Les investissements éligibles sont les dépenses en capital effectuées en constructions, en installations et en équipements.
(221)
L'enquête a révélé que deux producteurs-exportateurs établis au Maharashtra avaient bénéficié du sous-régime IPS.
(222)
Après l'information des parties, deux producteurs-exportateurs indiens inclus dans l'enquête ont fait valoir que le sous-régime IPS proposé par les pouvoirs publics du Maharashtra ne s'applique pas aux stades de la fabrication, de la production ou de l'exportation des fibres discontinues de polyesters, que ce soit directement ou indirectement, et que l'avantage dépend du montant des taxes nationales payées. Ils ont en outre fait valoir que l'objectif du régime est non pas de fournir des avantages aux producteurs-exportateurs mais de compenser les coûts générés en relation avec le retard accumulé par la région et, partant, que le régime ne peut faire l'objet de mesures compensatoires. De plus, ils ont avancé que le régime devait être traité en tant que subvention en capital plutôt qu'en tant que subvention récurrente et que l'avantage total reçu devait être réparti sur la durée normale d'amortissement du capital subventionné. À cet égard, l'enquête a révélé, comme mentionné au considérant 220, que la subvention est payée sur une base annuelle pour les investissements éligibles qui sont les dépenses en capital effectuées en constructions, en installations et en équipements. Ces investissements sont directement liés aux fibres discontinues de polyesters. Le simple fait que le montant annuel pouvant être demandé est plafonné au niveau du montant des taxes nationales payées aux pouvoirs publics du Maharashtra au cours de la même période ne change rien au fait que l'avantage annuel des pouvoirs publics du Maharashtra constitue une contribution financière des pouvoirs publics indiens, qui confère un avantage aux producteurs-exportateurs faisant l'objet de l'enquête. Enfin, la subvention payée sur une base annuelle ne comporte aucun élément permettant de la qualifier de subvention en capital, même si un investissement en biens d'équipement est à l'origine de ce paiement. Cet argument a dès lors dû être rejeté.
d) Conclusion sur les sous-régimes EDE et IPS
(223)
Les deux sous-régimes constituent des subventions au sens de l'article 3, paragraphe 1, point a) i), et de l'article 3, paragraphe 2, du règlement de base, car ils constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens ayant conféré un avantage aux exportateurs soumis à l'enquête.
(224)
Ils sont spécifiques au sens de l'article 4, paragraphe 3, du règlement de base, étant donné que la législation, en vertu de laquelle agit l'autorité compétente, a limité le bénéfice de ce régime à un nombre restreint de sociétés établies dans une région géographique déterminée.
(225)
En conséquence, il convient de considérer la subvention comme passible de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(226)
Conformément à l'article 3, paragraphe 2, et à l'article 5 du règlement de base, le montant de la subvention passible de mesures compensatoires est calculé en termes d'avantage conféré au bénéficiaire, en ce qui concerne le produit concerné, constaté pour la période d'enquête. Ce montant (numérateur) a été réparti sur le chiffre d'affaires total des ventes du produit concerné réalisées au cours de la période d'enquête par le producteur-exportateur, car la subvention n'est pas subordonnée aux résultats à l'exportation et n'a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées, en application de l'article 7, paragraphe 2, du règlement de base.
(227)
Le taux de subvention établi pour le sous-régime EDE s'élevait à 0,31 % pour l'unique société ayant bénéficié de cet avantage.
(228)
Le taux de subvention établi pour le sous-régime IPS était de 1,03 % et de 1,91 % respectivement durant la période d'enquête pour les sociétés concernées.
3.2.9. Montant des subventions passibles de mesures compensatoires
(229)
Sur la base des conclusions de l'enquête, il a été établi que le montant total des subventions passibles de mesures compensatoires pour les producteurs-exportateurs contrôlés, exprimé sur une base ad valorem, s'échelonnait entre 4,16 et 7,65 %, ainsi qu'il est résumé dans le tableau ci-dessous.
Tableau 1
Montant des subventions passibles de mesures compensatoires - Inde
(en %)
Régime
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/EDE
PSI/SPI
Total
Société
Bombay Dyeing and Manufacturing Co., Ltd
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIÊT NAM
3.3.1. Généralités
(230)
Sur la base des informations contenues dans la plainte et des réponses au questionnaire de la Commission, les régimes ci-après, dans le cadre desquels des subventions auraient été octroyées par les pouvoirs publics vietnamiens, ont fait l'objet d'une enquête:
A.
l'octroi de prêts préférentiels à l'industrie des fibres discontinues de polyesters par des banques d'État et pratiques des pouvoirs publics consistant à charger des banques privées d'exécuter une fonction ou à leur ordonner de le faire, et la bonification des taux d'intérêt;
B.
la fourniture de biens à l'industrie des fibres discontinues de polyesters par des entreprises publiques moyennant une rémunération moins qu'adéquate;
C.
la fourniture de terrains par les pouvoirs publics moyennant une rémunération moins qu'adéquate et autres avantages liés à la terre;
D.
les mécanismes de réduction et d'exonérations fiscales directes;
E.
les régimes concernant la fiscalité indirecte et les droits à l'importation;
F.
l'amortissement accéléré des actifs fixes;
G.
d'autres programmes de subvention, dont des régimes nationaux, régionaux et locaux.
(231)
La Commission a enquêté sur tous les régimes visés dans la plainte. Pour chacun, il a été évalué si, conformément aux dispositions de l'article 3 du règlement de base, il pouvait être établi que les pouvoirs publics vietnamiens avaient offert une contribution financière et qu'un avantage avait été conféré aux producteurs-exportateurs. L'enquête a révélé qu'en l'espèce tout avantage constaté pour les régimes examinés était inférieur au seuil de minimis applicable visé à l'article 14, paragraphe 5, du règlement de base (4). Il n'est donc pas jugé nécessaire de déterminer si les différents régimes sont passibles de mesures compensatoires.
(232)
Cependant, par souci de clarté et de transparence, les détails des régimes et des taux de subvention correspondants pour les sociétés prises séparément sont indiqués ci-dessous, que les subventions soient ou non considérées comme passibles de mesures compensatoires. L'avantage a été calculé conformément à l'article 6 du règlement de base.
3.3.2. Régimes de subvention spécifiques
Régimes de subvention non utilisés par les producteurs-exportateurs vietnamiens durant la période d'enquête
(233)
L'enquête a révélé que les régimes suivants n'avaient pas été utilisés par les producteurs-exportateurs vietnamiens ayant fait l'objet de l'enquête:
a)
la fourniture de biens à l'industrie des fibres discontinues de polyesters par des entreprises publiques moyennant une rémunération moins qu'adéquate;
b)
l'amortissement accéléré des actifs fixes;
c)
d'autres programmes de subvention, dont des régimes nationaux, régionaux et locaux.
(234)
Concernant en particulier la fourniture de biens à l'industrie des fibres discontinues de polyesters par des entreprises publiques moyennant une rémunération moins qu'adéquate, l'allégation contenue à ce sujet dans la plainte était que le PTA/MEG, qui peut être utilisé comme principale matière première dans la production de fibres discontinues de polyesters, a été obtenu par les producteurs vietnamiens à des prix subventionnés. L'enquête a toutefois révélé qu'aucun des producteurs-exportateurs soumis à l'enquête n'utilisait du PTA/MEG comme principale matière première, mais que tous utilisaient au contraire des bouteilles de PET ou des flocons de bouteilles de PET.
