NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1179/2012
ze dne 10. prosince 2012,
kterým se stanoví kritéria vymezující, kdy skleněné střepy přestávají být odpadem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Z vyhodnocení některých toků odpadu vyplývá, že pro recyklační trhy se skleněnými střepy by bylo přínosem, kdyby byla vypracována zvláštní kritéria stanovující, kdy skleněné střepy získané z odpadu přestávají být odpadem. Tato kritéria by měla zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Neměla by mít vliv na klasifikaci skleněných střepů jako odpadu platnou ve třetích zemích.
(2)
Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise existuje trh a poptávka po skleněných střepech, které lze použít ve sklářském průmyslu jako vstupní surovinu. Skleněné střepy by proto měly být dostatečně čisté a měly by splňovat příslušné normy nebo specifikace vyžadované sklářským průmyslem.
(3)
Kritéria stanovující, kdy skleněné střepy přestávají být odpadem, by měla zajistit, aby skleněné střepy získané procesem využití odpadů splňovaly technické požadavky sklářského průmyslu, byly v souladu s platnými právními předpisy a normami pro výrobky a neměly celkově nepříznivé dopady na životní prostředí nebo lidské zdraví. Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise navržená kritéria týkající se odpadů používaných jako vstupní materiál pro proces využití, postupů a technik zpracování, jakož i skleněných střepů získaných procesem využití odpadů tyto cíle splňují, protože by měla vést k produkci skleněných střepů, které nebudou mít nebezpečné vlastnosti a budou dostatečně prosté složek jiných než sklo.
(4)
Za účelem zajištění souladu s těmito kritérii je vhodné stanovit, aby byly vydány informace o skleněných střepech, které přestaly být odpadem, a aby byl zaveden systém řízení.
(5)
S ohledem na to, aby se provozovatelé mohli přizpůsobit těmto kritériím, která stanoví, kdy skleněné střepy přestávají být odpadem, je vhodné stanovit, aby se toto nařízení použilo až po uplynutí přiměřeně dlouhého období.
(6)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 39 směrnice 2008/98/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanovuje kritéria vymezující, kdy skleněné střepy pro výrobu skla nebo skleněných předmětů přetavovacími procesy přestávají být odpadem.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené směrnicí 2008/98/ES.
Kromě toho se použijí tyto definice:
1)
„skleněnými střepy“ se rozumí skleněné střepy získané procesem využití z odpadního skla;
2)
„držitelem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která je vlastníkem skleněných střepů;
3)
„výrobcem“ se rozumí držitel, který jako první předává skleněné střepy jinému držiteli ve stavu, kdy tyto skleněné střepy přestaly být odpadem;
4)
„dovozcem“ se rozumí jakákoliv fyzická či právnická osoba usazená na území Unie, která dováží na celní území Unie skleněné střepy, které přestaly být odpadem;
5)
„kvalifikovanými zaměstnanci“ se rozumí zaměstnanci, kteří jsou na základě svých zkušeností či odborné přípravy kvalifikováni k monitorování a posuzování vlastností skleněných střepů;
6)
„vizuální prohlídkou“ se rozumí prohlídka všech částí dodávky skleněných střepů lidskými smysly nebo pomocí jakéhokoli nespecializovaného vybavení;
7)
„dodávkou“ se rozumí určité množství skleněných střepů určených k přepravě od výrobce k dalšímu držiteli, které může být uloženo v jedné nebo více přepravních jednotkách, například v kontejnerech.
Článek 3
Kritéria pro skleněné střepy
Skleněné střepy přestávají být odpadem, jsou-li při jeho předání výrobcem dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
1)
skleněné střepy získané procesem využití odpadů splňují kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy I;
2)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy I;
3)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití byl zpracován ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy I;
4)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 4 a 5;
5)
skleněné střepy jsou určené k výrobě skla nebo skleněných předmětů přetavovacími procesy.
