PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/450
ze dne 16. března 2015,
kterým se stanoví požadavky na testování členských států, které se začleňují do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) nebo podstatně mění svůj vnitrostátní systém, který s ním přímo souvisí
(oznámeno pod číslem C(2015) 1612)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (1), a zejména na čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 1, čl. 20 odst. 3, čl. 22 písm. a), čl. 36 odst. 4 a čl. 37 odst. 7 uvedeného nařízení, a
s ohledem na rozhodnutí Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (2), a zejména na čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 1, čl. 20 odst. 4, čl. 22 písm. a), čl. 51 odst. 4 a čl. 52 odst. 7 uvedeného rozhodnutí,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenský informační systém byl zřízen v souladu s ustanoveními hlavy IV Úmluvy ze dne 19. června 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (3). Tento systém představoval nezbytný nástroj pro uplatňování ustanovení schengenského acquis začleněného do rámce Evropské unie.
(2)
Dne 9. dubna 2013, kdy se staly použitelnými nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV, byl Schengenský informační systém nahrazen Schengenským informačním systémem druhé generace (SIS II). Stejně jako předchozí systém představuje i SIS II podstatný doplněk zrušení kontrol na vnitřních hranicích, jakož i zásadní příspěvek k udržení vysokého stupně bezpečnosti v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(3)
Technická architektura systému SIS II zahrnuje centrální systém (dále jen „centrální SIS II“), vnitrostátní aplikace komunikační infrastrukturu mezi centrálním SIS II a vnitrostátními aplikacemi.
(4)
Bylo a zůstává nezbytné provádět testování s cílem zhodnotit, zda SIS II funguje v souladu s technickými a funkčními požadavky vymezenými v nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV.
(5)
Požadavky na testování, jež platí pro hlavní fáze testů technického vývoje SIS II, byly stanoveny v nařízení Rady (ES) č. 189/2008 (4) a rozhodnutí Rady 2008/173/SVV (5) a dále v nařízení Rady (ES) č. 1104/2008 (6) a rozhodnutí Rady 2008/839/SVV (7). Tyto nástroje definovaly, jak má být organizováno a jaké jsou základnípožadavky na testování centrálního systému SIS II, vnitrostátních systémů SIS II, interakci mezi nimi, jakož i testování týkající se komunikační infrastruktury. Jelikož se uvedené nástroje týkaly technického vývoje SIS II, po zprovoznění SIS II dne 9. dubna 2013 pozbyly právní účinek. Nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí 2008/839/SVV pozbyla platnosti dne 8. května 2013, navíc první z nich bylo zrušeno nařízením Rady (EU) č. 1273/2012 (8) a druhé nařízením Rady (EU) č. 1272/2012 (9). Zrušení nařízení (ES) č. 189/2008 a rozhodnutí 2008/173/SVV bylo navrženo v roce 2014 (10).
(6)
Nařízení (ES) č. 189/2008, rozhodnutí 2008/173/ES, nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí 2008/839/SVV stanovila povinnost testování komunikační infrastruktury, testování shody vnitrostátních systémů, souhrnných testů i testů výměny doplňujících informací pro členské státy, které přešly ze SIS 1+ na SIS II. Nezbytným předpokladem k zahájení souhrnného testu bylo úspěšné testování centrálního SIS II, shody vnitrostátních systémů, jakož i testování komunikační infrastruktury. Komise musela jako nezbytný předpoklad pro uplatňování nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV oznámit úspěšné dokončení souhrnného testu.
(7)
V souvislosti s rozšířením Unie, a zejména s rozšířením prostoru svobody, bezpečnosti a práva, je nezbytné stanovit testy, které prokáží technickou připravenost jednotlivých členských států na začlenění do SIS II. Pro posílení právní jistoty je nezbytné definovat požadavky na testování. Tyto testy by měly prokázat, že daný členský stát je schopen provádět výměnu doplňujících informací, že jeho vnitrostátní systém je plně ve shodě s centrálním SIS II, že je schopen vkládat, aktualizovat, mazat a vyhledávat údaje, nahrávat fotografie a otisky prstů v požadované kvalitě a zpracovávat údaje o zneužití totožnosti.