(235)
À la suite de l'information des parties, le plaignant a relevé que la Commission n'a donné qu'une analyse partielle pour l'un d'eux, à savoir la fourniture de PTA/MEG à des prix subventionnés. En ce qui concerne ce programme, le plaignant a avancé que la façon dont l'échantillon a été établi et le fait que de grands producteurs de fibres discontinues de polyesters au Viêt Nam n'aient pas été inclus dans l'enquête affectaient la détermination concernant ce programme. Le plaignant a également énuméré d'autres prétendus programmes de subventions au Viêt Nam pour lesquels des informations avaient été soumises dans la plainte.
(236)
Ainsi que la Commission l'a expliqué aux considérants 32 à 34 et 42 ci-dessus, aucun échantillonnage n'était nécessaire pour le Viêt Nam étant donné que tous les producteurs-exportateurs vietnamiens ont manifesté leur intention de coopérer et que les réponses reçues des trois producteurs coopératifs couvraient plus de 99 % des importations en provenance du Viêt Nam. Dès lors, les arguments du plaignant concernant l'échantillonnage ne sont pas pertinents pour les conclusions de l'enquête. En outre, le simple fait qu'il y ait d'autres grands producteurs de fibres discontinues de polyesters au Viêt Nam ne remet pas en cause, en tant que tel, la représentativité des producteurs-exportateurs coopératifs. La Commission confirme qu'elle a sollicité des informations et des réponses concernant l'ensemble des subventions alléguées contenues dans la plainte, y compris celles mentionnées par le plaignant dans ses observations sur l'information des parties, mais qu'il a été constaté que ces programmes n'étaient pas utilisés par les exportateurs ayant coopéré. La Commission a communiqué des détails sur la fourniture de PTA/MEG étant donné que ce programme figurait comme allégation majeure dans la plainte, ce qui en faisait éventuellement une subvention importante passible de mesures compensatoires.
Régimes de subvention utilisés par les producteurs-exportateurs vietnamiens soumis à l'enquête durant la période d'enquête
(237)
Il a été établi que les régimes suivants étaient utilisés par les producteurs-exportateurs vietnamiens faisant l'objet de l'enquête durant la période d'enquête.
3.3.3. Octroi de prêts préférentiels
3.3.3.1. Bonifications des taux d'intérêt post-investissement par la Banque de développement vietnamienne
(238)
La Banque de développement vietnamienne («BDV») est une banque d'investissement publique établie en 2006 en vertu de la décision no 108/2006/QD-TTg pour mettre en œuvre les politiques nationales en matière de crédit à l'investissement et de crédit à l'exportation pour le développement. Durant la période d'enquête, elle a géré un programme de bonification des taux d'intérêt sur certains prêts octroyés par des banques commerciales. Dans ce cadre, les sociétés du groupe Thái Bình avaient conclu avec elle des contrats en vue de la bonification des prêts octroyés par BIDV et Vietcom Bank.
(239)
Le programme s'appuie sur un ensemble de dispositions juridiques, à savoir le décret no 75/2011/ND-CP du 30 août 2011, qui remplace les décrets nos 151/2006/ND-CP, 106/2008/ND-CP et 106/2004/ND-CP. Lorsque les contrats ont été signés avant l'entrée en vigueur du décret no 75/2011, les décrets précédents s'appliquent.
(240)
L'avantage conféré par ce programme équivaut à la différence entre les taux d'intérêt offerts par la BDV et ceux proposés par les banques commerciales appliqués aux prêts octroyés à ces deux sociétés. Le programme concerne les prêts à moyen et à long terme octroyés par les banques commerciales et utilisés pour le financement de projets d'investissement.
(241)
L'avantage établi pour ce régime est compris entre 0 et 0,28 %.
3.3.3.2. Prêts à faible taux d'intérêt accordés par certaines banques commerciales d'État
(242)
L'enquête a révélé qu'une grande partie du secteur bancaire du Viêt Nam était détenue par l'État; près de 50 % des prêts accordés dans l'économie vietnamienne au cours de la période d'enquête avaient été octroyés par les cinq plus grandes banques d'État (5). La détention étrangère de participations dans les banques établies au Viêt Nam est limitée (6). Les banques commerciales ont pour obligation de fournir des bonifications de taux d'intérêt aux entreprises (7). La Banque nationale du Viêt Nam établit les taux d'intérêt maximaux que les banques commerciales peuvent appliquer aux prêts octroyés à certaines entités (8). Des informations versées au dossier montrent que les banques commerciales d'État offrent des taux d'intérêt plus bas que les autres banques.
(243)
Plusieurs lois vietnamiennes concernant le secteur bancaire et les prêts bancaires font référence à l'octroi de prêts préférentiels. Par exemple, le règlement 1627 de 2001 fait état des prêts octroyés à des clients relevant de la politique de crédits préférentiels (articles 20 et 26), tandis que la loi sur les établissements de crédit traite des prêts concessionnels (article 27).
(244)
Le montant de la subvention est calculé en termes d'avantage conféré aux bénéficiaires, tel qu'il est constaté et déterminé pour la période d'enquête. Conformément à l'article 6, point b), du règlement de base, l'avantage conféré aux bénéficiaires correspond à la différence entre le montant que l'entreprise bénéficiaire paie sur le prêt préférentiel et celui qu'elle paierait sur un prêt commercial comparable qu'elle pourrait obtenir sur le marché.
(245)
Les informations fournies aux considérants 242 et 243 ci-dessus suggèrent l'existence d'importantes distorsions dans le secteur financier vietnamien. Par conséquent, la Commission a eu recours à une référence externe pour le calcul de l'avantage conféré par les prêts préférentiels. Comme indiqué au considérant 231 ci-dessus, cela est sans préjudice des mesures compensatoires dont est passible la subvention résultant du prêt préférentiel. Par ailleurs, en raison de la subvention de minimis, la Commission n'a rendu aucune conclusion définitive visant à déterminer si les banques concernées sont des organismes publics ou si l'évaluation du risque de crédit effectuée par les banques est suffisante.
(246)
La référence externe devait couvrir les prêts libellés en dongs vietnamiens uniquement, étant donné qu'il n'existait aucune preuve de la subvention des prêts libellés en dollars des États-Unis. Parmi les sociétés ayant coopéré, seul le groupe Thái Bình a bénéficié de prêts libellés en dongs. La référence a été calculée en utilisant les taux d'intérêt d'un panier de 48 nations parmi les pays à revenu (PIB) intermédiaire de la tranche inférieure au cours de la période la plus récente disponible (2012). Ces pays ont été choisis en raison de la similitude de leur PIB avec celui du Viêt Nam. Ces taux ont ensuite été ajustés pour tenir compte de l'inflation pendant la période d'enquête afin d'obtenir des taux d'intérêt réels, et une moyenne des 48 pays a été calculée pour les pays pour lesquels des données étaient disponibles. Les données sur les taux d'inflation et d'intérêt des pays provenaient de la Banque mondiale. Le taux d'intérêt réel moyen de ces pays à revenu moyen de la tranche inférieure était de 8,23 % au cours de la période d'enquête. Cette référence a été comparée aux taux d'intérêt corrigés de l'inflation de tous les prêts libellés en dongs octroyés aux sociétés ayant fait l'objet de l'enquête.
