NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 418/2013
ze dne 3. května 2013
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) („oznámení o zahájení řízení“) informovala dne 10. srpna 2012 Evropská komise (dále jen „Komise“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále též „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „antidumpingové řízení“).
(2)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) Komise téhož dne informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, a zahájila zvláštní šetření (dále jen „antisubvenční řízení“).
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) („žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Evropské unii (dále jen „Unie“). Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě, kterou tento dumping působí, jež byly považovány za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení šetření oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, známé dovozce a uživatele a indické orgány.
(5)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají ke slyšení zvláštní důvody, byly vyslechnuty.
(6)
Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii účastnících se řízení a za účelem dokončení šetření v předepsaných lhůtách Komise v oznámení o zahájení řízení oznámila, že se rozhodla přiměřeně omezit počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kteří budou podrobeni šetření, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního řízení.
1.2.1 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(7)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v dotčené zemi požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby poskytli informace určené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem osmnáct vyvážejících výrobců, z nichž někteří patří do stejné skupiny, a sedm z nich požádalo o individuální zjišťování v případě, že nebudou zařazeni do vzorku. Patnáct těchto spolupracujících společností nahlásilo vývoz drátů z nerezavějící oceli do Unie během období šetření. Vzorek byl proto vybrán na základě informací poskytnutých těmito patnácti vyvážejícími výrobci.
(9)
V souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který lze ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřit. Vybraný vzorek sestával ze dvou samostatných společností a jedné skupiny složené ze čtyř společností ve spojení; společnosti ve vzorku společně představovaly více než 63 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(10)
Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru reprezentativního vzorku. K výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky.
(11)
Jak bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, vzorek byl omezen na přiměřený počet společností, který bylo možno ve stanovené lhůtě prošetřit. Společnosti, jež byly předmětem tohoto šetření, jsou uvedeny 19. bodě odůvodnění.
(12)
Jak bylo mimoto uvedeno v 8. bodě odůvodnění, bylo původně obdrženo sedm žádostí o individuální zjišťování. Z tohoto důvodu se usuzovalo, že by v této fázi individuální zjišťování znamenalo neúměrné zatížení a bránilo by včasnému dokončení šetření.
(13)
Žádosti vývozců, kteří ve stanovených lhůtách poskytli potřebné informace, však budou přezkoumány v dalším průběhu šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
V oznámení o zahájení řízení Komise oznámila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek původně sestával z pěti výrobců, o nichž bylo před zahájením šetření Komisi známo, že v Unii vyrábějí dráty z nerezavějící oceli. Komise vzorek vybrala na základě prodeje, objemu výroby a zeměpisné polohy. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. K navrhovanému vzorku nebyly obdrženy žádné připomínky. Analýza odpovědí na dotazník ukázala, že jeden vybraný výrobce v Unii má společnost ve spojení, která se rovněž zabývá výrobou a prodejem drátů z nerezavějící oceli. Tato společnost ve spojení byla proto rovněž zařazena do vzorku. Uvedených šest výrobců v Unii zařazených do vzorku představovalo 46,5 % celkové odhadované výroby v Unii. Má se za to, že vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení poskytli informace.
(16)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět dovozců, kteří nejsou ve spojení. Komise na základě nejvyššího objemu dovozu do Unie vybrala vzorek tří společností, které představovaly 23,8 % indického dovozu do Unie během období šetření. Dva výrobci zařazení do vzorku však neposkytli odpověď na dotazník. V této fázi šetření nebylo proto možno výběr vzorku použít a v dalším průběhu šetření budou dovozci znovu požádáni o spolupráci.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(17)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům v Indii (jejich skupinám) zařazeným do vzorku a vyvážejícím výrobcům, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a devíti známým uživatelům.
(18)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří vyvážejících výrobců v Indii (jejich skupin) zařazených do vzorku a rovněž od dvou vyvážejících výrobců, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, jednoho dovozce, který není ve spojení, a tří uživatelů.
(19)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, újmy způsobené tímto dumpingem a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Německo
-
Inoxfil S.A., Igualada, Španělsko
-
Rodacciai SPA, Milán, Itálie
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Itálie
-
skupina Ugitech:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francie
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Německo
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
-
skupina Venus:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
-
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
-
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
1.3 Období šetření a posuzované období
(20)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(21)
Dotčeným výrobkem jsou dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(22)
Jedna strana uvedla, že existují tzv. „vysoce technické“ typy výrobku, které se liší od ostatních typů dotčeného výrobku vyráběných v Indii, avšak rovněž v Unii. Tato strana rovněž tvrdila, že na rozdíl od většiny typů vyvážených z Indie do Unie nejsou tyto technické typy běžnými komoditami, nýbrž představují specifické typy výrobku vyráběné pro zvláštní užití v určitých jakostních třídách oceli a s určitými průměry, a stávající šetření by se na ně proto nemělo vztahovat.
(23)
V této fázi se zdá, že definice výrobku pokrývá i tyto technické typy a že tyto technické typy mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy dotčeného výrobku. Mimoto se zdá, že tyto typy vyrábějí rovněž výrobci v Unii, a proto tyto technické typy spadají do působnosti stávajícího šetření.
2.2 Obdobný výrobek
(24)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii a výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a užití. Předběžně se proto tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(25)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že všichni z nich poskytli některé informace, které nelze považovat za spolehlivé.
(26)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že náklady uvedené v jeho odpovědi na dotazník nebyly v souladu a nemohly být odsouhlaseny s náklady vykázanými v interním účetním systému výrobce.
(27)
Vyvážející výrobce tvrdil, že zjištěné rozdíly mezi náklady nahlášenými Komisi a náklady zjištěnými v interním účetním systému během inspekce na místě byly způsobeny chybami při evidenci transakcí a rozdíly v účetních metodách, zejména co se týká spotřeby surovin. Vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním účetním systému nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Ačkoli vyvážející výrobce používá stejný účetní systém po dobu několika let, tvrdil, že by Komise měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník, a nikoli údajů o nákladech, které jsou obsaženy v interním účetním systému společnosti.
(28)
Je třeba podotknout, že ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy poskytnutými vyvážejícím výrobcem, během inspekce na místě nebylo možné provést odsouhlasení, a tudíž zjistit souvislost mezi nákladovými tabulkami vyhotovenými výslovně pro účely tohoto šetření a údaji obsaženými v interním účetním systému. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely tohoto antidumpingového šetření měly použít údaje zjištěné v účetním systému vyvážejícího výrobce.
(29)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které zmíněný vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v jeho interním účetním systému.
(30)
V případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin nahlášené Komisi v odpovědi na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v těchto dvou zdrojích liší. Komise podotýká, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného produktu. Nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit výpočty nákladů a prodejních cen jednotlivých typů výrobků, a mohly by proto být zavádějící.
(31)
Vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(32)
Komise však podotýká, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotýká, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutné považovat předběžně za zavádějící.
