PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. září 2013,
kterým se stanoví třetí a poslední skupina regionů pro zahájení provozu Vízového operačního systému (VIS)
(oznámeno pod číslem C(2013) 5914)
(Pouze bulharské, chorvatské, české, estonské, finské, francouzské, italské, litevské, lotyšské, maďarské, maltské, německé, nizozemské, polské, portugalské, rumunské, řecké, slovenské, slovinské, španělské a švédské znění je závazné)
(2013/493/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) (1), a zejména na čl. 48 odst. 4 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 48 nařízení (ES) č. 767/2008 stanoví postupné uvádění VIS do provozu. Rozhodnutím 2010/49/ES (2) a prováděcím rozhodnutím 2012/274/EU (3) stanovila Komise první a druhou skupinu regionů pro zahájení provozu VIS. Nyní je nutné stanovit třetí a poslední skupinu regionů, kde budou údaje, které mají být zpracovávány ve VIS, včetně fotografií a daktyloskopických údajů, shromažďovány a přenášeny do VIS v případě všech žádostí o víza předložených v dotčeném regionu.
(2)
Podle ustanovení čl. 48 odst. 4 nařízení (ES) č. 767/2008 se pořadí regionů pro zavádění VIS stanoví na základě těchto kritérií: nebezpečí nedovoleného přistěhovalectví, ohrožení vnitřní bezpečnosti členských států a proveditelnost shromažďování biometrických údajů ze všech míst v daném regionu.
(3)
Komise posoudila regiony, na které se nevztahují rozhodnutí 2010/49/ES a prováděcí rozhodnutí 2012/274/EU, s přihlédnutím k těmto třem kritériím: v případě prvního kritéria zohlednila průměrnou míru zamítnutých žádostí o víza a odepření vstupu a podílu státních příslušníků třetí země, u nichž byl odhalen neoprávněný pobyt na území členských států; u druhého kritéria zohlednila posouzení provedené Europolem a týkající se ohrožení a u třetího kritéria skutečnost, že součástí některých regionů, na něž se mají rozhodnutí vztahovat, jsou třetí země s rozsáhlými územími nebo s velkým počtem žadatelů o víza.
(4)
Datum zahájení provozu v každém z regionů, jež jsou určeny tímto rozhodnutím, stanoví Komise podle čl. 48 odst. 3 nařízení (ES) č. 767/2008.
(5)
Protože nařízení o VIS navazuje na schengenské acquis, Dánsko oznámilo provedení nařízení o VIS ve svém vnitrostátním právu v souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství. Ve smyslu mezinárodního práva je proto toto rozhodnutí pro Dánsko závazné.
(6)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (4). Rozhodnutí proto není pro Spojené království závazné ani použitelné.
(7)
Toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (5). Rozhodnutí proto není pro Irsko závazné ani použitelné.
(8)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (6), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES (7) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
(9)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (9).
(10)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (10).
(11)
Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(12)
Pokud jde o Bulharsko a Rumunsko, je toto rozhodnutí aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.
(13)
Pokud jde o Chorvatsko, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2011.
(14)
Opatření upravená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 51 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (11),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Regiony, v nichž má být v návaznosti na regiony určené prováděcím rozhodnutím 2012/274/EU zahájeno shromažďování a přenos údajů do Vízového informačního systému (VIS) podle čl. 48 odst. 3 nařízení (ES) č. 767/2008, jsou následující:
-
Dvanáctý region:
-
Kostarika,
-
Salvador,
-
Guatemala,
-
Honduras,
-
Nikaragua,
-
Panama.
-
Třináctý region:
-
Kanada,
-
Mexiko,
-
Spojené státy americké.
-
Čtrnáctý region:
-
Antigua a Barbuda,
-
Bahamy,
-
Barbados,
-
Belize,
-
Kuba,
-
Dominika,
-
Dominikánská republika,
-
Grenada,
-
Guyana,
-
Haiti,
-
Jamajka,
-
Svatý Kryštof a Nevis,
-
Svatá Lucie,
-
Svatý Vincenc a Grenadiny,
-
Surinam,
-
Trinidad a Tobago
-
Patnáctý region:
-
Austrálie,
-
Fidži,
-
Kiribati,
-
Marshallovy ostrovy,
-
Mikronésie,
-
Nauru,
-
Nový Zéland,
-
Palau,
-
Papua Nová Guinea,
-
Samoa,
-
Šalamounovy ostrovy,
-
Východní Timor,
-
Tonga,
-
Tuvalu,
-
Vanuatu.
-
Šestnáctý region:
-
Albánie
-
Bosna a Hercegovina,
-
Bývalá jugoslávská republika Makedonie (FYROM),
-
Kosovo (12),
-
Černá Hora,
-
Srbsko,
-
Turecko.
-
Sedmnáctý region:
-
Arménie,
-
Ázerbájdžán,
-
Bělorusko,
-
Gruzie,
-
Moldavská republika,
-
Ukrajina.
-
Osmnáctý region:
Rusko.
