PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/461
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 231 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro účinný postup společného rozhodování o skupinových interních modelech má zásadní význam efektivní výměna relevantních informací mezi příslušnými vnitrostátními orgány dohledu.
(2)
K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Přesně vymezený postup též zjednodušuje výměnu informací, napomáhá vzájemnému porozumění, rozvíjí vztahy mezi příslušnými orgány dohledu a podporuje účinný dohled.
(3)
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý příslušný orgán dohledu by měl včas poskytnout relevantní informace orgánu dohledu nad skupinou.
(4)
Přijetí a zdokumentování jasných postupů pro obsah a provedení společného rozhodnutí by mělo zajistit jeho plné odůvodnění.
(5)
Postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu by měl být konzistentní pro společná rozhodnutí o větších změnách a o změnách koncepce změn skupinových interních modelů.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (2).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví postupy, jimiž se řídí orgány dohledu při společném rozhodování podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES o žádosti o povolení používat skupinový interní model k výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a solventnostního kapitálového požadavku pojišťoven a zajišťoven ve skupině.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány dohledu“ rozumí orgány dohledu všech členských států, v nichž se nacházejí sídla všech přidružených pojišťoven a zajišťoven, které žádají o povolení používat k výpočtu svého solventnostního kapitálového požadavku skupinový interní model.
Článek 3
Dohoda o postupu
1. Příslušné orgány dohledu se dohodnou na postupu přijetí a způsobu formalizace společného rozhodnutí včetně časových lhůt, hlavních kroků a výsledků, přičemž zohlední také požadavky stanovené směrnicí 2009/138/ES a dále upřesněné nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (3), kterým se doplňuje směrnice 2009/138/ES. S cílem podniknout vše, co je v jejich pravomoci, aby přijaly společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES, zajistí všechny příslušné orgány dohledu, aby hlavní kroky a výsledky stanovené v rámci dohodnutého postupu byly dosaženy včas.
2. Příslušné orgány dohledu zohlední při jednáních o postupu veškeré právní překážky nebo interní procesy, které jim mohou zabránit podat své formální stanovisko k žádosti ve stanovené lhůtě. Za tímto účelem všechny příslušné orgány dohledu informují ostatní orgány dohledu o veškerých právních překážkách nebo interních procesech, které se u nich mohou vyskytnout.
3. Příslušné orgány dohledu poskytnou ostatním příslušným orgánům veškeré informace, které mohou být relevantní pro rozhodnutí o žádosti, a to co nejdříve.
4. V případě, kdy příslušný orgán dohledu vznese námitku týkající se postupu, zejména je-li dosažení shody o rozhodnutí nepravděpodobné, vysvětlí ostatním příslušným orgánům dohledu své důvody a uvede, zda má v úmyslu záležitost postoupit orgánu EIOPA v souladu s čl. 231 odst. 3 směrnice 2009/138/ES. Orgán dohledu nad skupinou zahájí se všemi příslušnými orgány dohledu diskusi s cílem nalézt pro danou záležitost řešení. Orgány dohledu se dohodnou na lhůtě pro nalezení řešení.
5. Pokud v dohodnuté lhůtě není přijatelné řešení nalezeno a daný orgán dohledu se rozhodne záležitost postoupit orgánu EIOPA, učiní tak bez zbytečného odkladu.
Článek 4
Návrh rozhodnutí
1. Před přípravou návrhu rozhodnutí potvrdí příslušné orgány dohledu, že posouzení žádosti bylo dokončeno a jeho výsledky jsou podkladem pro rozhodování o žádosti.
2. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou svůj příspěvek k návrhu rozhodnutí formou písemného shrnutí výsledků provedeného posouzení.
3. Orgán dohledu nad skupinou s použitím příspěvků ostatních příslušných orgánů dohledu podle odstavce 2 vypracuje písemný návrh rozhodnutí, včetně případných podmínek, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Návrh obsahuje odůvodnění rozhodnutí, případně jeho podmínek.