(33)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba veškerých surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(34)
V případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že se v těchto dvou zdrojích liší rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(35)
Vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutno považovat za zavádějící.
(36)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(37)
Každý vyvážející výrobce obdržel individuální dopis uvádějící konkrétní a podrobné důvody, kvůli nimž se usuzovalo, že některé údaje uvedené v odpovědi na dotazník nelze uznat. Vyvážející výrobci byli rovněž informováni o tom, že Komise hodlá prozatímní zjištění založit na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(38)
Všem třem vyvážejícím výrobcům byla dána možnost se vyjádřit a požádat o slyšení a všichni tři byli vyslechnuti. Tito vyvážející výrobci podali rovněž písemné připomínky ohledně možného použití článku 18 základního nařízení. Navzdory vysvětlením získaným od společností nebylo možné objasnit uspokojivě výše popsané problémy, které vedly k nahrazení některých poskytnutých informací dostupnými údaji.
3.2 Běžná hodnota
(39)
Pro stanovení běžné hodnoty Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda byl obdobný výrobek prodáván nezávislým zákazníkům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku ze strany každého výrobce zařazeného do vzorku na domácím trhu byl reprezentativní.
(40)
Pro výrobce zařazené do vzorku s celkovým reprezentativním domácím prodejem poté Komise určila typy výrobků prodávané na domácím trhu, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.
(41)
Jak je však objasněno v oddíle 3.1, u dvou vyvážejících výrobců bylo popsané srovnání provedeno na základě veškerých výrobků místo zvláštního srovnání podle jednotlivých typů výrobku.
(42)
U každého typu výrobku prodávaného výrobci zařazenými do vzorku na domácím trhu, u něhož bylo zjištěno, že je totožný nebo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, se zkoumalo, zda je domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodej určitého typu výrobku se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaný na domácím trhu nezávislým zákazníkům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu totožného nebo srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně přezkoumala, zda by se domácí prodej jednotlivých výrobců zařazených do vzorku mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým zákazníkům na domácím trhu v období šetření.
(44)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu během období šetření bez ohledu na to, zda byl tento prodej ziskový, či nikoli.
(45)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku, který se uskutečnil v období šetření.
(46)
Pokud byly všechny typy výrobku prodány se ztrátou, usoudilo se, že nebyly prodány v běžném obchodním styku.
(47)
Pokud neexistoval žádný prodej obdobného výrobku v běžném obchodním styku nebo pokud nebyl tento typ výrobku prodáván na domácím trhu v reprezentativním množství, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(48)
Běžná hodnota byla vypočítána připočtením vážených průměrných prodejních, správních a režijních nákladů a váženého průměru zisku dosaženého vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v období šetření k průměrným výrobním nákladům během období šetření, které byly v případě potřeby upraveny. V případě potřeby byly výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před použitím v testu týkajícím se běžného obchodního styku a při početním určování běžné hodnoty upraveny, jak je objasněno v oddíle 3.1.
(49)
Každá společnost obdrží své podrobné individuální výpočty použité k určení běžných hodnot a bude mít možnost se k nim vyjádřit.
3.3 Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým zákazníkům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(51)
Pokud byl dotčený výrobek vyvážen přímo pro nezávislé zákazníky v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(52)
Jestliže se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé dále prodán nezávislým zákazníkům v Unii. V těchto případech byly provedeny úpravy u všech nákladů vzniklých v období mezi dovozem a dalším prodejem, včetně cel a daní a rovněž prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Byly použity vlastní prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení a přiměřené ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě ziskového rozpětí dosaženého nezávislým dovozcem dotčeného výrobku.
3.4 Srovnání
(53)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(54)
Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, námořní přepravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady spojené s balením, úvěry, slevami a provizemi, pokud bylo prokázáno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5 Dumpingová rozpětí
(56)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(57)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení nebylo kvůli použití článku 18 základního nařízení na všechny tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku možné stanovit u spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazení do vzorku, dumpingové rozpětí na základě průměrného dumpingového rozpětí pro společnosti zařazené do vzorku.
(58)
V tomto případě se považovalo za vhodné určit předběžně dumpingové rozpětí použitelné na spolupracující vyvážející výrobce nezařazené do vzorku na základě jejich vývozní ceny zjištěné podle dovozních statistik Eurostatu a průměrné běžné hodnoty stanovené pro indické výrobce zařazené do vzorku, jestliže průměrná běžná hodnota nebyla dotčena použitím článku 18 základního nařízení.
(59)
Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí vypočítané pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku předběžně stanoveno na 28,0 %.
(60)
Co se týká všech ostatních vyvážejících výrobců v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z Indie odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(61)
Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu předběžně stanovena na 32,3 %.
(62)
Na základě toho činí prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
(v %)
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Raajratna Metal Industries
32,3
Skupina Venus
30,4
Viraj Profiles
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
28,0
Všechny ostatní společnosti
32,3
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(63)
Obdobný výrobek vyrábělo 27 výrobců v Unii. Mělo se za to, že tito výrobci tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Výroba v Unii
(64)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, například informace uvedené v podnětu, údaje získané od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědi na dotazník poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(65)
Je třeba uvést, že v definici výrobního odvětví Unie je zařazen rovněž výrobce v Unii, který je ve spojení s indickým vyvážejícím výrobcem a který vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření.
(66)
Na tomto základě se celková výroba v Unii v období šetření odhadovala přibližně na 139 141 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili, a odhadovaný objem výroby ostatních výrobců v Unii, kteří se při šetření nepřihlásili.
4.3 Výběr vzorků výrobců v Unii
(67)
Jak bylo uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, do vzorku bylo zařazeno šest výrobců v Unii představujících 46,5 % odhadované celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(68)
Spotřeba v Unii byla zjištěna na základě celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie a celkového dovozu. Rok 2009 se vyznačoval nebývale vysokými cenami niklu, hlavní suroviny používané při výrobě dotčeného výrobku a obdobného výrobku, a celosvětovými negativními dopady finanční krize, což ve zmíněném roce společně vedlo k obzvláště nízké úrovni spotřeby v Unii. Situace na trhu se však zlepšila, jak ukazuje následující tabulka, a spotřeba v Unii mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla o 50 %.
2009
2010
2011
Období šetření
Spotřeba (v tunách)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
5.2.1 Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(69)
V posuzovaném období se dumpingový dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyvíjel s ohledem na objem a podíl na trhu takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
16 847
29 053
36 720
35 398
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu (v %)
12,8
15,5
18,7
17,9
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
(70)
Objem dovozu z Indie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 110 %. Nárůst byl obzvláště silný mezi rokem 2009 a 2010, kdy dovoz z Indie vzrostl o 72 %, přičemž spotřeba v Unii vzrostla o 42 %. Ačkoli se spotřeba mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšila pouze o 5 %, objem dovozu z Indie v témže období dále významně vzrostl, a sice o 22 %.