(247)
L'avantage établi pour ce programme est compris entre 0 et 1,34 %.
(248)
Après l'information des parties, les pouvoirs publics vietnamiens ont contesté les conclusions portant sur les distorsions du système financier vietnamien et ont fait valoir que la Commission aurait dû évaluer si les banques commerciales d'État sont des organismes publics et si leur évaluation du risque de crédit est suffisante. Du point de vue des pouvoirs publics vietnamiens, cette analyse aurait eu une incidence sur la conclusion relative à l'existence d'une contribution financière ainsi que sur l'utilisation d'une référence externe pour établir l'avantage conféré par ce programme.
(249)
Comme spécifié aux considérants 242 et 243 ci-dessus, les informations et éléments de preuve collectés durant l'enquête indiquent des distorsions importantes dans le système bancaire vietnamien. En raison de ces distorsions, conformément aux dispositions du règlement de base, une référence externe doit être utilisée pour déterminer le montant de l'avantage (le cas échéant). Étant donné que les avantages pour les producteurs-exportateurs vietnamiens sont de minimis, la Commission ne juge pas nécessaire d'examiner si les banques sont des organismes publics et/ou si l'évaluation du risque est suffisante, comme précisé aux considérants 231 et 232 ci-dessus.
3.3.4. Attribution de droits d'utilisation du sol
(250)
Les deux producteurs-exportateurs ayant coopéré ont reçu des droits d'utilisation du sol dans des zones industrielles spéciales. Si le groupe Thái Bình a reçu ces droits directement de l'État, les terres allouées à la Vietnam New Century Polyester Fibre Co., Ltd («VNC»), sont sous-louées par l'intermédiaire d'une société partiellement détenue par l'État.
(251)
Le groupe Thái Bình dispose de trois parcelles de terrain dans la zone industrielle. Durant la période d'enquête, il a été intégralement exonéré du paiement du loyer de deux parcelles. Cette exonération est accordée sur la base des décrets n s 121/2010/ND-CP et 142/2005/ND-CP. Le groupe n'a pas non plus payé le loyer de la troisième parcelle, car il a introduit une demande d'exonération actuellement en cours de traitement. Les loyers exonérés sont largement en deçà des loyers payés par le groupe pour d'autres parcelles similaires situées à proximité de la zone industrielle et semblent largement en deçà des prix des terrains normalement pratiqués dans la région.
(252)
VNC n'a pas été totalement exonérée des droits d'utilisation du sol, mais il est établi qu'elle a bénéficié d'un avantage au cours de la période d'enquête. Elle sous-loue trois parcelles de terrain auprès d'une société partiellement détenue par l'État. Bien que les autorités vietnamiennes affirment qu'il s'agit de transactions entre des parties privées, les informations versées au dossier laissent entendre le contraire. La licence d'investissement de VNC mentionne la location de terres en tant qu'avantage préférentiel. En vertu de cette licence, le Comité populaire de Quang Ninh oblige VNC à louer des terres auprès de cette société. De même, selon le contrat original conclu entre la société partiellement détenue par l'État louant le terrain à VNC et l'autorité foncière locale, le transfert du terrain n'est possible que sous certaines conditions fixées par cette dernière. Cela indique que l'État est impliqué dans l'opération foncière entre les deux parties.
(253)
Aux fins de l'évaluation de l'avantage conféré, la Commission a comparé les faibles prix fonciers liés aux opérations réalisées dans les zones industrielles au prix de référence pour des terrains similaires. L'enquête a mis au jour des indices indiquant que le marché foncier vietnamien semble être réglementé et faire l'objet de distorsions dues à l'intervention de l'État, étant donné l'existence d'une exonération ou d'une réduction des droits d'utilisation du sol pour des terres situées dans des zones industrielles spécifiques et/ou dans des secteurs commerciaux promus. En l'espèce, la Commission a trouvé une opération portant sur les droits d'utilisation du sol d'une nature suffisamment fiable, car le terrain concerné est situé en dehors de toute zone promue et la société concernée opère dans un secteur non lié aux fibres discontinues de polyesters et n'est pas soutenue par des politiques publiques. Les prix pratiqués lors de cette opération sont utilisés comme référence pour la détermination de l'avantage, sans préjudice de toute conclusion relative à la situation globale du marché foncier au Viêt Nam.
(254)
L'avantage établi pour ce régime est compris entre 0,17 et 0,37 %.
3.3.5. Programmes de réduction ou d'exonération des impôts directs
(255)
Les deux producteurs-exportateurs ayant coopéré ont bénéficié de plusieurs exonérations fiscales directes sur la base des exonérations visées dans leurs licences d'investissement. Ces exonérations s'appuient sur un ensemble de dispositions juridiques, à savoir le décret no 164/2003/ND-CP remplacé par les décrets nos 124/2008/ND-CP et 122/2011/ND-CP, la circulaire 140/2012, le décret no 164/2003/ND-CP modifié et complété par le décret no 152/204/ND-CP relatif à l'exonération des droits et de la TVA sur les importations d'équipements.
(256)
En vertu de la législation susmentionnée, le régime d'exonération ou de réduction des impôts directs est ouvert notamment aux sociétés établies dans des zones/parcs industriels spécifiques, ayant un nombre élevé d'employés ou actives dans certains secteurs de l'économie.
(257)
Le montant de la subvention est calculé en termes d'avantage conféré aux bénéficiaires, tel qu'il est constaté et déterminé pour la période d'enquête. Cet avantage correspond au montant total de l'impôt exigible au taux d'imposition normal, après déduction des sommes déjà versées compte tenu du taux préférentiel réduit, ou au montant de l'impôt intégralement exonéré, selon le cas. Les montants considérés comme des subventions sont établis sur la base des déclarations fiscales annuelles les plus récentes. La subvention a été répartie sur l'ensemble des sociétés et a été exprimée en pourcentage du chiffre d'affaires caf des exportations de l'Union.
(258)
L'avantage établi pour ce régime est compris entre 0,11 et 0,36 %.
3.3.6. Exonération des droits à l'importation sur les matières premières
(259)
Les deux producteurs-exportateurs ayant coopéré ont été exonérés des droits sur les matières premières importées durant la période d'enquête. Cette exonération est accordée en vertu de la loi no 45/2005/QH11 relative aux importations et aux exportations, mise en œuvre par le décret no 87/2010/ND-CP. Les règles relatives au système et aux procédures d'inspection et de supervision sont définies dans la circulaire 194/2010TT.
(260)
Les autorités vietnamiennes ont déclaré, dans leur réponse au questionnaire, qu'elles appliquaient un système de ristourne/suspension de droits. Selon la législation, l'exonération concerne les matières premières importées et consommées dans le processus de production des produits exportés. Les droits peuvent être remboursés au prorata de la quantité de matières premières importées utilisée dans la fabrication du produit final exporté.
(261)
L'enquête a révélé que, durant la période d'enquête, les deux producteurs-exportateurs ayant coopéré n'ont reçu aucun avantage économique au titre de ce régime. Bien qu'ils aient été exonérés des droits à l'importation sur les matières premières, aucune remise excessive de droits n'a été constatée pendant la période d'enquête. Les deux sociétés ont réalisé des ventes nationales relativement modestes du produit concerné. En outre, ils se sont largement approvisionnés en matières premières essentielles sur le marché national, étant donné que les volumes qu'ils ont importés pour la production du produit exporté concerné n'étaient pas suffisants.
