ROZHODNUTÍ RADY č. 189/2014/EU
ze dne 20. února 2014,
kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu některých nepřímých daní na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/659/ES
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Rady 2007/659/ES (2) oprávnilo Francii, aby na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu (dále jen „dotyčné čtyři nejvzdálenější regiony“) a prodávaný na metropolitním území Francie uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně, která může být nižší než minimální sazba spotřební daně stanovená směrnicí Rady 92/84/EHS (3), avšak ne o více než 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Od 1. ledna 2011 je snížená sazba spotřební daně omezena roční kvótou ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu. Platnost této odchylky skončila dnem 31. prosince 2013.
(2)
Dne 12. března 2013 požádaly francouzské orgány Komisi, aby předložila návrh na rozhodnutí Rady, kterým se za stejných podmínek prodlužuje odchylka stanovená v rozhodnutí 2007/659/ES na dalších sedm let, tj. do dne 31. prosince 2020. Dne 3. července a 2. srpna 2013 byly k této žádosti předloženy doplňující informace a změny týkající se různých francouzských daní, na které se má navrhované rozhodnutí vztahovat.
(3)
Francouzské orgány Komisi rovněž informovaly, že Francie dne 1. ledna 2012 pozměnila vnitrostátní právní předpisy týkající se příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“, známého také jako „vignette sécurité sociale“ (VSS), což je příspěvek z alkoholických nápojů prodávaných ve Francii do národního fondu nemocenského pojištění za účelem boje proti zdravotním rizikům spojeným s nestřídmým užíváním těchto produktů, který je vybírán vedle vnitrostátní spotřební daně. Změnil se zejména daňový základ ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu a bylo zavedeno omezení výše příspěvku VSS, jež bylo spojeno s platnou spotřební daní.
(4)
V souvislosti se žádostí francouzských orgánů o prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES do dne 31. prosince 2020 požádaly francouzské orgány Komisi, aby ode dne 1. ledna 2012 zahrnula příspěvek VSS do seznamu daní, v jejichž případě lze na „tradiční“ rum vyrobený v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech uplatňovat nižší sazbu.
(5)
Místo prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES je vhodnější přijmout nové rozhodnutí o odchylce týkající se obou daní, tj. spotřební daně stanovené směrnicí 92/84/EHS a příspěvku VSS.
(6)
Vzhledem k malému rozsahu místního trhu mohou lihovary v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech rozvíjet svou činnost pouze tehdy, mají-li dostatečný přístup na trh metropolitní Francie, který představuje pro jejich rum hlavní odbytiště (71 % z celkového množství). Skutečnost, že pro „tradiční“ rum je obtížné konkurovat na trhu Unie, lze kromě specifické strukturální sociální a hospodářské situace těchto nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována zvláštními omezeními uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU, přisoudit vyšším výrobním nákladům a vyšším daním za láhev, neboť „tradiční“ rum se obvykle stáčí do lahví o větším objemu a má vyšší obsah alkoholu.
(7)
Výrobní náklady hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum jsou v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech vyšší než v jiných oblastech světa. Zejména mzdové náklady jsou vyšší, neboť v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech se používají francouzské sociální právní předpisy. Na tyto nejvzdálenější regiony se rovněž vztahují unijní normy v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, jež vyžadují značné investice a náklady, které přímo nesouvisejí s produktivitou, i když prostředky na tyto investice jsou částečně čerpány ze strukturálních fondů Unie. Kromě toho jsou lihovary v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech menší než lihovary mezinárodních seskupení. Z této skutečnosti vyplývají vyšší výrobní náklady na jednotku výstupu. Podle francouzských orgánů všechny tyto přímé dodatečné výrobní náklady, včetně nákladů na dopravu a pojištění, celkově odpovídají přibližně 12 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu.
(8)
„Tradiční“ rum prodávaný v metropolitní Francii se obvykle stáčí do lahví o větším objemu (60 % rumu se prodává v lahvích o objemu 1 litr) a má vyšší obsah alkoholu (v rozmezí od 40° do 59°) než konkurenční rum, jenž je obvykle uváděn na trh v lahvích o objemu 0,7 litru a má obsah alkoholu 37,5°. Vyšší obsah alkoholu s sebou zase přináší vyšší spotřební daně, vyšší příspěvek VSS a dále pak vyšší DPH za litr prodaného rumu. Proto kumulativní „dodatečné náklady“, tedy vyšší výrobní náklady, vyšší náklady na přepravu a vyšší daně (spotřební daň a DPH), odpovídají 40 % až 50 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu. Kromě toho změna základu pro výpočet příspěvku VSS ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu od 1. ledna 2012 by bývala měla (včetně DPH) další nepříznivý dopad na cenu „tradičního“ rumu, jenž se na trh uvádí s vyšším obsahem alkoholu; jedná se zhruba o 10 % základní sazby spotřební daně. Za účelem vyrovnání tohoto dalšího nepříznivého účinku, úzce spjatého se specifickou strukturální sociální a hospodářskou situací dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována zvláštními omezeními uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU, by ve prospěch „tradičního“ rumu z dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů měla být snížena sazba příspěvku VSS.