(71)
Podíl dumpingového dovozu z Indie na trhu v posuzovaném období významně vzrostl, a sice o 40 %.
5.2.2 Ceny dovozu a cenové podbízení
(72)
Jak bylo objasněno ve 22. bodě odůvodnění, jedna strana vyjádřila obavy ohledně skutečnosti, že antidumpingový dotazník neumožňoval rozlišit určité typy dotčeného výrobku, které jsou podle jejího názoru odlišné.
(73)
Tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením škály tzv. kontrolních čísel výrobku (PCN) tak, aby bylo při šetření možné jednoznačně identifikovat příslušné typy, zejména za účelem srovnání cen. V této fázi bylo při šetření zjištěno, že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto vysoce technických typů. Podotýká se však, že změny PCN zajistily, že ceny určitých typů výrobku byly přímo srovnány s cenami podobných typů výrobku.
(74)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
2 372
2 801
3 246
3 196
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník
(75)
Průměrná cena dovozu z Indie se v posuzovaném období zvýšila o 35 %, byla však nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie v témže období (viz 93. bod odůvodnění). To vysvětluje prudký nárůst objemu dovozu a významné zvýšení podílu indických vývozců na trhu v témže období, konkrétně o 40 %.
(76)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými indickými výrobci zařazenými do vzorku prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(77)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení u dumpingového dovozu z dotčené země na trhu Unie ve výši 15 %. Nižší ceny dumpingového dovozu v porovnání s cenami Unie v posuzovaném období objasňují významný nárůst objemu indického dovozu a vysoký podíl dovozu z Indie na trhu mezi rokem 2009 a obdobím šetření.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1 Předběžné poznámky
(78)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení bylo v rámci zkoumání dopadu dumpingového dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie provedeno posouzení veškerých hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly situaci výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(79)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, pro posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(80)
Za účelem analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými faktory újmy. V tomto ohledu je hospodářská situace výrobního odvětví Unie posouzena na základě a) makroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a na základě b) mikroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál, zásoby a náklady práce, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(81)
Je třeba uvést, že ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů získaných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, a zejména údaje týkající se výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(82)
Mikroekonomické ukazatele byly stanoveny na základě informací, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve svých odpovědích na dotazník.
5.3.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(83)
Tendence týkající se výroby v Unii, výrobní kapacity a využití kapacity se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Výrobní kapacita (v tunách)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Využití kapacity (v %)
43
57
56
56
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(84)
Výroba v Unii v posuzovaném období vzrostla o 32 %, což do jisté míry odráželo pozitivní vývoj spotřeby. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření však objem výroby stagnoval.
(85)
Zatímco se využití kapacity zlepšilo a v posuzovaném období vzrostlo o 13 procentních bodů, výrobní kapacita byla v posuzovaném období v zásadě stálá.
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(86)
Tendence týkající se objemů prodeje, podílu na trhu a růstu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (v tunách)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Podíl na trhu (v %)
67,6
66,6
63,1
62,9
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(87)
Po značném nárůstu mezi rokem 2009 a 2010 v souvislosti se zvyšující se spotřebou objem prodeje zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, oslabil, a netěžil z trvalého růstu poptávky (4,9 % mezi rokem 2010 a 2011). To se odráží rovněž ve stoupající tendenci u stavu zásob na konci roku, který v posuzovaném období vzrostl celkem o 41 %, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění.
(88)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto v posuzovaném období snížil o 4,7 procentního bodu, a to navzdory silnému růstu spotřeby o 50 %.
(89)
Jak je uvedeno v 68. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšila o 50 %, přičemž objem dumpingového dovozu v témže období významně vzrostl o 110 %, jak je zmíněno v 70. bodě odůvodnění. Růst trhu Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření byl proto částečně absorbován dumpingovým dovozem, zatímco prodej výrobního odvětví Unie v Unii v témže období vzrostl o 40 %. To prokazuje, že kvůli zvyšujícímu se podílu dumpingového dovozu na trhu nemohlo výrobní odvětví Unie plně využít růst spotřeby v Unii.
c) Zaměstnanost a produktivita
(90)
Navzdory složité finanční situaci popsané níže v 94.-99. bodě odůvodnění byla v posuzovaném období zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie poměrně stálá. Vzhledem k vyššímu objemu výroby (viz 84. bod odůvodnění), vzrostla v témže období produktivita, měřená jako objem výroby v tunách na jednoho zaměstnance za rok, o 30 %, což naznačuje, že výrobní odvětví Unie vyvíjelo značné úsilí o zvýšení efektivnosti.
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(91)
Výše uvedená dumpingová rozpětí u tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku jsou vyšší než nepatrná (viz 62. bod odůvodnění). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem týkajícím se odvětví dotčeného výrobku, objemu, podílu na trhu a cen dumpingového dovozu z Indie nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
(92)
Připomíná se, že v roce 1999 byla na dotčený výrobek uložena dumpingová a antisubvenční opatření (4). Vzhledem k časovému odstupu mezi skončením platnosti opatření, která byla zavedena v roce 1999, a stávajícím šetřením však nejsou k dispozici žádné údaje, jež by umožnily posoudit účinky dřívějšího dumpingu. Šetření každopádně nepřineslo žádné důkazy, že výrobní odvětví dosud překonává účinky dřívějšího dumpingu.
5.3.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(93)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení, v posuzovaném období vzrostly o 34 %. Tento nárůst odráží celkový růst nákladů na suroviny, k němuž v tomto výrobním odvětví došlo v témže období. V roce 2011 a během období šetření se výrobcům v Unii podařilo zvýšit ceny pouze mírně za účelem uhrazení rostoucích výrobních nákladů, což postačovalo k zachování ziskovosti v roce 2011 mírně nad 1 % a v období šetření na hranici rentability. Jak prokazují údaje obsažené ve výše uvedené tabulce, ani významné zvýšení prodejní ceny neumožnilo výrobnímu odvětví Unie dosáhnout přiměřené úrovně zisku.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro zákazníky, kteří nejsou ve spojení
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Jednotkové výrobní náklady (v EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(94)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii zákazníkům, kteří nejsou ve spojení (% obratu z prodeje)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Peněžní tok (v EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investice (v EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Návratnost investic (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(95)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 byli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve ztrátě, v roce 2010 se však začali zotavovat v souladu se zvýšením spotřeby o 50 %, jak bylo popsáno v 68. bodě odůvodnění. I když se ziskovost mírně zvýšila, úrovně zisku ve výši 0,2 % značně zaostávaly za přiměřenou úrovní ziskovosti v odvětví oceli. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, jelikož se usuzovalo, že odpovídá rozpětí, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu v odvětví výrobku, který je předmětem šetření, za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii, jak uvedlo výrobní odvětví Unie. Toto 5% ziskové rozpětí před zdaněním se mimoto považovalo za odpovídající minimum v jiném šetření týkajícím se podobných výrobků v témže odvětví.