(262)
Compte tenu de ce qui précède, il n'a pas été jugé nécessaire de déterminer si le système de ristourne de droits notifié est conforme aux règles de l'Organisation mondiale du commerce (OMC) et aux annexes II et III du règlement de base.
(263)
À la suite de l'information des parties, les pouvoirs publics vietnamiens ont soutenu les conclusions de la Commission concernant ce programme. Toutefois, ils ont également souhaité souligner que le système de ristourne de droits vietnamien est pleinement conforme aux règles figurant aux annexes II et III du règlement de base, malgré l'absence de conclusions sur ce point. La Commission prend note de cette position des pouvoirs publics vietnamiens. Toutefois, étant donné que les avantages pour les producteurs-exportateurs vietnamiens sont de minimis, la Commission réitère sa position selon laquelle elle ne juge pas nécessaire, aux fins de cette enquête, d'examiner si le système de ristourne de droits est conforme aux règles figurant aux annexe II et III du règlement de base, comme expliqué aux considérants 231 et 232 ci-dessus.
3.3.7. Exonération des droits à l'importation sur les équipements
(264)
Les deux producteurs-exportateurs ayant coopéré ont été exonérés des droits et de la TVA sur les équipements importés durant la période d'enquête. Cette exonération est accordée en vertu de la loi no 45/2005/QH11 relative aux importations et aux exportations, mise en œuvre par le décret no 87/2010/ND-CP. Les règles relatives au système et aux procédures d'inspection et de supervision sont définies dans le décret gouvernemental no 154/2005/N-CP, la circulaire 194/2010TT et la circulaire 117/2011.
(265)
Les sociétés ont été invitées à notifier leurs importations d'équipements sur une période de dix ans. Bien qu'il soit manifeste que les producteurs-exportateurs ayant coopéré ont bénéficié d'avantages dans le cadre de ce régime, ceux-ci n'étaient pas substantiels. Cela tient au fait que leurs importations d'équipements étaient peu importantes comparées au chiffre d'affaires des ventes de fibres discontinues de polyesters de l'Union européenne. De plus, tout avantage conféré était atténué par le fait que les équipements étaient amortis sur une période de plusieurs années (généralement dix ans) et que l'avantage conféré au cours de la période d'enquête était réduit en conséquence.
(266)
L'avantage établi pour ce régime est compris entre 0,08 et 0,1 %.
3.3.8. Montant des subventions
(267)
Le montant des subventions au sens du règlement antisubventions de base, exprimé sur une base ad valorem, s'échelonne entre 0,6 et 2,31 % pour les producteurs-exportateurs vietnamiens. La marge de subvention accordée au niveau national correspond à la moyenne pondérée des deux marges ci-dessus, soit 1,25 %. Les subventions susmentionnées ont été réparties sur l'ensemble des sociétés et ont été exprimées en pourcentage du chiffre d'affaires caf des exportations de l'Union.
(268)
À la suite de l'information des parties, le plaignant a fait valoir que la façon dont la Commission avait calculé cette fourchette des marges de subvention et la raison pour laquelle elle n'avait pas tenu compte de l'extrémité supérieure de ces marges qui aurait été supérieure à la marge de minimis n'étaient pas claires. Ainsi que la Commission l'a expliqué dans le considérant précédent, la fourchette des subventions agrégées totales pour les producteurs-exportateurs coopératifs vietnamiens exprimées sur une base ad valorem varie entre un minimum de 0,6 % et un maximum de 2,31 %. Toutefois, le calcul de la moyenne pondérée de ces marges donne une moyenne par pays égale à 1,25 %, et donc en deçà du seuil de minimis. Cette méthode est celle constamment utilisée pour calculer la moyenne par pays des marges de subvention conformément aux dispositions pertinentes du règlement de base.
3.3.9. Conclusion concernant le Viêt Nam
(269)
Le taux de subvention à l'échelon national pour le Viêt Nam s'élève à 1,25 %. Cette marge étant de minimis, il a été conclu que l'enquête devait être close pour ce qui est des importations provenant du Viêt Nam, conformément à l'article 14, paragraphe 3, du règlement de base.
4. PRÉJUDICE
4.1. DÉFINITION DE L'INDUSTRIE DE L'UNION ET DE LA PRODUCTION DE L'UNION
(270)
Le produit similaire a été fabriqué par 18 producteurs de l'Union au cours de la période d'enquête. Ceux-ci constituent l'«industrie de l'Union» au sens de l'article 4, paragraphe 1, du règlement de base.
(271)
La production totale de l'Union durant la période d'enquête a été établie à environ 401 000 tonnes. La Commission a obtenu ce chiffre sur la base de toutes les informations disponibles concernant l'industrie de l'Union, dont les chiffres de production vérifiés des producteurs de l'Union ayant coopéré et les chiffres communiqués dans la plainte. Comme précisé au considérant 10, quatre producteurs de l'Union représentant 54 % de la production totale de l'Union du produit similaire ont été pris en compte dans l'échantillon.
4.2. CONSOMMATION DE L'UNION
(272)
La Commission a calculé la consommation de l'Union sur la base du volume des ventes de l'industrie de l'Union sur le marché de l'Union en utilisant les données communiquées dans la plainte, ainsi que des importations en provenance de pays tiers à l'aide des données Eurostat.
(273)
La consommation de l'Union a évolué comme suit:
Tableau 2
Consommation de l'Union (en tonnes)
2010
2011
2012
Période d'enquête
Consommation totale de l'Union
838 397
869 025
837 066
890 992
Indice
100
104
100
106
Sources: plainte, Eurostat.
(274)
La consommation de l'Union a atteint un niveau record en 2011 en raison de la flambée des prix du coton, due aux difficultés rencontrées avec la récolte de coton en 2010. La demande de fibres discontinues de polyesters comme substitut du coton a dès lors augmenté, pour ensuite retomber l'année suivante. Au cours de la période d'enquête, une hausse de 6 % de la consommation de l'Union a été observée.
4.3. IMPORTATIONS EN PROVENANCE DES PAYS CONCERNÉS
4.3.1. Évaluation cumulative des effets des importations en provenance des pays concernés
(275)
La Commission a examiné si les importations de fibres discontinues de polyesters originaires des pays concernés doivent faire l'objet d'une évaluation cumulative, conformément à l'article 8, paragraphe 3, du règlement de base.
(276)
La marge de subvention établie pour les importations en provenance de la République populaire de Chine et du Viêt Nam était inférieure au seuil de minimis défini à l'article 8, paragraphe 3, point a), du règlement de base.
(277)
Par conséquent, les conditions relatives au cumul ne sont pas remplies et l'analyse du lien de causalité est donc limitée aux effets des importations en provenance de l'Inde.
4.3.2. Volume et part de marché des importations en provenance de l'Inde
(278)
La Commission a déterminé le volume des importations sur la base des données Eurostat. La part de marché des importations a été établie sur la base du volume des importations originaires de l'Inde en tant que part de la consommation totale de l'Union (cette dernière étant calculée sur la base de l'ensemble des ventes de l'Union par les producteurs de l'Union auquel s'ajoute l'ensemble des importations de fibres discontinues de polyesters dans l'Union).