-
Devatenáctý region:
-
Čína,
-
Japonsko,
-
Mongolsko,
-
Severní Korea,
-
Jižní Korea,
-
Tchaj-wan.
-
Dvacátý region:
-
Bangladéš,
-
Bhútán,
-
Indie,
-
Maledivy,
-
Nepál,
-
Pákistán,
-
Srí Lanka.
-
Dvacátý první region:
-
Andorra,
-
Vatikánský městský stát,
-
Monako,
-
San Marino.
-
Dvacátý druhý region:
-
Irsko,
-
Spojené království.
-
Dvacátý třetí region:
-
Rakousko,
-
Belgie,
-
Bulharsko,
-
Chorvatsko,
-
Kypr,
-
Česká republika,
-
Dánsko,
-
Estonsko,
-
Finsko,
-
Francie,
-
Německo,
-
Řecko,
-
Maďarsko,
-
Itálie,
-
Island,
-
Lotyšsko,
-
Lichtenštejnsko,
-
Litva,
-
Lucembursko,
-
Malta,
-
Nizozemsko,
-
Norsko,
-
Polsko,
-
Portugalsko,
-
Rumunsko,
-
Slovensko,
-
Slovinsko,
-
Španělsko,
-
Švédsko,
-
Švýcarsko.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Chorvatské republice, Italské republice, Kyperské republice, Lotyšské republice, Litevské republice, Lucemburskému velkovévodství, Maďarské republice, Republice Malta, Nizozemskému království, Rakouské republice, Polské republice, Portugalské republice, Rumunsku, Republice Slovinsko, Slovenské republice, Finské republice a Švédskému království.
V Bruselu dne 30. září 2013.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 30 septembre 2013
déterminant la troisième et dernière série de régions pour le début des activités du système d’information sur les visas (VIS)
[notifiée sous le numéro C(2013) 5914]
(Les textes en langues allemande, bulgare, croate, espagnole, estonienne, finnoise, française, grecque, hongroise, italienne, lettone, lituanienne, maltaise, néerlandaise, polonaise, portugaise, roumaine, slovaque, slovène, suédoise et tchèque sont les seuls faisant foi.)
(2013/493/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 767/2008 du Parlement européen et du Conseil du 9 juillet 2008 concernant le système d’information sur les visas (VIS) et l’échange de données entre les États membres sur les visas de court séjour (règlement VIS) (1), et notamment son article 48, paragraphe 4,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 48 du règlement (CE) no 767/2008 prévoit une mise en œuvre progressive des activités du VIS. Dans sa décision 2010/49/CE (2) et sa décision d’exécution 2012/274/UE (3), la Commission a déterminé, respectivement, les première et deuxième séries de régions pour le début des activités du VIS. Il convient maintenant de déterminer la troisième et dernière série de régions où les données à traiter dans le VIS, y compris les photographies et les empreintes digitales, seront recueillies et transmises au VIS dans le cadre de toutes les demandes de visa présentées dans les régions en question
(2)
L’article 48, paragraphe 4, du règlement (CE) no 767/2008 prévoit que l’ordre des régions aux fins du déploiement du VIS est déterminé en fonction des critères suivants: le risque d’immigration irrégulière, les menaces pour la sécurité intérieure des États membres et la possibilité pratique de collecter des données biométriques en tous points des régions en question.
(3)
La Commission a procédé à une évaluation, au regard de ces trois critères, des régions qui ne relèvent pas la décision 2010/49/CE et la décision d’exécution 2012/274/UE, en tenant compte, pour le premier critère, d’éléments tels que le taux moyen de refus de visa, le taux de non-admission et le taux de ressortissants de pays tiers en séjour irrégulier sur le territoire des États membres; pour le deuxième critère, d’une évaluation des menaces effectuée par Europol; et, pour le troisième critère, du fait que certaines des régions à inclure comprennent des pays tiers qui ont un vaste territoire ou qui concentrent des nombres très élevés de demandes de visa.
(4)
La date de début des activités dans chacune des régions définies par la présente décision doit être déterminée par la Commission conformément à l’article 48, paragraphe 3, du règlement (CE) no 767/2008.
(5)
Étant donné que le règlement VIS développe l’acquis de Schengen, le Danemark a notifié la mise en œuvre de ce règlement dans son droit national, conformément à l’article 5 du protocole sur la position du Danemark annexé au traité sur l’Union européenne et au traité instituant la Communauté européenne. Le Danemark est donc tenu, en vertu du droit international, de mettre en œuvre la présente décision.
(6)
La présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen auxquelles le Royaume-Uni ne participe pas, conformément à la décision 2000/365/CE du Conseil du 29 mai 2000 relative à la demande du Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord de participer à certaines dispositions de l’acquis de Schengen (4). Le Royaume-Uni n’est donc pas lié par la présente décision ni soumis à son application.
(7)
La présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen auxquelles l’Irlande ne participe pas, conformément à la décision 2002/192/CE du Conseil du 28 février 2002 relative à la demande de l’Irlande de participer à certaines dispositions de l’acquis de Schengen (5). L’Irlande n’est donc pas liée par la présente décision ni soumise à son application.