(96)
V období šetření se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo dosáhnout hranice rentability; cenový tlak, který vyvíjel dumpingový dovoz, jim však znemožňoval přizpůsobit ceny nákladům, a tudíž dosáhnout uspokojivých výsledků. Tuto situaci vysvětluje rovněž skutečnost, že se výrobek, který je předmětem šetření, považoval za běžnou komoditu, a ceny jsou tudíž hlavním faktorem, jimž se řídí výběr zákazníků.
(97)
Peněžní tok, tj. schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě obchodních transakcí, byl až do roku 2010 záporný. Ačkoli se v roce 2011 zlepšil, mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesl o 34 %.
(98)
Vývoj ziskovosti a peněžního toku v posuzovaném období omezil schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku investovat do své činnosti a narušil jejich rozvoj. V důsledku toho byla omezena schopnost výrobců v Unii získávat kapitál a financovat náklady. Ačkoli se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo uskutečnit v roce 2010 určité investice související s obdobným výrobkem, tyto se poté snížily, zejména během období šetření, kdy v porovnání s úrovněmi v roce 2010 klesly o 51 %. Ačkoli návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic, byla v roce 2011 kladná, v období šetření se významně snížila o 5,9 procentního bodu a dosáhla nízké úrovně ve výši 0,8 %.
(99)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že finanční výsledky výrobců v Unii zařazených do vzorku byly během období šetření poněkud nejisté.
c) Zásoby
(100)
Výše zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období zvýšila o 41 %; jejich nárůst se časově shoduje se ztrátou podílu na trhu, zejména během období šetření.
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Náklady práce
(101)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období mírně zvýšily, nepředstavují proto rozhodující faktor nárůstu výrobních nákladů.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5.4 Závěr ohledně újmy
(102)
Šetřením bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie nemělo plně prospěch z růstu spotřeby v posuzovaném období, a zejména v období šetření. Zpočátku, mezi rokem 2009 a 2010, se většina ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie do značné míry zlepšila, posléze však jejich hospodářská situace stagnovala, či se dokonce zhoršila.
(103)
V kontextu rostoucího trhu se některé ukazatele, například výroba a objem prodeje výrobního odvětví Unie, mezi rokem 2009 a 2010 významně zvýšily, od roku 2010 však zaznamenaly oslabení. K této situaci došlo navzdory trvalému růstu spotřeby.
(104)
Ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok, investice a ziskovost, byly mimoto významně ovlivněny cenovým tlakem na trhu Unie, zejména v období šetření. Mezi rokem 2009 a 2010 nebylo výrobní odvětví Unie s to zvýšit dostatečně své ceny, aby mohlo uhradit výrobní náklady. Ziskovost se mezi rokem 2009 a 2011 zlepšovala a v roce 2011 dosáhlo výrobní odvětví mírného zisku ve výši 1,4 %, v období šetření se však ziskovost začala opět zhoršovat a dosáhla pouze hranice rentability. To znamená, že byla omezena rovněž schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál a zotavit se.
(105)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžně závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Úvod
(106)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
6.2 Účinek dumpingového dovozu
(107)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila o 50 % a že současně se objem dovozu pocházejícího z Indie více než zdvojnásobil. Nárůst dumpingového dovozu se na druhé straně časově shodoval s poklesem objemu prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(108)
Co se týká cenového tlaku na trhu Unie v posuzovaném období, bylo zjištěno, že průměrné ceny dovozu z Indie byly trvale nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. V důsledku nižších cen v porovnání s cenami výrobního odvětví Unie v období šetření v průměru o 15 % vzrostl podíl indického dumpingového dovozu na trhu od roku 2009 do období šetření o 40 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 4,7 procentního bodu (z 67,6 % v roce 2009 na 62,9 % v období šetření). Úbytek podílu na trhu ukazuje, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo využít vyšší spotřebu pouze v omezeném rozsahu.
(109)
Vzhledem k rostoucím výrobním nákladům se výrobní odvětví Unie pokoušelo zvýšit jednotkovou cenu účtovanou zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění. Kvůli cenovému tlaku, který vyvíjel rostoucí objem dumpingového indického dovozu, jak bylo uvedeno výše, nebylo zvýšení ceny dostatečné k uhrazení rostoucích nákladů, takže výrobní odvětví Unie nebylo s to dosáhnout uspokojivých úrovní zisku, jež lze považovat za nezbytné pro toto konkrétní výrobní odvětví.
(110)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že prudký nárůst dumpingového dovozu z Indie s cenami, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, hrál rozhodující úlohu v podstatné újmě, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena.
6.3 Účinek jiných činitelů
6.3.1 Dovoz ze třetích zemí
Země
2009
2010
2011
Období šetření
Čínská lidová republika (ČLR)
Objem (v tunách)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,8
7,3
8,3
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Průměrná cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
Švýcarsko
Objem (v tunách)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,7
4,7
4,6
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Průměrná cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Korejská republika
Objem (v tunách)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Podíl na trhu (v %)
3,7
3,6
3,2
3,2
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Průměrná cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě Indie
Objem (v tunách)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Podíl na trhu (v %)
19,6
17,9
18,2
19,1
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Průměrná cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Kromě dumpingového dovozu z Indie, který představoval 48 % veškerého dovozu na trh Unie během období šetření, existovaly rovněž další zdroje dovozu, včetně Čínské lidové republiky, Koreje a Švýcarska, jež bylo nutné v rámci příčinné souvislosti přezkoumat.
(112)
Šetřením bylo prokázáno, že během posuzovaného období, a zejména v období šetření byly průměrné prodejní ceny korejských a švýcarských vyvážejících výrobců vyšší než prodejní ceny indických vyvážejících výrobců a prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Jejich podíl na trhu se mimoto v období šetření snížil o 0,5 resp. 1,6 procentního bodu.
(113)
Průměrná cena dovozu z Čínské lidové republiky byla nižší než úroveň cen výrobního odvětví Unie a podíl této země na trhu vykazoval v posuzovaném období rostoucí tendenci. Šetření však prokázalo, že sortimentní skladba čínského dovozu je jiná a že čínské výrobky nesoutěží přímo s výrobky výrobního odvětví Unie nebo s výrobky pocházejícími z Indie. Usuzovalo se proto, že čínský vývoz nemohl mít významný dopad na hlavní typy výrobku prodávané výrobním odvětvím Unie na trhu Unie. Případný dopad dovozu z Číny na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byl proto minimální.
(114)
Jeden vyvážející výrobce však uvedl, že by do tohoto šetření měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli z Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska.
(115)
Kromě výše uvedených skutečností a úvah je třeba uvést, že ve fázi zahájení řízení nebyly a dosud nejsou k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu pocházejícího z výše zmíněných zemí. I kdyby existovaly důkazy odůvodňující šetření týkající se ostatního dovozu, rozdílné zacházení, které spočívá v zahájení antidumpingového řízení týkajícího se pouze indického dovozu, by se nepovažovalo za diskriminační. Tvrzení, že by tyto země měly být zahrnuty do šetření, proto není opodstatněné a mělo by být zamítnuto.