(279)
Les importations dans l'Union originaires de l'Inde ont évolué comme suit:
Tableau 3
Volume d'importation et part de marché
2010
2011
2012
Période d'enquête
Volume des importations en provenance de l'Inde (en tonnes)
51 258
59 161
63 191
60 852
Indice
100
115
123
119
Part de marché
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Indice
100
111
123
112
Source: Eurostat.
(280)
Globalement, les importations en provenance de l'Inde sont restées relativement stables: elles ont représenté une part du marché de l'Union comprise entre 6 et 7,5 % au cours de la période considérée.
4.3.3. Prix des importations en provenance de l'Inde et sous-cotation des prix
(281)
La Commission a calculé les prix des importations sur la base des statistiques Eurostat et des données vérifiées communiquées par les exportateurs ayant coopéré. Il a été établi que les prix des importations étaient inférieurs à ceux du marché de l'Union sur la base des données vérifiées fournies par les exportateurs et les producteurs de l'Union ayant coopéré.
(282)
Le prix moyen des importations dans l'Union originaires de l'Inde a évolué comme suit:
Tableau 4
Prix des importations (en EUR/tonne)
2010
2011
2012
Période d'enquête
Inde
1 025
1 368
1 239
1 212
Indice
100
134
121
118
Sources: Eurostat et données vérifiées des exportateurs ayant coopéré.
(283)
Un relèvement des prix des fibres discontinues de polyesters a été observé pour l'année 2011, qui est l'année de la crise du coton susmentionnée. Les prix ont diminué au cours des années suivantes, mais sont restés supérieurs à ceux de 2010. Au cours de la période d'enquête, les prix étaient 18 % plus élevés que ceux de 2010.
(284)
La Commission a établi une sous-cotation des prix pendant la période d'enquête en comparant, par type de produit, les prix moyens pondérés par type de produit des importations originaires des producteurs indiens ayant coopéré et retenus dans l'échantillon facturés au premier client indépendant sur le marché de l'Union, dûment ajustés pour tenir compte des droits de douane existants et des coûts encourus après l'importation, avec les prix de vente moyens pondérés, pour les mêmes types de produits, facturés par les producteurs de l'Union de l'échantillon à leurs clients indépendants sur le marché de l'Union et ajustés au niveau départ usine.
(285)
Cette comparaison type par type des prix a porté sur les transactions effectuées au même stade commercial, les ajustements jugés nécessaires ayant été dûment opérés et les rabais et remises déduits. Les résultats de cette comparaison ont été exprimés en pourcentage du chiffre d'affaires réalisé par les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon au cours de la période d'enquête. Ils ont fait apparaître une marge de sous-cotation moyenne pondérée échelonnée entre 4,1 et 43,7 % par les importations en provenance de l'Inde sur le marché de l'Union.
4.4. SITUATION ÉCONOMIQUE DE L'INDUSTRIE DE L'UNION
4.4.1. Remarques générales
(286)
Conformément à l'article 8, paragraphe 4, du règlement de base, l'examen de l'incidence des importations subventionnées sur l'industrie de l'Union a comporté une évaluation de l'ensemble des indicateurs économiques qui ont eu une influence sur la situation de cette industrie pendant la période considérée.
(287)
Comme expliqué au considérant 10, la technique d'échantillonnage a été utilisée pour la détermination du préjudice éventuellement subi par l'industrie de l'Union.
(288)
Aux fins de l'analyse du préjudice, la Commission a établi une distinction entre les indicateurs macroéconomiques et microéconomiques du préjudice. La Commission a évalué les indicateurs macroéconomiques à partir des données tirées de la plainte, des informations supplémentaires fournies par le plaignant au cours de la procédure et des données Eurostat. Ces données concernaient tous les producteurs de l'Union. La Commission a évalué les indicateurs microéconomiques à partir des données dûment vérifiées tirées des réponses au questionnaire des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon. Les deux ensembles de données se sont avérés représentatifs de la situation économique de l'industrie de l'Union.
(289)
Les indicateurs macroéconomiques sont la production, les capacités de production, l'utilisation des capacités, le volume des ventes, la part de marché, la croissance, l'emploi et la productivité.
(290)
Les indicateurs microéconomiques sont les prix unitaires moyens, le coût unitaire, les coûts de la main-d'œuvre, les stocks, la rentabilité, les flux de liquidités, les investissements, le rendement des investissements et l'aptitude à mobiliser des capitaux.
4.4.2. Indicateurs macroéconomiques
4.4.2.1. Production, capacités de production et utilisation des capacités
(291)
La production totale de l'Union, la capacité de production et l'utilisation des capacités ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 5
Production, capacités de production et utilisation des capacités
2010
2011
2012
Période d'enquête
Volume de production (en tonnes)
362 195
355 240
361 159
401 119
Indice
100
98
100
111
Capacités de production (en tonnes)
492 059
451 310
468 115
466 744
Indice
100
92
95
95
Utilisation des capacités
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Indice
100
107
105
117
Source: plaignant (CIRFS).
(292)
Le volume de production a augmenté de 11 % durant la période considérée. Cette hausse n'a été constatée que pendant la période d'enquête (qui couvre les douze mois les plus récents de la période considérée). Durant la période considérée précédant la période d'enquête (soit 2011 et 2012), le volume de production de l'industrie de l'Union a diminué ou est resté stable.
(293)
Au contraire, les capacités de production ont suivi une tendance à la baisse, avec une réduction de 5 % pendant la période d'enquête. Associée à la tendance à la hausse du volume de production décrite au considérant 292, l'utilisation des capacités a augmenté de 17 %. Il convient de souligner cependant que l'utilisation des capacités en 2010, qui est utilisée comme base pour l'analyse des tendances, était faible pour une industrie à forte intensité de capital telle que celle des fibres discontinues de polyesters et que, durant la période d'enquête, le taux d'utilisation des capacités était de 85,9 %.
4.4.2.2. Volumes des ventes et part de marché
(294)
Les volumes des ventes et la part de marché de l'industrie de l'Union ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 6
Volumes des ventes et part de marché
2010
2011
2012
Période d'enquête
Total du volume des ventes sur le marché de l'Union (en tonnes)
379 840
366 341
344 134
358 130
Indice
100
96
91
94
Part de marché
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Indice
100
93
91
89
Sources: Eurostat, plaignant (CIRFS).
(295)
Les volumes des ventes sur le marché de l'Union ont diminué en 2011 et en 2012, mais ont légèrement remonté durant la période d'enquête. Toutefois, une baisse globale de 6 % a été observée par rapport aux volumes des ventes de 2010.
(296)
La part de marché de l'industrie de l'Union a fortement diminué tout au long de la période considérée. La baisse la plus importante de la part de marché a été constatée en 2011, mais cette tendance s'est poursuivie en 2012 et au cours de la période d'enquête, résultant en une perte globale de part de marché de 11 % pendant la période considérée.
4.4.2.3. Croissance
(297)
En dépit de la croissance modérée de la consommation de l'Union durant la période considérée (6 %) et de la hausse du volume de production des producteurs de l'Union (11 %), les ventes de ces derniers ont diminué de 6 %.
4.4.2.4. Emploi et productivité
(298)
L'emploi et la productivité ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 7
Emploi et productivité
2010
2011
2012
Période d'enquête
Nombre de salariés
1 914
1 935
2 000
2 036
Indice
100
101
105
106
Productivité (en tonnes par salarié)
189,3
183,6
180,6
197,0
Indice
100
97
95
104
Source: plaignant (CIRFS).