4. Při vypracování návrhu rozhodnutí zváží orgán dohledu nad skupinou v případě potřeby názory ostatních příslušných orgánů dohledu vyjádřené během posuzování žádosti ohledně vhodnosti skupinového interního modelu pro výpočet konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku. Je-li to relevantní, vezme orgán dohledu nad skupinou v úvahu též názory ostatních orgánů dohledu v rámci kolegia orgánů dohledu týkající se skupinového interního modelu.
5. Orgán dohledu nad skupinou předá návrh rozhodnutí příslušným orgánům dohledu a případně ostatním členům a účastníkům kolegia.
6. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou písemně své stanovisko k návrhu rozhodnutí, případně včetně stanoviska k podmínkám, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Orgán dohledu nad skupinou shromáždí obdržená stanoviska a jejich shrnutí poskytne ostatním příslušným orgánům dohledu.
7. Orgán dohledu nad skupinou zorganizuje alespoň jedno jednání s ostatními příslušnými orgány dohledu, na němž projednají návrh rozhodnutí a poskytnutá stanoviska. Jednání může proběhnout formou osobního setkání, eventuálně jiným způsobem, dohodnou-li se na něm všechny příslušné orgány dohledu. Cílem diskuse je dosažení konsensu o společném rozhodnutí. Každý příslušný orgán dohledu poté potvrdí své názory nebo orgánu dohledu nad skupinou zašle písemně své konečné názory a výhrady.
Článek 5
Konečné rozhodnutí
1. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES, kdy bylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje konečné rozhodnutí o žádosti a případně podmínkách, jimž rozhodnutí podléhá;
b)
zašle konečné rozhodnutí všem členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory příslušných orgánů dohledu.
V případě uvedeném v prvním pododstavci musí dohodu o konečném rozhodnutí písemně potvrdit zástupci příslušných orgánů dohledu s náležitým zmocněním zavazovat své příslušné orgány dohledu.
2. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, kdy nebylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje své konečné rozhodnutí;
b)
zdokumentuje názory a výhrady uvedené v čl. 4 odst. 7;
c)
při předání dokumentu se svým rozhodnutím podle čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES příslušným orgánům dohledu uvede názory a výhrady dotčených příslušných orgánů dohledu a případně důvody svého odchýlení od těchto názorů;
d)
zašle rozhodnutí ostatním členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory a výhradami příslušných orgánů dohledu.
Článek 6
Oznámení rozhodnutí
1. Po přijetí konečného rozhodnutí oznámí orgán dohledu nad skupinou bez zbytečného odkladu rozhodnutí žadateli.
2. Jedná-li se o povolení používat skupinový interní model, zahrne orgán dohledu nad skupinou do rozhodnutí toto:
a)
zda se jedná o společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES nebo o rozhodnutí přijaté orgánem dohledu nad skupinou v souladu s čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES;
b)
odůvodnění rozhodnutí;
c)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven zahrnutých do působnosti interního modelu pro výpočet skupinového solventnostního kapitálového požadavku;
d)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven, které mají povoleno používat skupinový interní model pro výpočet svého solventnostního kapitálového požadavku;
e)
je-li to relevantní, rizika a větší obchodní útvary v působnosti částečného interního modelu;
f)
den, od kterého se má solventnostní kapitálový požadavek uvedený v písmenech c) a d) počítat pomocí skupinového interního modelu;
g)
je-li to relevantní, podmínky, jimž povolení používat skupinový interní model podléhá, a jejich odůvodnění;
h)
je-li to relevantní, požadavek, aby pojišťovna nebo zajišťovna vypracovala a předložila plán na rozšíření působnosti interního modelu, včetně popisu a časového harmonogramu tohoto plánu;
i)
je-li to relevantní, integrační metodu, kterou je povoleno použít pro integraci částečného interního modelu do standardního vzorce pro solventnostní kapitálový požadavek.