Článek 4
Prohlášení o shodě
1. Výrobce nebo dovozce vydají ke každé dodávce skleněných střepů prohlášení o shodě podle vzoru uvedeného v příloze II.
2. Výrobce nebo dovozce předají toto prohlášení o shodě dalšímu držiteli dodávky skleněných střepů. Ponechají si kopii tohoto prohlášení o shodě nejméně jeden rok od data jeho vystavení a na požádání ji předloží příslušným orgánům.
3. Prohlášení o shodě může být v elektronické podobě.
Článek 5
Systém řízení
1. Výrobce zavede systém řízení umožňující prokázání shody s kritérii, na něž se odkazuje v článku 3.
2. Systém řízení zahrnuje řadu dokumentovaných postupů, které se týkají všech těchto aspektů:
a)
monitorování kvality skleněných střepů získaných procesem využití podle oddílu 1 přílohy I (včetně odebírání a rozboru vzorků);
b)
vstupní kontroly odpadu používaného jako vstupní materiál pro proces využití podle oddílu 2 přílohy I;
c)
monitorování postupů a technik zpracování popsaných v oddíle 3 přílohy I;
d)
zpětné vazby od zákazníků, pokud jde o dodržení požadavků na kvalitu skleněných střepů;
e)
vedení záznamů o výsledcích monitorování prováděného podle bodů a) až c);
f)
přezkumu a zlepšování systému řízení;
g)
odborné přípravy zaměstnanců.
3. Systém řízení předepisuje pro každé z kritérií zvláštní monitorovací požadavky, které jsou uvedeny v příloze I.
4. Subjekt posuzování shody ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (2), jenž získal akreditaci v souladu s uvedeným nařízením, nebo environmentální ověřovatel ve smyslu čl. 2 odst. 20 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 (3), který je akreditovaný nebo licencovaný v souladu s tímto nařízením, ověří, že systém řízení je v souladu s požadavky tohoto článku. Toto ověření se provádí vždy jednou za tři roky. Za ověřovatele s dostatečnou specifickou zkušeností pro výkon ověření uvedeného v tomto nařízení se považují pouze ověřovatelé s tímto rozsahem akreditace nebo licence podle kódů NACE, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (4):
-
* kód NACE 38 (Shromažďování, zpracování a likvidace odpadu; zpracování odpadu k dalšímu využití) nebo
-
* kód NACE 23.1 (Výroba skla a skleněných výrobků).
5. Dovozce od svých dodavatelů požaduje, aby zavedli systém řízení, který splňuje požadavky odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku a který byl ověřen nezávislým externím ověřovatelem.
Systém řízení u dodavatele musí být certifikován subjektem posuzování shody, který je akreditován akreditačním orgánem, který pro výkon této činnosti úspěšně prošel vzájemným hodnocením provedeným orgánem uznaným podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008, nebo environmentálním ověřovatelem, který získal akreditaci nebo licenci od akreditačního nebo licenčního orgánu v souladu s nařízením (ES) č. 1221/2009, který také podléhá vzájemnému hodnocení podle článku 31 uvedeného nařízení.
Ověřovatelé, kteří chtějí působit ve třetích zemích, musí získat zvláštní akreditaci nebo licenci, a to v souladu se specifikacemi stanovenými v nařízení (ES) č. 765/2008 nebo nařízení (ES) č. 1221/2009, a zároveň v rozhodnutí Komise 2011/832/EU (5).
6. Výrobce svůj systém řízení na požádání zpřístupní příslušným orgánům.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 11. června 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. prosince 2012.
RÈGLEMENT (UE) No 1179/2012 DE LA COMMISSION
du 10 décembre 2012
établissant les critères permettant de déterminer à quel moment le calcin de verre cesse d’être un déchet au sens de la directive 2008/98/CE du Parlement européen et du Conseil
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2008/98/CE du Parlement européen et du Conseil du 19 novembre 2008 relative aux déchets et abrogeant certaines directives (1), et notamment son article 6, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
Il ressort de l’évaluation de différents flux de déchets que la définition de critères spécifiques permettant de déterminer à quel moment le calcin de verre obtenu à partir de déchets cesse d’être un déchet serait favorable aux marchés du recyclage du calcin de verre. Il importe que ces critères assurent un niveau élevé de protection de l’environnement et n’empêchent pas le classement du calcin de verre en tant que déchet par les pays tiers.