(299)
Le nombre de salariés a augmenté de façon constante durant la période considérée (donnant lieu à une hausse de 6 %), en parallèle à la hausse de la production démontrée au considérant 292.
(300)
La productivité a chuté en 2011 et en 2012, le nombre de salariés ayant augmenté et les volumes de production étant restés stables au cours de ces années. Globalement, elle s'est accrue de 4 % durant la période considérée.
4.4.3. Indicateurs microéconomiques
4.4.3.1. Prix et facteurs affectant les prix
(301)
Les prix de vente unitaires moyens facturés par les producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon à des clients indépendants dans l'Union ont évolué comme suit pendant la période considérée:
Tableau 8
Prix de vente dans l'Union
2010
2011
2012
Période d'enquête
Prix de vente unitaire moyen dans l'Union sur le marché total (en EUR/tonne)
1 283
1 608
1 509
1 489
Indice
100
125
118
116
Coût unitaire de production (en EUR/tonne)
1 453
1 666
1 629
1 542
Indice
100
115
112
106
Sources: données vérifiées communiquées par les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(302)
La plus importante hausse des prix de vente dans l'Union a été observée en 2011, lorsque les fibres discontinues de polyesters étaient vendues à des prix supérieurs de 25 % aux prix de vente moyens de 2010. Elle résultait de la crise du coton de 2011, lorsque la demande de fibres discontinues de polyesters a augmenté en tant que substitut du coton, dont l'offre était faible en raison de la récolte décevante de 2010. Globalement, les prix de vente dans l'Union ont augmenté de 16 % au cours de la période considérée.
(303)
Le coût unitaire de la production s'est également accru durant la période considérée pour atteindre un niveau record de 15 % en 2011, lié à une hausse des prix du pétrole cette année-là, qui représente un facteur de coût important. La hausse globale du coût unitaire de la production a été de 6 % au cours de cette période.
4.4.3.2. Coûts de la main-d'œuvre
(304)
Le coût moyen de la main-d'œuvre des producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon a évolué comme suit durant la période considérée:
Tableau 9
Coût moyen de la main-d'œuvre par salarié
2010
2011
2012
Période d'enquête
Coût moyen de la main-d'œuvre par salarié (en EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Indice
100
98
100
103
Sources: données vérifiées communiquées par les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(305)
Le coût moyen de la main-d'œuvre par salarié a chuté en 2011, pour ensuite grimper légèrement les années suivantes. Une hausse de 3 % a été observée pour la période considérée.
4.4.3.3. Stocks
(306)
Les niveaux de stocks des producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon ont évolué comme suit durant la période considérée:
Tableau 10
Stocks
2010
2011
2012
Période d'enquête
Stocks de clôture (en tonnes)
15 731
16 400
15 039
19 108
Indice
100
104
96
121
Stocks de clôture en pourcentage de la production
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Indice
100
107
97
120
Sources: données vérifiées communiquées par les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(307)
Les stocks de clôture ont augmenté, excepté en 2012, donnant lieu à une hausse globale de 21 % durant la période d'enquête. Cela correspond à une hausse du volume de production (hausse globale de 11 %) et à une baisse des volumes de ventes durant la période considérée (baisse globale de 6 %). Ces tendances se sont également reflétées dans les stocks de clôture en pourcentage de la production.
4.4.3.4. Rentabilité, flux de liquidités, investissements, rendement des investissements et aptitude à mobiliser des capitaux
(308)
La rentabilité, les flux de trésorerie, les investissements et le rendement des capitaux investis des producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon ont évolué comme suit durant la période considérée:
Tableau 11
Rentabilité, flux de liquidités, investissements et rendement des investissements
2010
2011
2012
Période d'enquête
Rentabilité des ventes dans l'Union à des clients indépendants (en % du chiffre d'affaires)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Indice
- 100
18
- 14
5
Flux de liquidités (en EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Indice
- 100
100
108
89
Investissements (en EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Indice
100
146
86
79
Rendement des investissements
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Indice
- 100
22
- 18
6
Sources: données vérifiées communiquées par les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(309)
La Commission a établi la rentabilité des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon en exprimant le bénéfice net avant impôt tiré des ventes du produit similaire à des clients indépendants dans l'Union en pourcentage du chiffre d'affaires généré par ces ventes. Les marges de rentabilité ont fluctué durant la période considérée. Globalement, la rentabilité s'est améliorée, passant d'une situation de pertes substantielles en 2010 au seuil de rentabilité durant la période d'enquête.
(310)
Le flux net de liquidités est la capacité des producteurs de l'Union à autofinancer leurs activités. Il a évolué de façon positive au cours de la période considérée.
(311)
Les investissements ont atteint un niveau record en 2011, avec une hausse de 46 % par rapport aux investissements réalisés en 2010, mais ont ensuite diminué les années suivantes. Durant la période considérée, ils ont chuté de 21 %.
(312)
Le rendement des capitaux investis est le bénéfice exprimé en pourcentage de la valeur comptable nette des investissements. Il a évolué positivement pendant la période considérée.
(313)
Aucun des producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon n'a déclaré avoir rencontré des difficultés pour mobiliser des capitaux durant la période considérée.
4.4.4. Conclusion relative au préjudice
(314)
Les importations en provenance de l'Inde sont restées stables: elles ont représenté une part du marché de l'Union comprise entre 6 et 7 % au cours de la période considérée. La sous-cotation a été importante (jusqu'à 43,7 %).
(315)
La plupart des indicateurs relatifs au préjudice se sont améliorés. La rentabilité des producteurs de l'Union a augmenté de près de 6 points de pourcentage, mais la marge de profit moyenne est restée à un seuil de rentabilité insatisfaisant de 0,3 % au cours de la période d'enquête. Le taux d'utilisation des capacités est passé de 74 à 86 %. Cela est toutefois dû à une hausse des volumes de production de l'Union ainsi qu'à une baisse des capacités de l'Union. Les prix de vente moyens dans l'Union ont atteint un niveau record en 2011, en raison de la flambée des prix du coton et du pétrole. Globalement, ils ont diminué de 16 % au cours de la période considérée. Le rendement des investissements et les flux de liquidités ont évolué de façon positive. Les taux d'emploi ont également augmenté au cours de la période considérée. Des signes de relance ont donc été observés dans une situation demeurant préjudiciable.
(316)
Les indicateurs en matière de préjudice suivants ont évolué négativement durant la période considérée: la part de marché de l'Union des producteurs de l'Union a diminué de 45,3 à 40,2 %, les volumes de vente de l'Union ayant chuté de 6 %. Le niveau d'investissements a globalement diminué, hormis en 2011. Comme indiqué au considérant 293, les capacités de production ont baissé de 5 % durant la période considérée.
(317)
Dans l'ensemble, la situation de l'industrie de l'Union est toujours à considérer comme préjudiciable, bien qu'elle se soit nettement améliorée au cours de ces dernières années. Eu égard à ce qui précède, la Commission a conclu que l'industrie de l'Union avait subi un préjudice important au sens de l'article 8, paragraphe 4, du règlement de base.