3. V případě zamítnutí povolení používat skupinový interní model uvede orgán dohledu nad skupinou v rozhodnutí stručný popis částí nebo aspektů interního modelu, které nesplňují požadavky na použití skupinového interního modelu, jakož i přesný odkaz na požadavky, které nejsou splněny. V oznámení musí být rovněž uvedeno, že zamítnutí neznamená, že ostatní požadavky byly posouzeny jako splněné.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) 2015/461 DE LA COMMISSION
du 19 mars 2015
définissant des normes techniques d'exécution en ce qui concerne le processus visant à parvenir à une décision conjointe sur la demande d'utilisation d'un modèle interne de groupe, conformément à la directive 2009/138/CE du Parlement européen et du Conseil
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu la directive 2009/138/CE du Parlement européen et du Conseil du 25 novembre 2009 sur l'accès aux activités de l'assurance et de la réassurance et leur exercice (Solvabilité II) (1), et notamment son article 231, paragraphe 4,
considérant ce qui suit:
(1)
Un échange efficace d'informations entre les autorités nationales de contrôle concernées est essentiel à tout processus efficace visant à aboutir à une décision conjointe sur des modèles internes de groupe.
(2)
Afin que le processus visant à aboutir à une décision conjointe soit appliqué de manière cohérente, il est important que chacune de ses étapes soit bien définie. Un processus clair facilite également l'échange d'informations, la compréhension mutuelle et le développement de relations entre les autorités de contrôle concernées et favorise un contrôle efficace.
(3)
Le processus de décision conjointe devrait s'appuyer sur une planification rapide et réaliste. Toutes les autorités de contrôle concernées devraient fournir des informations pertinentes au contrôleur du groupe en temps opportun.
(4)
Il y a lieu d'établir et de documenter des processus clairs quant au contenu et à la mise en œuvre de la décision conjointe pour garantir que la décision est dûment motivée.
(5)
Le processus visant à aboutir à une décision conjointe sur une demande d'utilisation d'un modèle interne de groupe devrait être harmonisé avec les processus visant à aboutir à une décision conjointe sur les modifications majeures du modèle interne de groupe et sur les changements apportés à la politique de modification des modèles pour les modèles internes de groupe.
(6)
Le présent règlement se fonde sur les projets de normes techniques d'exécution soumis à la Commission par l'Autorité européenne des assurances et des pensions professionnelles (AEAPP).
(7)
L'AEAPP a procédé à des consultations publiques ouvertes sur les projets de normes techniques d'exécution sur lesquels se fonde le présent règlement, analysé les coûts et avantages potentiels qu'ils impliquent et sollicité l'avis du groupe des parties intéressées institué en application de l'article 37 du règlement (UE) no 1094/2010 du Parlement européen et du Conseil (2),
(8)
Afin de renforcer la sécurité juridique concernant le régime de contrôle applicable durant la période d'introduction progressive prévue à l'article 308 bis de la directive 2009/138/CE, qui commencera le 1er avril 2015, il est important de veiller à ce que le présent règlement entre en vigueur dès que possible, le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Objet et champ d'application
Le présent règlement précise les procédures à suivre par les autorités de contrôle afin de parvenir à une décision conjointe, visée à l'article 231, paragraphe 2, de la directive 2009/138/CE, sur la demande d'autorisation d'utiliser un modèle interne de groupe pour calculer le capital de solvabilité requis du groupe sur une base consolidée, ainsi que le capital de solvabilité requis des entreprises d'assurance et de réassurance au sein du groupe.
Article 2
Définition
Aux fins du présent règlement, les «autorités de contrôle concernées» sont les autorités de contrôle de l'ensemble des États membres dans lesquels sont situés les sièges de chacune des entreprises d'assurance et de réassurance demandant à utiliser un modèle interne de groupe pour calculer leur capital de solvabilité requis.