(9)
Daňové zvýhodnění vztahující se na harmonizované spotřební daně a příspěvek VSS, jež má být povoleno, musí zůstat přiměřené, aby nebyla narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, včetně ochrany nenarušené hospodářské soutěže na vnitřním trhu a politiky státních podpor.
(10)
Měly by být proto zohledněny dodatečné náklady vyplývající z praxe, která trvala více než deset let a jež spočívá v prodeji „tradičního“ rumu s vyšším obsahem alkoholu, což přináší vyšší daně.
(11)
V roce 2012 Francie na „tradiční“ rum uplatňovala spotřební daň ve výši 903 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 54,4 % základní sazby spotřební daně. Rovněž uplatňovala příspěvek VSS ve výši 361,20 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 67,8 % základní sazby příspěvku VSS. Obě snížení dohromady odpovídají daňovému zvýhodnění ve výši 928,80 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což představuje daňové zvýhodnění oproti souhrnným základním sazbám (spotřební dani a příspěvku VSS) ve výši 42,8 %.
(12)
Rozhodnutí 2007/659/ES oprávnilo Francii, aby snížila vnitrostátní spotřební daň na „tradiční“ rum až o 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Uvedené rozhodnutí nezahrnovalo sníženou sazbu příspěvku VSS z „tradičního“ rumu, která byla zavedena až jako kompenzační opatření za dodatečné náklady, jež v případě uvedeného rumu přinesla ode dne 1. ledna 2012 reforma systému příspěvku VSS.
(13)
K nápravě této situace je nezbytné na příspěvek VSS uplatnit tytéž zásady, které byly uplatněny v případě odchylky od článku 110 Smlouvy o fungování EU týkající se harmonizovaných spotřebních daní. Zároveň by od ledna roku 2014 měla být omezena horní hranice daňového zvýhodnění, které lze poskytnout, na maximální procentní podíl základních sazeb za hektolitr čistého alkoholu harmonizované spotřební daně z lihovin s vysokým obsahem alkoholu a příspěvku VSS.
(14)
Nová odchylka by měla být udělena na sedm let, tedy od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
(15)
Francie by měla předložit zprávu z poloviny období, aby Komise mohla posoudit, zda stále existují důvody pro odchylku, zda daňové zvýhodnění poskytnuté Francií je stále přiměřené a zda je možné uvažovat o alternativních opatřeních k systému daňové odchylky, jež jsou k tomu pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum rovněž dostačující, přičemž se vezme v úvahu jejich mezinárodní rozměr.
(16)
V rozhodnutí 2007/659/ES nemohly být původně zohledněny nové okolnosti, jež nastaly po reformě systému příspěvku VSS. Výjimečně, při zohlednění uvedené specifické strukturální sociální a hospodářské situace dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů, je proto od 1. ledna 2012 odůvodněné použít předmětný režim snížené sazby příspěvku VSS.
(17)
Tímto rozhodnutím není dotčeno případné použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování EU.
(18)
Rozhodnutí 2007/659/ES by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO ROZHODUTÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 110 Smlouvy o fungování EU je Francie na svém metropolitním území oprávněna na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu rozšířit uplatňování sazby spotřební daně, jež je nižší než plná daň na alkohol stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS, a uplatňovat sazbu příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), jež je nižší než plná sazba použitelná na základě francouzských vnitrostátních právních předpisů.
Článek 2
Odchylka uvedená v článku 1 je omezena na rum vymezený v příloze II bodě 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (4), jenž se vyrábí na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu z cukrové třtiny sklízené v místě výroby a který má obsah jiných těkavých látek než ethanol a methanol nejméně 225 gramů na hektolitr čistého alkoholu a obsah alkoholu nejméně 40 % obj.
Článek 3
1. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS, které jsou uvedeny v článku 1 a jež se uplatňují na rum podle článku 2, jsou omezeny na roční kvótu ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu.
2. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí mohou být nižší než minimální sazba spotřební daně na alkohol stanovená ve směrnici 92/84/EHS, avšak nemohou být o více než 50 % nižší, než je plná sazba spotřební daně na alkohol stanovená podle článku 3 směrnice 92/84/EHS, nebo v případě příspěvku VSS než plná sazba spotřební daně na alkohol.
3. Kumulované daňové zvýhodnění, jež je povoleno v souladu s odstavcem 2 tohoto článku, nesmí být vyšší než 50 % plné sazby na alkohol stanovené podle článku 3 směrnice 92/84/EHS.
Článek 4
Do 31. července 2017 zašle Francie Komisi zprávu, aby jí umožnila určit, zda stále existují důvody pro udělení odchylky a zda Francií poskytnuté daňové zvýhodnění stále je a se vší pravděpodobností zůstane přiměřené a dostatečné pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu.
Článek 5
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 s výjimkou ustanovení článku 1 a čl. 3 odst. 1 a 2, která se použijí ode dne 1. ledna 2012.
Článek 6
1. Rozhodnutí 2007/659/ES se zrušuje.
2. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 20. února 2014.
DÉCISION N o 189/2014/UE DU CONSEIL
du 20 février 2014
autorisant la France à appliquer un taux réduit concernant certaines taxes indirectes sur le rhum «traditionnel» produit en Guadeloupe, en Guyane française, en Martinique et à La Réunion et abrogeant la décision 2007/659/CE
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 349,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis du Parlement européen (1),
statuant conformément à une procédure législative spéciale,
considérant ce qui suit:
(1)
La décision 2007/659/CE du Conseil (2) autorisait la France à appliquer au rhum «traditionnel» produit en Guadeloupe, en Guyane française, en Martinique et à La Réunion (ci-après dénommées les «quatre régions ultrapériphériques concernées»), et vendu en France métropolitaine, un taux d’accise réduit, qui peut être inférieur au taux minimal d’accise fixé par la directive 92/84/CEE du Conseil (3) mais qui ne peut pas être inférieur de plus de 50 % au taux d’accise national normal sur l’alcool. À compter du 1er janvier 2011, le taux réduit d’accise s’applique dans la limite d’un contingent annuel de 120 000 hectolitres d’alcool pur (HAP). Cette dérogation expirait le 31 décembre 2013.
(2)
Le 12 mars 2013, les autorités françaises ont demandé à la Commission de présenter une proposition de décision du Conseil prorogeant la dérogation énoncée dans la décision 2007/659/CE, dans les mêmes conditions, pour une période de sept ans s’achevant le 31 décembre 2020. Le 3 juillet et le 2 août 2013 respectivement, cette demande a été complétée par la communication d’informations complémentaires et modifiée en ce qui concerne les différentes taxes françaises que couvrirait la proposition de décision.
(3)
Les autorités françaises ont également informé la Commission que la France avait modifié à partir du 1er janvier 2012 la législation nationale sur la «cotisation sur les boissons alcooliques», également connue sous le nom de «vignette de sécurité sociale» ou «VSS», contribution destinée à la caisse nationale d’assurance maladie perçue sur les boissons alcooliques vendues en France, afin de faire face aux risques que comporte l’usage immodéré de ces produits pour la santé, et qui s’ajoute au droit d’accise national. En particulier, l’assiette de la taxe a été modifiée, passant de 160 EUR par hectolitre à 533 EUR par HAP, et une limitation du montant de la VSS a été instaurée, liée au droit d’accise applicable.
(4)
Dans le cadre de leur demande de prorogation jusqu’au 31 décembre 2020 de la dérogation énoncée dans la décision 2007/659/CE, les autorités françaises ont demandé à la Commission d’inclure, à partir du 1er janvier 2012, la VSS dans la liste des taxes pour lesquelles un taux inférieur peut être appliqué au rhum «traditionnel» produit dans les quatre régions ultrapériphériques concernées.
(5)
Il est plus approprié d’adopter une nouvelle décision portant sur une dérogation concernant les deux taxes: la différentiation de droits d’accise telle qu’énoncée dans la directive 92/84/CEE et la VSS, au lieu d’étendre la dérogation énoncée dans la décision 2007/659/CE.
(6)
Eu égard à l’étroitesse du marché local, les distilleries des quatre régions ultrapériphériques concernées ne peuvent développer leurs activités que si elles bénéficient d’un accès suffisant au marché de la France métropolitaine, qui constitue le débouché essentiel de leur production de rhum (71 %). La difficulté que connaît le rhum «traditionnel» pour être compétitif sur le marché de l’Union, en plus de la situation sociale et économique structurelle spécifique de ces régions ultrapériphériques, qui est aggravée par les contraintes spécifiques visées à l’article 349 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne (TFUE), est attribuable à deux paramètres: des coûts de production plus élevés et des taxes par bouteille plus élevées, le rhum «traditionnel» étant habituellement conditionné dans des bouteilles de plus grande capacité et son titre alcoométrique étant généralement plus élevé.