(8)
Členské státy, které mají v úmyslu provést zásadní změny ve svém vnitrostátním systému SIS II (N.SIS II) nebo ve své aplikaci SIRENE, jak stanoví nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV, by měly rovněž absolvovat testy stanovené řídícím orgánem za účelem prokázání plné shody s centrálním SIS II nebo prokázat, že jsou schopny provádět výměnu doplňujících informací. Nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV ve spojení s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1077/2011 (11) svěřilo pravomoci řídícího orgánu Evropské agentuře pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(9)
S přihlédnutím k zásadě, že pro všechny členské státy by měly platit stejné technické požadavky, je vhodné u členských států, které se hodlají začlenit do SIS II, použít stejné fáze testování, jaké musely členské státy provést za účelem přechodu ze SIS 1+ na SIS II.
(10)
Je také vhodné využít zkušenosti získané během vývoje SIS II a doplnit testy, které nebyly obsaženy v žádném právním nástroji, ale jež si přidaly členské státy v rámci přípravných orgánů Rady, zejména testy výměny formulářů SIRENE.
(11)
Testy by měly být vypracovány, definovány a prováděny řídícím orgánem za pomoci členských států.
(12)
Jelikož nařízení (ES) č. 1987/2006 navazuje na schengenské acquis, v souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství oznámilo Dánsko dopisem ze dne 15. června 2007, že toto acquis provedlo ve svém vnitrostátním právu. Dánsko se účastní rozhodnutí 2007/533/SVV. Dánsko je proto povinno toto rozhodnutí provést.
(13)
Na Spojené království se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s články 24 a 25 nařízení (ES) č. 1987/2006, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES (12).
(14)
Na Irsko se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s články 24 a 25 nařízení (ES) č. 1987/2006, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES (13).
(15)
Pokud jde o Kypr, toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(16)
Pokud jde o Chorvatsko, toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2012.
(17)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (14), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES (15).
(18)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (16), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/860/ES (17).
(19)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (18), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (19).
(20)
Opatření podle tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 nařízení Rady (ES) č. 1987/2006 a podle článku 67 rozhodnutí 2007/533/SVV,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Před začleněním do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) členské státy provedou a absolvují testy a postup testování stanovené v příloze tohoto rozhodnutí.
2. Členské státy, které mají v úmyslu provést zásadní změny ve svém N.SIS II nebo ve své aplikaci SIRENE, požádají řídící orgán, aby určil, které z testů uvedených v příloze tohoto rozhodnutí musí být provedeny, a absolvují postup testování stanovený v příloze tohoto rozhodnutí. Dotyčné členské státy provedou tyto změny až poté, co tyto testy úspěšně proběhnou.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. března 2015.
DÉCISION D'EXÉCUTION (UE) 2015/450 DE LA COMMISSION
du 16 mars 2015
établissant des prescriptions d'essai pour les États membres qui intègrent le système d'information Schengen de deuxième génération (SIS II) ou qui modifient sensiblement leurs systèmes nationaux qui y sont directement liés
[notifiée sous le numéro C(2015) 1612]
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1987/2006 du Parlement européen et du Conseil du 20 décembre 2006 sur l'établissement, le fonctionnement et l'utilisation du système d'information Schengen de deuxième génération (SIS II) (1), et notamment son article 8, paragraphe 4, son article 9, paragraphe 1, son article 20, paragraphe 3, son article 22, point a), son article 36, paragraphe 4, et son article 37, paragraphe 7,
vu la décision 2007/533/JAI du Conseil du 12 juin 2007 sur l'établissement, le fonctionnement et l'utilisation du système d'information Schengen de deuxième génération (SIS II) (2), et notamment son article 8, paragraphe 4, son article 9, paragraphe 1, son article 20, paragraphe 4, son article 22, point a), son article 51, paragraphe 4, et son article 52, paragraphe 7,
après consultation du contrôleur européen de la protection des données,
considérant ce qui suit:
(1)
Le système d'information Schengen a été créé conformément aux dispositions du titre IV de la convention d'application de l'accord de Schengen du 14 juin 1985 entre les gouvernements des États de l'Union économique Benelux, de la République fédérale d'Allemagne et de la République française relatif à la suppression graduelle des contrôles aux frontières communes, signée le 19 juin 1990 (3). Ce système constituait un outil essentiel pour l'application des dispositions de l'acquis de Schengen, tel qu'intégré dans le cadre de l'Union.
(2)
Le système d'information Schengen a été remplacé le 9 avril 2013 par le système d'information Schengen de deuxième génération (SIS II), lors de l'entrée en application du règlement (CE) no 1987/2006 et de la décision 2007/533/JAI. À l'instar du système antérieur, le SIS II constitue une contrepartie importante de la suppression des contrôles aux frontières intérieures et apporte une contribution essentielle au maintien d'un niveau élevé de sécurité dans l'espace de liberté, de sécurité et de justice.