Article 3
Accord concernant le processus
1. Les autorités de contrôle concernées s'accordent sur le processus visant à définir une décision conjointe et sur la façon de formaliser celle-ci, ce processus comprenant un calendrier, les grandes étapes et les résultats à obtenir, en tenant également compte des exigences énoncées dans la directive 2009/138/CE et détaillées dans le règlement délégué (UE) 2015/35 de la Commission (3). Afin de faire tout ce qui est en son pouvoir pour parvenir à une décision conjointe conformément à l'article 231, paragraphe 2, de la directive 2009/138/CE, chaque autorité de contrôle concernée veille au respect des délais en ce qui concerne les grandes étapes et les résultats à obtenir établis pour le processus convenu.
2. Lorsqu'elles s'accordent sur le processus, les autorités de contrôle concernées tiennent compte de tous les obstacles juridiques et procédures internes susceptibles de les empêcher de donner leur avis formel sur la demande dans les délais prévus. À cette fin, chaque autorité de contrôle concernée informe les autres sur tout obstacle juridique ou procédure interne qui peut exister en son sein.
3. Les autorités de contrôle concernées fournissent dès que possible aux autres autorités concernées toutes les informations qui peuvent être pertinentes aux fins de la décision sur la demande.
4. Dans le cas où une autorité de contrôle concernée soulève une question concernant le processus, en particulier lorsqu'un consensus sur une décision n'est pas susceptible d'être trouvé, elle en communique les motifs aux autres autorités de contrôle concernées et elle indique si elle a l'intention de saisir l'AEAPP conformément à l'article 231, paragraphe 3, de la directive 2009/138/CE. Le contrôleur du groupe discute avec toutes les autorités de contrôle concernées dans le but de trouver une solution à cette question. Les autorités de contrôle s'accordent sur un calendrier afin de parvenir à une solution.
5. Si aucune solution satisfaisante n'a été trouvée dans les délais convenus et si l'autorité de contrôle compétente décide de saisir l'AEAPP, elle doit le faire sans délai.
Article 4
Proposition de décision
1. Avant de présenter une proposition de décision, les autorités de contrôle concernées confirment qu'elles ont achevé l'évaluation de la demande et que le résultat de cette évaluation constitue la base pour prendre une décision sur la demande.
2. Les autres autorités de contrôle concernées soumettent leur contribution à la proposition de décision au contrôleur du groupe par écrit, en résumant les résultats de leur évaluation.
3. Le contrôleur du groupe, s'appuyant sur la contribution des autres autorités de contrôle concernées visées au paragraphe 2, élabore une proposition écrite de décision, dans laquelle figurent, le cas échéant, les conditions applicables à la proposition de décision. Celle-ci précise les motifs de la décision et, le cas échéant, ceux des conditions.
4. Lors de la rédaction de la proposition de décision, le contrôleur du groupe examine, le cas échéant, les avis exprimés lors de l'évaluation de la demande par les autres autorités de contrôle concernées en ce qui concerne le caractère approprié du modèle interne de groupe utilisé pour calculer le capital de solvabilité requis du groupe sur une base consolidée. Le cas échéant, le contrôleur du groupe prend aussi en compte les avis des autres autorités de contrôle au sein du collège des contrôleurs en ce qui concerne le modèle interne de groupe.
5. Le contrôleur du groupe transmet la proposition de décision aux autorités de contrôle concernées et, le cas échéant, aux autres membres et participants du collège.
6. Les autres autorités de contrôle concernées donnent leur avis sur la proposition de décision par écrit au contrôleur du groupe, y compris, le cas échéant, leur avis sur les conditions applicables à la proposition de décision. Le contrôleur du groupe rassemble les avis et les résume pour les présenter aux autres autorités de contrôle concernées.