(8)
En ce qui concerne l’Islande et la Norvège, la présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens de l’accord conclu par le Conseil de l’Union européenne, la République d’Islande et le Royaume de Norvège sur l’association de ces deux États à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen (6), qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE du Conseil (7) relative à certaines modalités d’application dudit accord.
(9)
En ce qui concerne la Suisse, la présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens de l’accord entre l’Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l’association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen (8), qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE, lu en liaison avec l’article 3 de la décision 2008/146/CE du Conseil (9).
(10)
En ce qui concerne le Liechtenstein, la présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens du protocole entre l’Union européenne, la Communauté européenne, la Confédération suisse et la Principauté de Liechtenstein sur l’adhésion de la Principauté de Liechtenstein à l’accord entre l’Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l’association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen, qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE, lu en liaison avec l’article 3 de la décision 2011/350/UE du Conseil (10).
(11)
En ce qui concerne Chypre, la présente décision constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 3, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2003.
(12)
En ce qui concerne la Bulgarie et la Roumanie, la présente décision constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 4, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2005.
(13)
En ce qui concerne la Croatie, la présente décision constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 4, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2011.
(14)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 51, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1987/2006 du Parlement européen et du Conseil du 20 décembre 2006 sur l’établissement, le fonctionnement et l’utilisation du système d’information Schengen de deuxième génération (SIS II) (11),
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les régions dans lesquelles débuteront la collecte des données et leur transmission au système d’information sur les visas (VIS), après les régions déterminées dans la décision d’exécution 2012/274/UE, conformément à l’article 48, paragraphe 3, du règlement (CE) no 767/2008, sont les suivantes:
-
Douzième région:
-
Costa Rica,
-
El Salvador,
-
Guatemala,
-
Honduras,
-
Nicaragua,
-
Panama.
-
Treizième région:
-
Canada,
-
Mexique
-
États-Unis.
-
Quatorzième région:
-
Antigua-et-Barbuda,
-
Bahamas,
-
Barbade,
-
Belize,
-
Cuba,
-
Dominique,
-
République dominicaine,
-
Grenade,
-
Guyana,
-
Haïti,
-
Jamaïque,
-
Saint-Christophe-et-Niévès
-
Sainte-Lucie,
-
Saint-Vincent-et-les-Grenadines,
-
Suriname,
-
Trinité-et-Tobago.
-
Quinzième région:
-
Australie,
-
Fidji,
-
Kiribati,
-
Îles Marshall,
-
Micronésie,
-
Nauru,
-
Nouvelle-Zélande,
-
Palaos,
-
Papouasie - Nouvelle-Guinée,
-
Samoa,
-
Îles Salomon,
-
Timor-Oriental,
-
Tonga,
-
Tuvalu,
-
Vanuatu.
-
Seizième région:
-
Albanie,
-
Bosnie-Herzégovine,
-
ancienne République yougoslave de Macédoine (ARYM)
-
Kosovo (12),
-
Monténégro,
-
Serbie,
-
Turquie.
-
Dix-septième région:
-
Arménie,
-
Azerbaïdjan,
-
Biélorussie,
-
Géorgie,
-
République de Moldavie,
-
Ukraine.
-
Dix-huitième région:
Russie.
-
Dix-neuvième région:
-
Chine,
-
Japon,
-
Mongolie,
-
Corée du Nord,
-
Corée du Sud,
-
Taïwan.
-
Vingtième région:
-
Bangladesh,
-
Bhoutan,
-
Inde,
-
Maldives,
-
Népal,
-
Pakistan,
-
Sri-Lanka.
-
Vingt et unième région:
-
Andorre,
-
Saint-Siège,
-
Monaco,
-
Saint-Marin.
-
Vingt-deuxième région:
-
Irlande,
-
Royaume-Uni.
-
Vingt-troisième région:
-
Autriche,
-
Belgique,
-
Bulgarie,
-
Croatie,
-
Chypre,
-
République tchèque,
-
Danemark,
-
Estonie,
-
Finlande,
-
France,
-
Allemagne,
-
Grèce,
-
Hongrie,
-
Italie,
-
Islande,
-
Lettonie,
-
Liechtenstein,
-
Lituanie,
-
Luxembourg,
-
Malte,
-
Pays-Bas,
-
Norvège,
-
Pologne,
-
Portugal,
-
Roumanie,
-
Slovaquie,
-
Slovénie,
-
Espagne,
-
Suède,
-
Suisse.
Article 2
Le Royaume de Belgique, la République de Bulgarie, la République tchèque, la République fédérale d’Allemagne, la République d’Estonie, la République hellénique, le Royaume d’Espagne, la République française, la République de Croatie, la République italienne, la République de Chypre, la République de Lettonie, la République de Lituanie, le Grand-Duché de Luxembourg, la Hongrie, la République de Malte, le Royaume des Pays-Bas, la République d’Autriche, la République de Pologne, la République portugaise, la Roumanie, la République de Slovénie, la République slovaque, la République de Finlande et le Royaume de Suède sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 30 septembre 2013.