(2)
Plusieurs rapports du Centre commun de recherche de la Commission européenne ont démontré qu’il existe une demande et un marché pour le calcin de verre pouvant être utilisé comme matière première dans l’industrie du verre. Le calcin de verre doit donc être suffisamment pur et satisfaire aux normes et spécifications en vigueur dans l’industrie du verre.
(3)
Il convient que les critères déterminant à quel moment le calcin de verre cesse d’être un déchet garantissent que, au terme d’une opération de valorisation, ce déchet satisfait aux impératifs techniques de l’industrie du verre, est conforme à la législation en vigueur et aux normes applicables aux produits, et qu’il n’entraîne pas d’effets nocifs pour l’environnement ou la santé humaine. Des rapports publiés par le Centre commun de recherche de la Commission européenne ont montré que les critères proposés pour les déchets utilisés en tant qu’intrants dans l’opération de valorisation, pour les procédés et techniques de traitement, ainsi que pour le calcin de verre issu de l’opération de valorisation atteignent ces objectifs puisqu’ils devraient permettre d’obtenir du calcin de verre exempt de propriétés dangereuses et présentant une teneur en composants non vitreux suffisamment faible.
(4)
Afin d’assurer le respect de ces critères, il y a lieu de veiller à la publication d’informations relatives au calcin de verre qui a cessé d’être un déchet et à la mise en œuvre d’un système de gestion.
(5)
Il convient de prévoir un délai raisonnable avant l’entrée en application du présent règlement afin de permettre aux opérateurs de s’adapter aux critères déterminant à quel moment le calcin de verre cesse d’être un déchet.
(6)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 39 de la directive 2008/98/CE,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Objet
Le présent règlement établit les critères déterminant à quel moment le calcin de verre destiné à la fabrication de substances ou d’objets en verre au moyen de processus de refusion cesse d’être un déchet.
Article 2
Définitions
Les définitions figurant dans la directive 2008/98/CE s’appliquent aux fins du présent règlement.
En outre, on entend par:
1)
«calcin de verre», le calcin issu de la valorisation des déchets de verre;
2)
«détenteur», la personne physique ou morale qui est en possession de calcin de verre;
3)
«producteur», le détenteur qui transfère du calcin de verre à un autre détenteur pour la première fois en tant que calcin de verre ayant cessé d’être un déchet;
4)
«importateur», toute personne physique ou morale établie dans l’Union européenne qui introduit sur le territoire douanier de l’Union du calcin de verre ayant cessé d’être un déchet;
5)
«personnel compétent», le personnel qui, de par son expérience ou sa formation, est compétent pour examiner et évaluer les propriétés du calcin de verre;
6)
«inspection visuelle», l’inspection de la totalité du calcin de verre d’une expédition en recourant au sens de la vue ou à tout matériel non spécialisé;
7)
«expédition», un lot de calcin de verre destiné à être remis par un producteur à un autre détenteur et qui peut être contenu dans une ou plusieurs unités de transport, par exemple des conteneurs.
Article 3
Critères relatifs au calcin de verre
Le calcin de verre cesse d’être un déchet lorsque, au moment de son transfert du producteur à un autre détenteur, la totalité des conditions suivantes sont remplies:
1)
le calcin de verre issu de l’opération de valorisation satisfait aux critères établis dans la section 1 de l’annexe I;
2)
les déchets utilisés en tant qu’intrants dans l’opération de valorisation satisfont aux critères établis dans la section 2 de l’annexe I;
3)
les déchets utilisés en tant qu’intrants dans l’opération de valorisation ont été traités conformément aux critères établis dans la section 3 de l’annexe I;
4)
le producteur satisfait aux exigences établies aux articles 4 et 5;
5)
le calcin de verre est destiné à la fabrication de substances ou d’objets en verre par refusion.