7. Le contrôleur du groupe organise au moins une session avec les autres autorités de contrôle concernées afin de discuter de la proposition de décision et des avis exprimés. Ces sessions peuvent prendre la forme d'une réunion physique ou, si toutes les autorités de contrôle concernées sont d'accord, une autre forme. La discussion vise à parvenir à un consensus sur une décision conjointe. Chaque autorité de contrôle concernée confirme ensuite son avis ou transmet par écrit son avis et ses réserves finals au contrôleur du groupe.
Article 5
Décision finale
1. Dans le cas visé à l'article 231, paragraphe 5, de la directive 2009/138/CE, lorsqu'une décision conjointe a été trouvée, le contrôleur du groupe:
a)
enregistre la décision finale sur la demande et, le cas échéant, sur les conditions à respecter par la décision;
b)
envoie la décision finale à tous les membres du collège et, le cas échéant, aux participants, ainsi que les avis des autorités de contrôle concernées.
Dans le cas visé au premier alinéa, l'accord sur la décision finale est confirmé par écrit par des représentants des autorités de contrôle concernées disposant des pouvoirs nécessaires pour engager leurs autorités respectives.
2. Dans le cas visé à l'article 231, paragraphe 6, de la directive 2009/138/CE, lorsque aucune décision conjointe n'a été trouvée, le contrôleur du groupe:
a)
enregistre sa décision finale;
b)
enregistre les avis et les réserves visés à l'article 4, paragraphe 7;
c)
expose les avis et les réserves exprimés par les autorités de contrôle concernées et, le cas échéant, les raisons pour lesquelles le contrôleur du groupe s'est écarté de ces avis lorsqu'il fournit aux autorités de contrôle concernées un document exposant sa décision conformément à l'article 231, paragraphe 6, de la directive 2009/138/CE;
d)
transmet la décision aux autres membres du collège et, le cas échéant, aux participants, assortie des avis et des réserves des autorités de contrôle concernées.
Article 6
Notification de la décision
1. Lorsqu'une décision finale est prise, le contrôleur du groupe la notifie sans délai au demandeur.
2. Si l'autorisation d'utiliser le modèle interne du groupe est accordée, le contrôleur du groupe précise dans la décision:
a)
s'il s'agit d'une décision conjointe conformément à l'article 231, paragraphe 5, de la directive 2009/138/CE ou prise par le contrôleur du groupe conformément à l'article 231, paragraphe 6, de la directive 2009/138/CE;
b)
les motifs sur lesquels elle repose;
c)
le nom des entreprises liées qui entrent dans le champ d'application du modèle interne pour calculer le capital de solvabilité requis du groupe;
d)
le nom des entreprises liées autorisées à utiliser le modèle interne du groupe pour calculer leur capital de solvabilité requis;
e)
le cas échéant, les risques et les unités opérationnelles majeures entrant dans le champ d'application d'un modèle interne partiel;
f)
la date à partir de laquelle le capital de solvabilité requis visé aux points c) et d) est calculé à l'aide du modèle interne du groupe;
g)
le cas échéant, les conditions applicables à l'autorisation d'utiliser le modèle interne du groupe et la motivation de ces conditions;
h)
le cas échéant, l'obligation pour l'entreprise d'élaborer et de fournir un plan en vue d'étendre le champ d'application du modèle interne, y compris sa description et son calendrier;
i)
le cas échéant, la technique d'intégration approuvée qui sera utilisée pour intégrer le modèle interne partiel à la formule standard de calcul du capital de solvabilité requis.
3. En cas de rejet de la demande d'utilisation du modèle interne du groupe, le contrôleur du groupe inclut dans la décision une description succincte des parties ou aspects du modèle interne qui ne respectent pas les exigences relatives à l'utilisation d'un modèle interne de groupe, ainsi que la référence exacte des exigences qui ne sont pas remplies. La notification précise également que le rejet ne signifie pas que d'autres exigences ont été considérées comme respectées.
Article 7
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 19 mars 2015.