(116)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že vývoz ze třetích zemí nepřispěl významně k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
6.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(117)
Celkový vývoz dotčeného výrobku ze strany výrobního odvětví Unie představoval v období šetření 8,5 % celkové výroby. Tento obraz odráží situace ve vývozu zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku, jejichž vývoz v období šetření představoval 7 % výroby a ceny vývozu byly v témže období o 36 % vyšší než cena na trhu EU. Na základě těchto skutečností lze vyvodit závěr, že vývozní činnost výrobního odvětví Unie nemohla být možnou příčinou podstatné újmy.
6.3.3 Hospodářská krize a ceny surovin
(118)
Jak bylo uvedeno v 68. bodě odůvodnění, v roce 2009 byla spotřeba obzvláště nízká kvůli mimořádně vysoké ceně niklu a dopadům hospodářské krize. Tato situace jistě vysvětluje obzvláště špatnou finanční situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009. Je však třeba uvést, že v situaci rostoucí spotřeby od roku 2010 je výkonnost levného dumpingového dovozu v protikladu s výkonností výrobního odvětví Unie.
(119)
Šetřením bylo prokázáno, že i během celkového hospodářského oživování se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít rostoucí spotřebu a v průběhu celého posuzovaného období přicházelo o podíly na trhu, zatímco dumpingový indický vývoz získal větší podíl na trhu.
(120)
Ačkoli hospodářská krize a zvýšení cen surovin mohly přispět k nedostatečné výkonnosti výrobního odvětví Unie, nelze celkově mít za to, že měly takový dopad, aby narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena v období šetření.
6.4 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(121)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období došlo k významnému nárůstu objemu dumpingového dovozu pocházejícího z Indie a jeho podílu na trhu (o 110 % resp. 40 %). Také bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly trvale nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, a to zejména v období šetření (v průměru o 15 %).
(122)
Uvedený růst objemu dumpingového dovozu z Indie a jeho podílu na trhu se časově shodoval se slabou finanční situací výrobního odvětví Unie, zejména od roku 2010. Navzdory rostoucí spotřebě nedokázalo výrobní odvětví Unie přenést v uspokojivé výši vyšší výrobní náklady na své zákazníky, a finanční ukazatele, jako je ziskovost, peněžní tok a investice, byly proto na nízkých úrovních.
(123)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(124)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového vývozu působících újmu, se předběžně vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné poznámky
(125)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory předběžnému zjištění dumpingu působícího újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není přijetí opatření v zájmu Unie. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Výrobní odvětví Unie tvoří 27 známých výrobců, kteří představují veškerou výrobu obdobného výrobku v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku v období šetření přímo zaměstnávali více než 1 747 osob.
(127)
Jeden výrobce v Unii představující relativně malý podíl výroby v Unii, který měl společnost ve spojení v Indii, vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření. Jak bylo uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, tento výrobce rovněž tvrdil, že by neměly být zahrnuty vysoce technické výrobky a že uložení stejných opatření na tento typ výrobku není v zájmu Unie.
(128)
Jak bylo uvedeno v 72. bodě odůvodnění, tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením PCN, jež v šetření jednoznačně určují tyto typy. V této fázi však bylo šetřením zjištěno, že se šetření vztahovalo na vysoce technické výrobky a že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto typů výrobku. Obavy, které vyjádřil tento výrobce, se proto nepovažovaly za opodstatněné a jeho tvrzení bylo zamítnuto.
(129)
Bylo zjištěno, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Připomíná se, že se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít plně rostoucí spotřebu a finanční situace výrobního odvětví Unie byla nejistá.
(130)
Předpokládá se, že uložením antidumpingových cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku výrobním nákladům.
(131)
Lze rovněž očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie umožní získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v posuzovaném období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci. Uložení opatření výrobnímu odvětví umožní zachovat a dále zvýšit jeho úsilí o nákladovou efektivnost.
(132)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k dalšímu úbytku podílu na trhu a že by se ziskovost výrobního odvětví Unie zhoršila.
(133)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že by uložení antidumpingových opatření na dovoz pocházející z Indie bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3 Zájem uživatelů
(134)
Dotazníky byly zaslány devíti uživatelům v Unii. Na dotazníky odpověděli pouze tři uživatelé představující přibližně 6 % celkového dovozu dotčeného výrobku z Indie během období šetření. Tito uživatelé působí v odvětví zpracování potravin, včetně komerčních kuchyní a zařízení společného stravování, v odvětví domácích spotřebičů a automobilovém průmyslu.
(135)
Nákupy z Indie tvořily v průměru přibližně 67 % jejich celkových nákupů dotčeného výrobku a Indie představovala výhradní zdroj dodávek pouze pro jednoho uživatele. V období šetření představoval průměrný procentní podíl obratu zahrnujícího dotčený výrobek 54 % jejich celkového obratu.
(136)
Šetřením bylo prokázáno, že v období šetření byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů v odvětvích, která používají dotčený výrobek, vyšší než 9 % obratu.
(137)
Pravděpodobný vliv navrhovaných opatření byl posouzen na základě obdržených odpovědí uživatelů na dotazník a celkového trhu Unie pro dotčený výrobek a obdobný výrobek. Za předpokladu, že na trhu Unie nastane ta nejméně příznivá situace, tj. že zvýšení cen nebude možné přenést na distribuční řetězec a že uživatelé budou v Indii nadále pořizovat dřívější množství, by dopad cla na ziskovost uživatelů znamenal snížení přibližně o 1,2 procentního bodu.
(138)
Je nutno podotknout, že jeden uživatel zastával k šetření neutrální postoj, jelikož se domníval, že uložení opatření nebude mít žádný významný účinek na tržní ceny, poněvadž případné vyšší ceny by absorbovali distributoři.
(139)
Jiný uživatel vyjádřil obavy, že by případné uložení opatření postihlo rovněž určité typy výrobku, které se již v Unii nevyrábějí. Šetření však prokázalo, že se typy výrobku, které uvedl zmíněný uživatel, v Unii stále vyrábějí a že poptávka po těchto typech jakostních tříd nerezavějící oceli není významná. Mimoto je třeba zmínit, že v posuzovaném období nevyužívali výrobci v Unii plně svou výrobní kapacitu, a proto by v případě vyšší poptávky bylo možno výrobu odpovídajícím způsobem zvýšit.
(140)
Je nutno podotknout, že jelikož je dotčený výrobek standardizovaný, pokud jde o odvětví a užití, mohou uživatelé snadno změnit své zdroje dodávek, co se týká jakosti nebo ceny výrobku. Uložení opatření by nemělo vylučovat možnost dovozu dotčeného výrobku z jiných zemí a ani z Indie, jakmile budou odstraněny rušivé účinky způsobené dumpingem.
(141)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, celkový dopad na uživatele bude omezený.