Article 4
Attestation de conformité
1. Le producteur ou l’importateur délivre, pour chaque expédition de calcin de verre, une attestation de conformité établie sur le modèle figurant à l’annexe II.
2. Le producteur ou l’importateur transmet l’attestation de conformité au détenteur suivant de l’expédition de calcin de verre. Le producteur ou l’importateur conserve une copie de cette attestation pendant au moins un an après sa date de délivrance et la tient à disposition des autorités compétentes.
3. L’attestation de conformité peut être délivrée sous forme électronique.
Article 5
Système de gestion
1. Le producteur applique un système de gestion permettant de démontrer la conformité aux critères visés à l’article 3.
2. Le système de gestion comprend, pour chacun des aspects suivants, un ensemble de procédures dont il sera conservé une trace écrite:
a)
contrôle de la qualité du calcin de verre issu de l’opération de valorisation tel qu’établi à la section 1 de l’annexe I (comprenant un échantillonnage et une analyse);
b)
contrôle d’admission des déchets utilisés comme intrants dans l’opération de valorisation tel qu’établi à la section 2 de l’annexe I;
c)
contrôle des procédés et techniques de traitement décrits à la section 3 de l’annexe I;
d)
retour d’information des clients en ce qui concerne le respect des exigences de qualité applicables au calcin de verre;
e)
enregistrement des résultats des contrôles réalisés au titre des points a) à c);
f)
examen et amélioration du système de gestion;
g)
formation du personnel.
3. Le système de gestion prévoit également les exigences spécifiques de contrôle définies à l’annexe I pour chaque critère.
4. Un organisme d’évaluation de la conformité, tel que défini dans le règlement (CE) no 765/2008 du Parlement européen et du Conseil (2) ayant obtenu une accréditation conformément à ce règlement ou un vérificateur environnemental, tel que défini à l’article 2, paragraphe 20, point b), du règlement (CE) no 1221/2009 du Parlement européen et du Conseil (3) qui est accrédité ou agréé conformément aux dispositions de ce règlement vérifie que le système de gestion est conforme aux exigences du présent article. Cette vérification a lieu tous les trois ans. Seuls les vérificateurs dotés des champs d’accréditation ou d’agrément suivants, sur la base des codes NACE établis par le règlement (CE) no 1893/2006 du Parlement européen et du Conseil (4), sont considérés comme ayant une expérience spécifique suffisante pour effectuer la vérification mentionnée dans le présent règlement:
-
* Code NACE 38 (Collecte, traitement et élimination des déchets; récupération), ou
-
* Code NACE 23.1 (Fabrication du verre et des produits verriers).
5. L’importateur requiert de ses fournisseurs qu’ils appliquent un système de gestion qui soit conforme aux exigences prévues aux paragraphes 1, 2 et 3 du présent article et que ce système ait été vérifié par un vérificateur externe indépendant.
Le système de gestion du fournisseur est certifié soit par un organisme d’évaluation de la conformité accrédité par un organisme d’accréditation ayant fait l’objet, pour l’activité concernée, d’une évaluation favorable par les pairs réalisée par l’organisme reconnu en vertu de l’article 14 du règlement (CE) no 765/2008, soit par un vérificateur environnemental accrédité ou agréé par un organisme d’accréditation ou d’agrément conformément au règlement (CE) no 1221/2009 qui est également soumis à un système d’évaluation par les pairs en vertu de l’article 31 dudit règlement.
Les vérificateurs désireux d’exercer leurs activités dans des pays tiers doivent obtenir une accréditation ou un agrément spécifique, conformément aux modalités prévues par le règlement (CE) no 765/2008 ou le règlement (CE) no 1221/2009, ainsi que par la décision 2011/832/UE de la Commission (5).
6. Le producteur accorde aux autorités compétentes l’accès au système de gestion si ces dernières en font la demande.
Article 6
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à partir du 11 juin 2013.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 10 décembre 2012.