(318)
Dans ses observations sur l'information des parties, le plaignant a déclaré qu'il considérait la stabilité de la part de marché indienne dans le marché de l'Union comme étant le résultat de subventions substantielles. La Commission a effectivement constaté des subventions passibles de mesures compensatoires (voir le considérant 229), mais aucun lien de causalité avec la situation préjudiciable de l'industrie de l'Union n'a pu être établi (voir les considérants 319 à 323).
5. LIEN DE CAUSALITÉ
(319)
Conformément à l'article 8, paragraphe 5, du règlement de base, la Commission a examiné si les importations faisant l'objet de subventions en provenance de l'Inde ont causé un préjudice important à l'industrie de l'Union. Conformément à l'article 8, paragraphe 6, du règlement de base, la Commission a également examiné si d'autres facteurs connus avaient pu au même moment causer un préjudice à l'industrie de l'Union. Elle a veillé à ce que le préjudice éventuellement causé par des facteurs autres que les importations faisant l'objet de subventions en provenance de l'Inde ne soit pas attribué auxdites importations. Ces facteurs sont les importations d'autres pays tiers, les résultats à l'exportation de l'industrie de l'Union et la consommation.
5.1. EFFETS DES IMPORTATIONS FAISANT L'OBJET DE SUBVENTIONS
(320)
Compte tenu de la constatation de l'existence des subventions de minimis visées ci-dessous eu égard à la Chine et au Viêt Nam (voir les considérants 76 et 231), les conditions relatives au cumul ne sont pas remplies. L'analyse du lien de causalité est dès lors limitée aux effets des importations provenant de l'Inde.
(321)
Durant la période considérée, l'industrie de l'Union a vu sa part de marché chuter de 45,3 à 40,2 %, tandis que la part de marché des importations indiennes est restée relativement stable (entre 6 et 7 %). La consommation s'est accrue de 6 % sur la période considérée. L'industrie de l'Union n'a donc pas pu bénéficier de cette croissance en termes de part de marché, mais cela n'est probablement pas imputable à la part de marché indienne, qui n'a pas évolué.
(322)
Les prix Eurostat moyens des fibres discontinues de polyesters originaires de l'Inde étaient inférieurs aux prix moyens des fibres discontinues de polyesters originaires de la plupart des autres pays, mais il convient de noter qu'il existe de grandes différences en termes de qualité et de type de produit. Dans tous les cas, des comparaisons type par type précises ont révélé des prix largement inférieurs pour les importations provenant de l'Inde.
(323)
En dépit de cette sous-cotation importante, il ne peut être conclu que ces importations ont causé un préjudice. En effet, la réduction de la part de marché de l'industrie de l'Union (de 5,1 points de pourcentage) ne peut être attribuée à l'évolution des volumes d'importation d'origine indienne, car leur part de marché est restée relativement stable (hausse de 0,7 % seulement durant la période considérée). En outre, les prix moyens des importations en provenance de l'Inde ont globalement augmenté de 18 % au cours de la période considérée. Les prix de ces importations ne semblent pas avoir entraîné une dépression des prix, étant donné que la situation financière de l'industrie de l'Union, quoique demeurant préjudiciable au cours de la période d'enquête, s'est largement améliorée sur la période considérée.
5.2. EFFETS D'AUTRES FACTEURS
5.2.1. Importations en provenance de pays tiers
(324)
Le volume des importations originaires de pays tiers a évolué comme suit durant la période considérée:
Tableau 12
Importations en provenance de pays tiers
Pays
2010
2011
2012
Période d'enquête
République de Corée
Volume (en tonnes)
129 918
165 365
163 540
181 540
Indice
100
127
126
140
Part de marché
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Indice
100
123
126
131
Prix moyen (en EUR/tonne)
1 116
1 367
1 361
1 300
Indice
100
123
122
116
Taïwan
Volume (en tonnes)
121 656
108 645
100 072
92 423
Indice
100
89
82
76
Part de marché
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Indice
100
86
82
71
Prix moyen (en EUR/tonne)
1 131
1 416
1 383
1 369
Indice
100
125
122
121
Chine
Volume (en tonnes)
5 198
8 980
23 209
44 651
Indice
100
173
446
859
Part de marché
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Indice
100
167
447
808
Prix moyen (en EUR/tonne)
1 065
1 279
1 265
1 209
Indice
100
120
119
113
Turquie
Volume (en tonnes)
32 921
29 969
34 303
36 908
Indice
100
91
104
112
Part de marché
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Indice
100
88
104
105
Prix moyen (en EUR/tonne)
1 133
1 466
1 383
1 382
Indice
100
129
122
122
Viêt Nam
Volume (en tonnes)
24 884
25 487
26 410
29 717
Indice
100
102
106
119
Part de marché
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Indice
100
99
106
112
Prix moyen (en EUR/tonne)
978
1 182
1 175
1 096
Indice
100
121
120
112
Indonésie
Volume (en tonnes)
25 902
30 285
24 032
24 699
Indice
100
117
93
95
Part de marché
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Indice
100
113
93
90
Prix moyen (en EUR/tonne)
1 055
1 329
1 267
1 167
Indice
100
126
120
111
Thaïlande
Volume (en tonnes)
17 548
23 510
17 103
18 952
Indice
100
134
97
108
Part de marché
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Indice
100
129
98
102
Prix moyen (en EUR/tonne)
1 140
1 449
1 310
1 298
Indice
100
127
115
114
Autres importations
Volume (en tonnes)
49 272
51 282
41 074
43 120
Indice
100
104
83
88
Part de marché
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Indice
100
100
83
82
Prix moyen (en EUR/tonne)
1 323
1 681
1 603
1 532
Indice
100
127
121
116
Source: Eurostat.
(325)
La part la plus importante des importations (181 540 tonnes, représentant une part de marché de 20,4 % durant la période d'enquête) provient de la République de Corée, qui a vu sa part de marché croître de 4,9 % durant la période considérée. Taïwan est le deuxième plus gros exportateur vers l'Union. Bien que les importations en provenance de ce pays aient diminué pendant la période considérée (- 4,1 %), celui-ci détenait toujours une part de marché de 10,4 % au cours de la période d'enquête. Le quatrième exportateur (suivant l'Inde, qui est le troisième) est la Chine, dont la part de marché s'est accrue de 4,4 % pour atteindre 5 %. Les importations provenant d'autres pays tiers sont plus faibles que celles de l'Inde, mais des quantités substantielles de fibres discontinues de polyesters sont également importées de Turquie, du Viêt Nam, d'Indonésie et de Thaïlande (tous quatre possédant des parts de marché relativement stables). Collectivement, les importations originaires de ces quatre pays représentent une part de marché d'environ 12 % (12,4 % sur la période d'enquête).
(326)
La croissance des importations en provenance notamment de la République de Corée mérite d'être soulignée. Les importations coréennes se sont montées, durant la période d'enquête, au triple du volume des importations indiennes. Elles ont augmenté de 40 % au cours de la période considérée et leur part de marché a grimpé de 4,9 points de pourcentage pour atteindre 20,4 %. Les importations originaires de Chine ont elles aussi enregistré une forte croissance, de plus de 700 % en volume ou 4,4 points de pourcentage en part de marché. Leurs prix étaient par ailleurs largement inférieurs à ceux pratiqués par l'industrie de l'Union.
(327)
Compte tenu de ce qui précède, il peut être conclu que, si la situation préjudiciable de l'industrie de l'Union est imputable aux importations, les importations en cause sont davantage originaires d'autres pays que l'Inde.