(3)
L'architecture technique du SIS II se compose d'un système central (SIS II central), d'applications nationales et d'une infrastructure de communication entre le SIS II central et les applications nationales.
(4)
Il était et demeure nécessaire de procéder à des essais afin de déterminer si le SIS II fonctionne conformément aux exigences techniques et fonctionnelles définies dans le règlement (CE) no 1987/2006 et la décision 2007/533/JAI.
(5)
Les prescriptions d'essai qui s'appliquent pendant les principales phases d'essai du développement technique du SIS II ont été définies dans le règlement (CE) no 189/2008 du Conseil (4) et la décision 2008/173/JAI du Conseil (5), ainsi que dans le règlement (CE) no 1104/2008 du Conseil (6) et la décision 2008/839/JAI du Conseil (7). Ces instruments juridiques définissaient les prescriptions de base et l'organisation concernant les essais du SIS II central, des systèmes nationaux du SIS II et de l'interaction entre ces systèmes, ainsi que les essais relatifs à l'infrastructure de communication. Étant donné que ces instruments étaient liés au développement technique du SIS II, l'entrée en service du SIS II le 9 avril 2013 les a privés d'effet juridique. Le règlement (CE) no 1104/2008 et la décision 2008/839/JAI ont expiré le 8 mai 2013 et ont été abrogés par le règlement (UE) no 1273/2012 du Conseil (8) et le règlement (UE) no 1272/2012 du Conseil (9), respectivement. L'abrogation du règlement (CE) no 189/2008 et de la décision 2008/173/JAI a été proposée en 2014 (10).
(6)
Conformément au règlement (CE) no 189/2008, à la décision 2008/173/JAI, au règlement (CE) no 1104/2008 et à la décision 2008/839/JAI, les États membres ayant migré du SIS 1+ vers le SIS II étaient tenus d'effectuer les essais de l'infrastructure de communication, les essais de conformité des systèmes nationaux, l'essai complet et l'essai concernant les échanges d'informations supplémentaires. L'essai complet ne démarrait que lorsque les essais du SIS II central, les essais de conformité des systèmes nationaux et les essais liés à l'infrastructure de communication avaient été effectués de manière concluante. La Commission devait déclarer que l'essai complet avait été effectué de manière concluante avant que le règlement (CE) no 1987/2006 et la décision 2007/533/JAI ne puissent s'appliquer.
(7)
À la lumière de l'élargissement de l'Union et notamment de l'élargissement de l'espace de liberté, de sécurité et de justice, il y a lieu de définir les essais qui permettront de démontrer la capacité technique d'un État membre d'intégrer le SIS II. Il est nécessaire de définir des prescriptions d'essai pour renforcer la sécurité juridique. Ces essais devraient apporter la preuve qu'un État membre est en mesure d'échanger des informations supplémentaires, que son système national est pleinement conforme au SIS II central, qu'il est en mesure de saisir, de mettre à jour, de supprimer et de rechercher des données, qu'il est en mesure de télécharger des photos et des empreintes digitales atteignant la qualité requise et qu'il est en mesure de traiter des données relatives à l'usurpation d'identité.
(8)
Les États membres ayant l'intention de modifier sensiblement leur système national du SIS II (N.SIS II) ou leur application Sirene, tels que visés dans le règlement (CE) no 1987/2006 et la décision 2007/533/JAI, devraient également se soumettre à des essais, tels que définis par l'instance gestionnaire, afin de prouver la conformité totale avec le SIS II central ou de démontrer leur capacité à échanger des informations supplémentaires. En vertu du règlement (CE) no 1987/2006 et de la décision 2007/533/JAI en liaison avec le règlement (UE) no 1077/2011 du Parlement européen et du Conseil (11), l'agence européenne pour la gestion opérationnelle des systèmes d'information à grande échelle au sein de l'espace de liberté, de sécurité et de justice a été habilitée à être l'instance gestionnaire.
(9)
Compte tenu du principe selon lequel les mêmes exigences techniques devraient s'appliquer à tous les États membres, il convient d'appliquer aux États membres qui envisagent d'intégrer le SIS II les mêmes phases d'essai que celles qui ont été imposées aux États membres ayant migré du SIS 1+ vers le SIS II.