7.4 Zájem dovozců
(142)
Spolupráce ze strany dovozců, kteří nejsou ve spojení, byla omezená. Informace pro výběr vzorku poskytlo devět dovozců, spolupracoval však pouze jeden z nich. Na tuto společnost připadalo přibližně 7 % celkového dovozu z Indie během období šetření. Společnost vyjádřila nesouhlas s uložením opatření, jelikož Indie je jejím zdaleka nejdůležitějším dodavatelem. Ačkoli by uložení opatření mělo negativní dopad na její ziskovost v důsledku vyšších nákladů, měla by být dovážející společnost schopna přenést vyšší náklady alespoň částečně na své zákazníky.
(143)
Dovozci by mimoto mohli přejít na jiné zdroje, včetně výrobního odvětví Unie a ostatních vyvážejících zemí.
(144)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření nebude mít na zájem dovozců významný negativní dopad.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(145)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn předběžný závěr, že na základě informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Indie.
(146)
Při posouzení celkového dopadu antidumpingových opatření na trh Unie se mimoto zdá, že kladné dopady, zejména na výrobní odvětví Unie, převažují nad možnými negativními dopady na ostatní omezenější skupiny.
8. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(147)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(148)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii.
(150)
Úroveň pro odstranění újmy byla proto vypočtena na základě srovnání vážené průměrné ceny dumpingového dovozu stanovené pro účely výpočtu cenového podbízení v 77. bodě odůvodnění a ceny výrobního odvětví Unie za obdobný výrobek, která nepůsobí újmu. Cena nepůsobící újmu byla stanovena připočtením přiměřené úrovně zisku k výrobním nákladům. Cílové rozpětí zisku bylo prozatímně stanoveno ve výši 5 %, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění.
(151)
Veškeré rozdíly zjištěné tímto porovnáním byly poté vyjádřeny jako procento průměrné celkové dovozní ceny CIF, viz 154. bod odůvodnění.
8.2 Prozatímní opatření
(152)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že by se v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení měla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie uložit prozatímní antidumpingová cla, a to na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(153)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření, podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (5), nesmí být na jeden výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Všechny programy subvencování, jimiž se zabývá nařízení o uložení prozatímních antisubvenčních opatření (6), se týkají vývozních subvencí. Příslušné sazby prozatímního antidumpingového cla u dotčených spolupracujících výrobců jsou proto odpovídajícím způsobem upraveny.
(154)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby prozatímního antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy, dumpingových rozpětí a sazeb vyrovnávacího cla. Navrhované antidumpingové clo proto činí:
(v %)
Společnost
Rozpětí újmy
Dumpingové rozpětí
Sazba vyrovnávacího cla
Prozatímní antidumpingové clo
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Skupina Venus
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
24,0
28,0
3,8
20,2
Všechny ostatní společnosti
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právními subjekty. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(156)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu právnické osoby nebo po zřízení nových výrobních nebo prodejních subjektů) musí být zaslány Komisi (7) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(157)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
9. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(158)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházejících z Indie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna, Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
22,9
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
24,4
B780
Společnosti uvedené v příloze
20,2
B781
Všechny ostatní společnosti
27,8
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, písemně sdělit svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se dotčené strany mohou ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost vyjádřit k jeho uplatňování.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
RÈGLEMENT (UE) No 418/2013 DE LA COMMISSION
du 3 mai 2013
instituant un droit antidumping provisoire sur les importations de certains fils en aciers inoxydables originaires de l’Inde
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1225/2009 du Conseil du 30 novembre 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet d’un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après le «règlement de base»), et notamment son article 7,
après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
1. PROCÉDURE
1.1. Ouverture
(1)
Le 10 août 2012, la Commission européenne (ci-après la «Commission») a annoncé, par un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne (2) (ci-après l’«avis d’ouverture»), l’ouverture d’une procédure antidumping (ci-après la «procédure antidumping») concernant les importations dans l’Union européenne (ci-après l'«Union») de certains fils en aciers inoxydables originaires de l’Inde (ci-après le «pays concerné»).
(2)
Le même jour, la Commission a annoncé, par un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne (3), l’ouverture d’une procédure antisubventions concernant les importations dans l’Union de certains fils en aciers inoxydables originaires de l’Inde et a ouvert une enquête distincte (ci-après la «procédure antisubventions»).
(3)
La procédure antidumping a été ouverte à la suite d’une plainte déposée le 28 juin 2012 par l’Association européenne de la sidérurgie (EUROFER) (ci-après le «plaignant») au nom de producteurs représentant plus de 50 % de la production totale de certains fils en aciers inoxydables de l’Union. La plainte contenait des éléments de preuve attestant à première vue l’existence d’un dumping sur ledit produit et d’un préjudice important en résultant. Ces éléments ont été jugés suffisants pour justifier l’ouverture d’une enquête.
1.2. Parties concernées par l’enquête
(4)
La Commission a officiellement informé le plaignant, les autres producteurs de l’Union connus, les producteurs-exportateurs connus, les importateurs et les utilisateurs connus, ainsi que les autorités indiennes de l’ouverture de l’enquête.
(5)
Elle a donné aux parties intéressées la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l’avis d’ouverture. Toutes les parties intéressées qui l’ont demandé et qui ont démontré qu’il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
(6)
Compte tenu du nombre élevé de producteurs-exportateurs du pays concerné, d’importateurs indépendants et de producteurs de l’Union concernés par la procédure, et afin d’achever l’enquête dans les délais réglementaires, la Commission a annoncé dans l’avis d’ouverture, qu’elle avait décidé de limiter à un nombre raisonnable les producteurs-exportateurs du pays concerné, les importateurs indépendants et les producteurs de l’Union qui feraient l’objet de l’enquête, en constituant un échantillon conformément à l’article 17 du règlement de base (ce processus est également appelé «échantillonnage»).
1.2.1. Échantillonnage des producteurs-exportateurs
(7)
Afin de permettre à la Commission de décider s’il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l’échantillon, tous les producteurs-exportateurs dans le pays concerné ont été invités à se faire connaître de la Commission et à fournir les informations précisées dans l’avis d’ouverture.
(8)
En tout, dix-huit producteurs-exportateurs dont certains faisaient partie du même groupe, ont communiqué les informations demandées et accepté d’être retenus dans l’échantillon; sept d’entre eux ont demandé un examen individuel s’ils n’étaient pas retenus dans l’échantillon. Quinze de ces sociétés ayant coopéré ont déclaré avoir exporté des fils en aciers inoxydables vers l’Union pendant la période d’enquête. Par conséquent, l’échantillon a été constitué sur la base des informations transmises par ces 15 producteurs-exportateurs.
(9)
Conformément à l’article 17 du règlement de base, la Commission a retenu un échantillon fondé sur le plus grand volume représentatif d’exportations du produit concerné vers l’Union sur lequel l’enquête pouvait raisonnablement porter, compte tenu du temps disponible. L’échantillon sélectionné se composait de deux sociétés et d’un groupe de sociétés constitué de quatre sociétés liées, représentant ensemble plus de 63 % du volume total des exportations vers l’Union du produit concerné.