(7)
Les coûts de production de la chaîne de valeur canne-sucre-rhum sont plus élevés dans les quatre régions ultrapériphériques concernées que dans d’autres régions du monde. En particulier, les coûts salariaux y sont plus élevés, étant donné que la législation sociale française s’applique dans les quatre régions ultrapériphériques concernées. Ces régions ultrapériphériques sont également soumises à des normes de l’Union en matière d’environnement et de sécurité qui nécessitent d’importants investissements et dont les coûts ne sont pas directement liés à la productivité, même si une partie de ces investissements sont couverts par les fonds structurels de l’Union. En outre, les distilleries dans les quatre régions ultrapériphériques concernées sont de plus petite taille que les distilleries des groupes internationaux. Il en résulte des coûts de production plus élevés par unité de production. Selon les autorités françaises, l’ensemble de ces coûts de production directs supplémentaires, fret et assurance inclus, correspondent globalement à environ 12 % des droits d’accise français qui se sont en principe appliqués aux alcools forts en 2012.
(8)
Le rhum «traditionnel» vendu en France métropolitaine est généralement conditionné dans des bouteilles de plus grande capacité (60 % du rhum est vendu en bouteilles d’une contenance d’un litre) et son titre alcoométrique volumique est plus élevé (il varie entre 40 et 59°) que celui des rhums concurrents, habituellement conditionnés en bouteilles de 70 cl et d’une teneur en alcool de 37,5°. La teneur en alcool plus forte entraîne à son tour un droit d’accise plus élevé et un niveau plus élevé de la VSS, auxquels s’ajoute un taux de taxe sur la valeur ajoutée (TVA) plus élevé par litre de rhum vendu. Ainsi, le montant cumulé des coûts supplémentaires, à savoir coûts de production et de fret plus élevés et taxes plus fortes (droit d’accise et TVA), représente entre 40 et 50 % du droit d’accise français qui s’applique normalement aux alcools forts en 2012. En outre, la modification de la base de calcul de la VSS, qui est passée de 160 EUR par hectolitre à 533 EUR par HAP à compter du 1er janvier 2012, aurait eu, TVA incluse, un impact négatif supplémentaire sur le prix de vente du rhum «traditionnel», vendu à un degré d’alcool plus élevé correspondant à environ 10 % du taux d’accise normal. Pour compenser ces effets défavorables supplémentaires, étroitement liés à la situation sociale et économique structurelle spécifique des quatre régions ultrapériphériques concernées, qui est aggravée par les contraintes spécifiques visées à l’article 349 du TFUE, une réduction de la VSS devrait également être mise en place au bénéfice du rhum «traditionnel» produit dans les quatre régions ultrapériphériques concernées.
(9)
Étant donné que l’avantage fiscal en question couvre à la fois les droits d’accise harmonisés et la VSS, il importe qu’il reste proportionné pour être autorisé, de manière à ce qu’il ne nuise pas à l’intégrité et à la cohérence de l’ordre juridique de l’Union, y compris au maintien d’une concurrence non faussée sur le marché intérieur et en matière d’aides d’État.
(10)
Les coûts supplémentaires liés à une pratique qui a duré plus de dix ans et qui consiste à commercialiser du rhum «traditionnel» ayant un titre alcoométrique volumique plus élevé, ce qui entraîne des taxes plus élevées, devraient donc également être pris en compte.
(11)
En 2012, la France a appliqué un droit d’accise de 903 EUR par HAP au rhum «traditionnel», ce qui correspond à 54,4 % du taux d’accise normal. Elle a également appliqué une VSS de 361,20 EUR par HAP, soit 67,8 % du taux normal de la VSS. Ces deux réductions considérées ensemble correspondent à un avantage fiscal de 928,80 EUR par HAP, ce qui revient à un avantage fiscal de 42,8 % par rapport aux taxes normales cumulées (droit d’accise et VSS).
(12)
La décision 2007/659/CE autorisait la France à réduire l’accise nationale applicable au rhum «traditionnel» d’un maximum de 50 % du taux d’accise national normal sur l’alcool. Ladite décision n’incluait pas le taux réduit de la VSS pour le rhum «traditionnel», car ce taux a seulement été introduit en tant que mesure compensatoire pour les charges supplémentaires découlant de la réforme du système de la VSS depuis le 1er janvier 2012 pour ce type de rhum.