(10)
Il y a également lieu de s'appuyer sur l'expérience acquise lors du développement du SIS II et d'ajouter des essais qui n'étaient prévus par aucun instrument juridique mais qui ont été ajoutés par les États membres agissant au sein des instances préparatoires du Conseil, et notamment l'essai concernant les échanges de formulaires Sirene.
(11)
Les essais devraient être organisés, définis et effectués par l'instance gestionnaire, assistée par les États membres.
(12)
Le règlement (CE) no 1987/2006 visant à développer l'acquis de Schengen, le Danemark a notifié, conformément à l'article 5 du protocole sur la position du Danemark annexé au traité sur l'Union européenne et au traité instituant la Communauté européenne, par lettre du 15 juin 2007, la transposition de cet acquis dans son droit national. Le Danemark participe à la décision 2007/533/JAI. Il est donc tenu de mettre en œuvre la présente décision.
(13)
Le Royaume-Uni participe à la présente décision dans la mesure où elle ne concerne pas les échanges d'informations supplémentaires en lien avec les articles 24 et 25 du règlement (CE) no 1987/2006, conformément à l'article 5 du protocole sur l'acquis de Schengen dans le cadre de l'Union européenne, annexé au traité sur l'Union européenne et au traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et conformément à l'article 8, paragraphe 2, de la décision 2000/365/CE du Conseil (12).
(14)
L'Irlande participe à la présente décision dans la mesure où elle ne concerne pas les échanges d'informations supplémentaires en lien avec les articles 24 et 25 du règlement (CE) no 1987/2006, conformément à l'article 5 du protocole sur l'acquis de Schengen intégré dans le cadre de l'Union européenne, annexé au traité sur l'Union européenne et au traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et conformément à l'article 6, paragraphe 2, de la décision 2002/192/CE du Conseil (13).
(15)
En ce qui concerne Chypre, la présente décision constitue un acte fondé sur l'acquis de Schengen ou qui s'y rapporte, au sens de l'article 3, paragraphe 2, de l'acte d'adhésion de 2003.
(16)
En ce qui concerne la Croatie, la présente décision constitue un acte fondé sur l'acquis de Schengen ou qui s'y rapporte, au sens de l'article 4, paragraphe 1, de l'acte d'adhésion de 2012.
(17)
En ce qui concerne l'Islande et la Norvège, la présente décision constitue un développement des dispositions de l'acquis de Schengen au sens de l'accord conclu par le Conseil de l'Union européenne, la République d'Islande et le Royaume de Norvège sur l'association de ces deux États à la mise en œuvre, à l'application et au développement de l'acquis de Schengen (14), qui relèvent du domaine visé à l'article 1er, point G, de la décision 1999/437/CE du Conseil (15).
(18)
En ce qui concerne la Suisse, la présente décision constitue un développement des dispositions de l'acquis de Schengen au sens de l'accord signé entre l'Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l'association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l'application et au développement de l'acquis de Schengen (16), qui relèvent du domaine visé à l'article 1er, point G, de la décision 1999/437/CE, lue en liaison avec l'article 4, paragraphe 1, de la décision 2004/860/CE du Conseil (17).
(19)
En ce qui concerne le Liechtenstein, la présente décision constitue un développement des dispositions de l'acquis de Schengen au sens du protocole signé entre l'Union européenne, la Communauté européenne, la Confédération suisse et la Principauté de Liechtenstein sur l'adhésion de la Principauté de Liechtenstein à l'accord entre l'Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l'association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l'application et au développement de l'acquis de Schengen (18), qui relèvent du domaine visé à l'article 1er, point G, de la décision 1999/437/CE, lue en liaison avec l'article 3 de la décision 2011/350/UE du Conseil (19).
(20)
Les mesures prévues dans la présente décision sont conformes à l'avis du comité créé en vertu de l'article 51 du règlement (CE) no 1987/2006 et de l'article 67 de la décision 2007/533/JAI,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Avant d'intégrer le système d'information Schengen de deuxième génération (SIS II), les États membres procèdent et se soumettent aux essais et à la procédure d'essai décrits à l'annexe de la présente décision.
2. Les États membres qui ont l'intention de modifier sensiblement leur N.SIS II ou leur application Sirene demandent à l'instance gestionnaire de déterminer quels sont, parmi les essais décrits à l'annexe de la présente décision, ceux auxquels ils doivent procéder, et se soumettent à la procédure d'essai décrite à l'annexe de la présente décision. Les États membres concernés n'apportent aucune des modifications envisagées tant que les essais n'ont pas été effectués de manière concluante.
Article 2
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 16 mars 2015.