(10)
En vertu de l’article 17, paragraphe 2, du règlement de base, tous les producteurs-exportateurs connus concernés et les autorités du pays concerné ont été consultés pour la constitution de l’échantillon représentatif. Ces parties n’ont formulé aucun commentaire concernant la constitution de l’échantillon.
(11)
Comme indiqué au considérant 9 ci-dessus, l’échantillon a été limité à un nombre raisonnable de sociétés sur lesquelles l’enquête pouvait porter compte tenu du temps disponible. Les sociétés ayant fait l’objet de l’enquête sont énumérées au considérant 19 ci-dessous.
(12)
En outre, comme indiqué au considérant 8 ci-dessus, sept demandes d’examen individuel ont été reçues initialement. Il a donc été considéré, à ce stade, que des examens individuels compliqueraient indûment la tâche et empêcheraient d’achever l’enquête en temps utile.
(13)
Toutefois, les demandes présentées par des exportateurs qui ont soumis les informations nécessaires dans les délais seront examinées à un stade ultérieur de l’enquête.
1.2.2. Échantillonnage des producteurs de l’Union
(14)
La Commission a annoncé, dans l’avis d’ouverture, qu’elle avait sélectionné provisoirement un échantillon de producteurs de l’Union. Cet échantillon se composait initialement de cinq producteurs connus avant l’ouverture de l’enquête par la Commission pour produire des fils en aciers inoxydables dans l’Union. La Commission a sélectionné cet échantillon sur la base des ventes, du volume de la production et de la situation géographique. Les parties intéressées ont également été invitées, dans l’avis d’ouverture, à faire connaître leur point de vue sur l’échantillon provisoire. L’échantillon proposé n’a donné lieu à aucun commentaire. L’analyse des réponses au questionnaire a révélé que l’un des producteurs de l’Union retenus disposait d’une société liée participant aussi à la fabrication et à la vente de fils en aciers inoxydables. Cette société liée a donc été également incluse dans l’échantillon. Par conséquent, les six producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon représentaient 46,5 % de la production totale estimée de l’Union. Cet échantillon est jugé représentatif de l’industrie de l’Union.
1.2.3. Échantillonnage des importateurs
(15)
Afin de permettre à la Commission de décider s’il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l’échantillon, tous les importateurs indépendants ont été invités à se faire connaître de la Commission et à fournir les informations précisées dans l’avis d’ouverture.
(16)
En tout, neuf importateurs indépendants ont fourni les informations demandées et ont accepté de figurer dans l’échantillon. Sur la base du plus grand volume d’importations dans l’Union, la Commission a constitué un échantillon composé de trois sociétés représentant 23,8 % des importations indiennes dans l’Union pendant la période d’enquête. Cependant, deux des importateurs retenus dans l’échantillon n’ont pas répondu au questionnaire. Par conséquent, à ce stade de l’enquête, l’échantillonnage n’a pas pu être appliqué et les importateurs seront à nouveau invités à coopérer à un stade ultérieur de l’enquête.
1.2.4. Réponses au questionnaire et visites de vérification
(17)
La Commission a fait parvenir des questionnaires aux trois (groupes de) producteurs-exportateurs en Inde retenus dans l’échantillon, aux producteurs-exportateurs qui ont demandé un examen individuel, aux six producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon, aux trois importateurs indépendants retenus dans l’échantillon et à neuf utilisateurs connus.
(18)
Des réponses au questionnaire ont été reçues des trois (groupes de) producteurs-exportateurs en Inde retenus dans l’échantillon, de deux producteurs-exportateurs qui ont demandé un examen individuel, des six producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon, d’un importateur indépendant et de trois utilisateurs.
(19)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations communiquées par les parties intéressées et jugées nécessaires aux fins de la détermination provisoire du dumping, du préjudice en résultant et de l’intérêt de l’Union. Des visites de vérification ont été effectuées dans les locaux des parties suivantes:
Producteurs de l’Union:
-
Halener Feinstahl GmbH, Hagen, Allemagne
-
Inoxfil S.A., Igualada, Espagne
-
Rodacciai SPA, Milan, Italie
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Italie
-
Groupe Ugitech:
-
Ugitech France S.A., Bourg-en-Bresse, France
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Allemagne
Producteurs-exportateurs en Inde:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharashtra
-
Groupe Venus:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
-
Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharashtra.
1.3. Période d’enquête et période considérée
(20)
L’enquête relative au dumping et au préjudice a porté sur la période comprise entre le 1er avril 2011 et le 31 mars 2012 (ci-après la «période d’enquête»). L’examen des tendances utiles à l’appréciation du préjudice a porté sur la période allant du 1er janvier 2009 à la fin de la période d’enquête (ci-après la «période considérée»).
2. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
2.1. Produit concerné
(21)
Les produits concernés sont les fils en aciers inoxydables contenant, en poids:
-
2,5 % ou plus de nickel, autres que ceux contenant, en poids, 28 % ou plus, mais pas plus de 31 % de nickel et 20 % ou plus, mais pas plus de 22 % de chrome,
-
moins de 2,5 % de nickel, autres que ceux contenant, en poids, 13 % ou plus, mais pas plus de 25 % de chrome et 3,5 % ou plus, mais pas plus de 6 % d’aluminium,
relevant actuellement des codes NC 7223 00 19 et 7223 00 99 et originaires de l’Inde.
(22)
Une partie a affirmé qu’il existait des types de produits «hautement techniques» qui sont différents des autres types du produit concerné fabriqués en Inde, mais aussi dans l’Union. Elle alléguait, en outre, que, contrairement à la plupart des types de produits exportés de l’Inde vers l’Union, les types techniques n’étaient pas des produits de base, mais des types de produits spécifiques fabriqués pour des utilisations spécifiques dans certaines nuances d’acier et certains diamètres et qu’ils ne devraient pas faire l’objet de l’enquête.
(23)
À ce stade, il apparaît que les types techniques faisaient partie de la définition du produit et présentent des caractéristiques physiques, chimiques et techniques de base semblables à celles des autres types du produit concerné. Par ailleurs, il semble que ces types soient également fabriqués par des producteurs de l’Union. Par conséquent, les types techniques relèvent du champ de l’enquête.
2.2. Produit similaire
(24)
L’enquête a montré que le produit concerné et le produit fabriqué et vendu sur le marché intérieur de l’Inde, ainsi que le produit fabriqué par l’industrie de l’Union et vendu sur le marché de l’Union, présentaient les mêmes caractéristiques physiques, chimiques ou techniques de base et les mêmes utilisations. Ils sont donc considérés provisoirement comme des produits similaires au sens de l’article 1er, paragraphe 4, du règlement de base.