(13)
Il convient de remédier à cette situation en appliquant à la VSS les mêmes principes que ceux qui ont été appliqués lors de l’octroi d’une dérogation à l’article 110 du TFUE concernant l’harmonisation des droits d’accise. De plus, à partir du 1er janvier 2014, l’avantage fiscal qui peut être octroyé devrait être plafonné à un pourcentage maximal des taux normaux par HAP du droit d’accise harmonisé sur les alcools forts et de la VSS.
(14)
Une nouvelle dérogation devrait être accordée pour une période de sept ans, du 1er janvier 2014 jusqu’au 31 décembre 2020.
(15)
La France devra présenter un rapport à mi-parcours afin de permettre à la Commission de déterminer si les raisons justifiant la dérogation existent encore, si l’avantage fiscal octroyé par la France est toujours proportionné et s’il est possible d’envisager des mesures de substitution à un système de dérogation fiscale, qui soient également suffisantes pour soutenir une chaîne de valeur canne-sucre-rhum compétitive, tout en tenant compte de leur dimension internationale.
(16)
La décision 2007/659/CE ne pouvait pas initialement prendre en compte les nouvelles circonstances intervenues après la réforme du système de la VSS. Exceptionnellement, et compte tenu de la situation sociale et économique structurelle spécifique déjà mentionnée des quatre régions ultrapériphériques concernées, il convient donc d’appliquer le régime de taux réduit de la VSS à compter du 1er janvier 2012.
(17)
La présente décision est sans préjudice de l’éventuelle application des articles 107 et 108 TFUE.
(18)
Il convient, dès lors, d’abroger la décision 2007/659/CE,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Par dérogation à l’article 110 TFUE, la France est autorisée à proroger l’application, en France métropolitaine, au rhum «traditionnel» produit en Guadeloupe, en Guyane française, en Martinique et à La Réunion, d’un taux d’accise inférieur au taux plein sur l’alcool fixé à l’article 3 de la directive 92/84/CEE et à appliquer un taux d’imposition de la taxe dénommée «cotisation sur les boissons alcooliques» (ou «VSS») inférieur au taux plein applicable conformément à la législation nationale française.
Article 2
La dérogation visée à l’article 1er est limitée au rhum tel que défini à l’annexe II, point 1, f), du règlement (CE) no 110/2008 du Parlement européen et du Conseil (4), produit en Guadeloupe, en Guyane française, en Martinique et à La Réunion à partir de canne à sucre récoltée sur le lieu de fabrication, et ayant une teneur en substances volatiles autres que les alcools éthylique et méthylique égale ou supérieure à 225 grammes par hectolitre d’alcool pur et un titre alcoométrique volumique égal ou supérieur à 40 % vol.
Article 3
1. Les taux réduits d’accise et de VSS visés à l’article 1er et applicables au rhum visé à l’article 2 sont limités à un contingent annuel de 120 000 hectolitres d’alcool pur.
2. Les taux réduits d’accise et de VSS visés à l’article 1er de la présente décision peuvent être inférieurs au taux minimal d’accise sur l’alcool fixé par la directive 92/84/CEE, mais ils ne peuvent être inférieurs de plus de 50 % au taux plein d’accise sur l’alcool fixé conformément à l’article 3 de la directive 92/84/CEE, ou au taux plein de VSS sur l’alcool.
3. L’avantage fiscal cumulé autorisé conformément au paragraphe 2 du présent article n’est pas supérieur à 50 % du taux plein sur l’alcool fixé conformément à l’article 3 de la directive 92/84/CEE.
Article 4
Au plus tard le 31 juillet 2017, la France transmet un rapport à la Commission afin de permettre à celle-ci d’établir si les raisons ayant justifié l’octroi de la dérogation sont toujours d’actualité et si l’avantage fiscal octroyé par la France est resté et semble devoir rester proportionné et suffisant pour soutenir une chaîne de valeur canne-sucre-rhum compétitive en Guadeloupe, en Guyane française, en Martinique et à La Réunion.
Article 5
La présente décision est applicable du 1er janvier 2014 au 31 décembre 2020, à l’exception de l’article 1er et de l’article 3, paragraphes 1 et 2, qui sont applicables à partir du 1er janvier 2012.
Article 6
1. La décision 2007/659/CE est abrogée.
2. Les références faites à la décision abrogée s’entendent comme faites à la présente décision.
Article 7
La République française est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 20 février 2014.