(328)
Après l'information des parties, le plaignant a indiqué que la Commission n'a pas étudié plus avant les prix à l'exportation de la Chine et du Viêt Nam. Il convient de rappeler que des niveaux de subventions de minimis ont été constatés tant pour la Chine que pour le Viêt Nam. La Commission a dès lors évalué les prix à l'exportation pour ces deux pays respectifs dans son analyse du lien de causalité concernant l'effet d'autres facteurs et n'a effectivement pas réalisé une évaluation cumulative des importations des trois pays concernés par la présente procédure, étant donné qu'il a été déterminé que les subventions constatées en Chine et au Viêt Nam étaient des subventions de minimis, comme expliqué aux considérants 275 à 277.
(329)
Le plaignant a présenté des observations sur le prix moyen des importations en provenance de Corée ainsi que sur l'augmentation (légère) de leur volume entre 2011 et 2012. Compte tenu de l'augmentation générale tant du volume que de la part de marché des importations coréennes au cours de la période considérée et ses prix moyens étant inférieurs à ceux des prix de vente moyens de l'industrie de l'Union, la Commission maintient que les importations coréennes constituent un autre facteur pertinent dans l'analyse du lien de causalité.
(330)
Le plaignant a également fait référence aux prix moyens des exportations des trois pays initialement concernés par la présente procédure ainsi que de la Corée et de Taïwan pour la période de janvier à juillet 2014. Il ne s'agit toutefois pas de la période considérée, qui s'étend de 2010 à la fin de la période d'enquête. L'observation est par conséquent rejetée.
5.2.2. Résultats à l'exportation de l'industrie de l'Union
(331)
Le volume et la valeur moyenne des exportations de l'industrie de l'Union ont évolué comme suit au cours de la période considérée:
Tableau 13
Résultats à l'exportation des producteurs de l'Union
2010
2011
2012
Période d'enquête
Volume d'exportation (en tonnes)
31 158
32 204
41 279
36 149
Indice
100
103
132
116
Prix moyen (en EUR/tonne)
1 760
1 945
1 924
1 962
Indice
100
111
109
112
Sources:
volume: plaignant (CIRFS),
valeur: données vérifiées communiquées par les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon.
(332)
L'industrie de l'Union vend, en dehors de l'Union européenne, principalement des produits spécialisés, ce qui explique les prix de vente moyens plus élevés sur ces marchés.
(333)
Les volumes des exportations des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon ont augmenté de près de 30 % durant la période considérée, avec un niveau record en 2012. Les prix de vente moyens ont grimpé en 2011 pour ensuite rester stables jusqu'à la période d'enquête.
(334)
En dépit des bons résultats à l'exportation des producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon, les volumes d'exportation absolus étaient relativement restreints comparés aux volumes de vente dans l'Union. Leur effet n'était dès lors pas suffisant pour compenser la situation difficile et préjudiciable qui prévalait sur le marché domestique de l'Union.
5.2.3. Consommation
(335)
Le marché des fibres discontinues de polyesters de l'Union représentait 838 397 tonnes en 2010 et a atteint 890 992 tonnes durant la période d'enquête. Cela implique une croissance du marché de 6 % au cours de la période considérée. En d'autres termes, aucun déclin de la demande susceptible de contribuer à la situation préjudiciable de l'industrie de l'Union n'a été constaté.
5.2.4. Crise économique
(336)
Une association d'utilisateurs, la chambre de commerce de l'un des pays concernés et une administration publique ont affirmé que le préjudice était causé par la crise économique. Cet argument n'est pas recevable, étant donné que le marché des fibres discontinues de polyesters de l'Union a enregistré une croissance de 6 % et que le prix de vente moyen dans l'Union a également augmenté de 16 %.
(337)
La chambre de commerce a par ailleurs soutenu qu'en raison de la crise économique la demande de fibres discontinues de polyesters dites «spécialisées» avait chuté, tandis que celle des fibres discontinues de polyesters dites «de base» avait été plus forte. Il convient de rappeler que les deux types de fibres présentent les mêmes caractéristiques physiques et chimiques et sont essentiellement destinés aux mêmes usages finals. Il est admis que tous les types de produits ne sont pas interchangeables, mais de précédentes enquêtes et celle en cours ont établi qu'il existe au moins un degré partiel d'interchangeabilité et d'identité des usages pour les différents types de produits. L'argument est donc rejeté.
5.2.5. Taux élevé d'utilisation des capacités
(338)
Une administration publique a laissé entendre que le préjudice, en termes de part de marché, n'aurait pas pu être causé par des importations faisant l'objet de subventions au vu du taux élevé d'utilisation des capacités de l'industrie de l'Union. Le taux d'utilisation des capacités de l'industrie de l'Union a effectivement augmenté durant la période considérée, mais il n'a jamais approché les limites des capacités disponibles. À son niveau le plus haut, pendant la période d'enquête, ce taux était de 85,9 %. Les niveaux de production pouvaient donc être encore largement améliorés. Cependant, comme les volumes de vente dans l'Union des producteurs de l'Union n'ont pas suivi la tendance à la hausse de la consommation, la perte de part de marché est toujours considérée comme l'un des indicateurs expliquant la situation préjudiciable de l'industrie de l'Union.
5.3. CONCLUSION CONCERNANT LE LIEN DE CAUSALITÉ
(339)
Compte tenu de ce qui précède, la Commission estime qu'il n'est pas possible d'établir un lien de causalité entre la situation préjudiciable de l'industrie de l'Union et les importations ayant fait l'objet de subventions originaires de l'Inde. Cette conclusion repose, premièrement, sur le fait que la part de marché des importations de l'Inde est relativement faible et a à peine augmenté (hausse de 6,1 à 6,8 %) par rapport à la part de marché de l'industrie de l'Union, qui est beaucoup plus importante mais continue de décliner fortement (baisse de 45,3 à 40,2 %). Deuxièmement, les importations provenant de certains autres pays (Corée, Taïwan, Chine) ont été plus volumineuses et/ou ont enregistré une croissance beaucoup plus importante; par conséquent, si les importations ont contribué au préjudice souffert par l'industrie de l'Union, celui-ci doit être attribué aux importations originaires de ces pays, et non à celles provenant de l'Inde (voir les considérants 325 à 327).
(340)
Le lien de causalité, au sens de l'article 8, paragraphes 5 et 6, du règlement de base, entre les importations faisant l'objet de subventions en provenance de l'Inde et le préjudice important subi par l'industrie de l'Union n'a, par conséquent, pas pu être établi.
6. CONCLUSIONS
(341)
Il convient dès lors de clore la procédure, étant donné qu'il a été démontré que les subventions en faveur de la République populaire de Chine et du Viêt Nam étaient inférieures au seuil de minimis et qu'aucun lien de causalité n'a été établi entre le préjudice subi et les subventions accordées en ce qui concerne les importations originaires de l'Inde.
(342)
Le comité établi par l'article 25, paragraphe 1, du règlement de base n'a pas émis d'avis,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La procédure antisubventions concernant les importations de fibres synthétiques discontinues de polyesters, non cardées ni peignées ni autrement transformées pour la filature, relevant actuellement du code NC 5503 20 00 et originaires de la République populaire de Chine, de l'Inde et du Viêt Nam est close.
Article 2
La présente décision entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Fait à Bruxelles, le 16 décembre 2014.