3. DUMPING
3.1. Introduction
(25)
Au cours des visites de vérification effectuées dans les locaux des trois producteurs-exportateurs indiens retenus dans l’échantillon et de l’analyse ultérieure des informations recueillies, il a été constaté que ces producteurs-exportateurs avaient tous communiqué des informations qui ne pouvaient être considérées comme fiables.
(26)
Dans le cas d’un producteur-exportateur, la Commission avait constaté que les coûts indiqués dans sa réponse au questionnaire n’étaient pas compatibles et ne pouvaient pas être conciliés avec les coûts déclarés dans le système de comptabilité interne de ce producteur.
(27)
Le producteur-exportateur a allégué que les différences observées entre les coûts déclarés à la Commission et les coûts constatés dans le système de comptabilité interne lors de la visite de vérification étaient dues à des erreurs dans l’enregistrement des opérations et à des différences de méthodes comptables, en particulier en ce qui concerne la consommation de matières premières. Il a fait valoir que les données contenues dans le système de comptabilité interne n’étaient pas fiables et ne devaient pas être utilisées aux fins de l’enquête. Bien qu’il utilise le même système de comptabilité depuis plusieurs années, il a invité la Commission à fonder son analyse sur les coûts déclarés dans la réponse au questionnaire, et non sur les données relatives aux coûts contenues dans le système de comptabilité interne de la société.
(28)
Il convient de signaler que, si les données contenues dans le système de comptabilité interne étaient cohérentes avec les états financiers vérifiés fournis par le producteur-exportateur, il n’a pas été possible d’établir, au cours de la visite de vérification, la conciliation et donc le lien entre les tableaux de coûts spécifiquement élaborés pour l’enquête actuelle et les données contenues dans le système de comptabilité interne. Par conséquent, conformément à l’article 18 du règlement de base, il est considéré que ce sont les informations contenues dans le système de comptabilité du producteur-exportateur qui doivent être utilisées aux fins de la présente enquête antidumping.
(29)
Pour cette raison, la Commission a provisoirement ajusté les données relatives aux coûts fournies par ledit producteur-exportateur dans sa réponse au questionnaire à la lumière des données disponibles dans son système de comptabilité interne.
(30)
Dans le cas d’un deuxième producteur-exportateur, la Commission a constaté que les renseignements relatifs aux achats et à la consommation de matières premières communiqués à la Commission dans la réponse au questionnaire ne correspondaient pas aux données figurant dans le système de gestion des stocks de ce producteur. En particulier, il apparaissait que la répartition par nuances d’acier était différente dans les deux sources. La Commission note que la nuance d’acier est un facteur déterminant pour établir le coût du produit final. Des informations peu fiables concernant la nuance d’acier pourraient sérieusement fausser les calculs des coûts et des prix de vente des différents types de produits et pourraient donc être trompeuses.
(31)
Ce producteur-exportateur a cependant affirmé que les fichiers informatiques contenant les renseignements relatifs aux achats de matières premières collectés par la Commission lors de la visite de vérification étaient incomplets, parce que des achats supplémentaires de matières premières avaient été réalisés par d’autres unités de la société, mais que ces achats n’avaient pas été déclarés ni inclus dans les fichiers informatiques collectés lors de la visite de vérification et examinés par la Commission. En outre, ce producteur-exportateur a prétendu que les différences observées dans les quantités de nuances d’acier étaient dues au fait qu’il existait un chevauchement partiel entre certaines nuances d’acier et que la traçabilité des différentes nuances ne pouvait pas être assurée dans certaines parties du processus de production.
(32)
La Commission note toutefois que les allégations ci-dessus présentées par la société quant aux achats supplémentaires de matières premières ne suffisent pas à expliquer les différences observées au niveau des nuances d’acier. Elle note également que la société a fait valoir qu’il n’était pas possible d’assurer avec précision la traçabilité des différentes nuances d’acier à tous les stades du processus de production. Cet argument affaiblit davantage la fiabilité du système de communication des nuances d’acier dans son ensemble. Les informations fournies concernant les nuances d’acier doivent provisoirement être considérées comme étant trompeuses.
(33)
La Commission estime que la répartition déclarée des matières premières par nuances d’acier n’est pas fiable et devrait provisoirement être ignorée; elle considère donc que les conclusions devraient être fondées sur les données disponibles, conformément à l’article 18 du règlement de base. En raison du manque de fiabilité du système de communication dans son ensemble, il n’a été possible de se fonder sur aucune des informations relatives aux nuances d’acier communiquées. Par conséquent, la consommation totale de toutes les matières premières dans leur ensemble, sans tenir compte de la répartition par nuances d’acier, a été utilisée pour calculer une marge de dumping globale pour tous les produits.
(34)
Dans le cas du troisième producteur-exportateur, la Commission a également constaté, lors de la visite de vérification, que les flux de matières premières indiqués dans la réponse au questionnaire n’étaient pas compatibles avec les données contenues dans le système de comptabilité du producteur. Il apparaissait que la répartition par nuances d’acier était différente dans les deux sources.
(35)
Tout en admettant quelques erreurs dans sa réponse au questionnaire, le producteur-exportateur a allégué que les différences dans les quantités globales de matières premières pouvaient être conciliées en tenant compte des variations des stocks. Toutefois, la société a également fait valoir que le chevauchement partiel entre certaines nuances d’acier empêchait de concilier avec précision les quantités pour chaque nuance d’acier. Cet argument affaiblit davantage la fiabilité du système de communication des nuances d’acier dans son ensemble. Les informations fournies concernant les nuances d’acier doivent être considérées comme étant trompeuses.
(36)
La Commission estime que la répartition déclarée des matières premières par nuances d’acier n’est pas fiable et devrait provisoirement être ignorée; elle considère donc que les conclusions devraient être fondées sur les données disponibles, conformément à l’article 18 du règlement de base. En raison du manque de fiabilité du système de communication dans son ensemble, il n’a été possible de se fonder sur aucune des informations relatives aux nuances d’acier communiquées. Par conséquent, la consommation totale de toutes les matières premières dans leur ensemble, sans tenir compte de la répartition par nuances d’acier, a été utilisée pour calculer une marge de dumping globale pour tous les produits.
(37)
Les producteurs-exportateurs ont chacun reçu une lettre individuelle indiquant les raisons précises et détaillées pour lesquelles il a été jugé que certaines des données fournies dans la réponse au questionnaire ne pouvaient pas être acceptées. Ils ont également été informés de l’intention de la Commission d’établir des conclusions préliminaires sur la base des données disponibles, conformément à l’article 18 du règlement de base.
(38)
La Commission a donné aux trois producteurs-exportateurs la possibilité de faire part de leurs commentaires. Ils ont demandé, avec succès, à être entendus et ont aussi transmis par écrit leurs observations sur l’application éventuelle de l’article 18 du règlement de base. Malgré les explications ainsi transmises, ces sociétés n’ont pas pu clarifier de manière satisfaisante les problèmes décrits ci-dessus qui ont donné lieu au remplacement de certaines informations par les meilleures données factuelles disponibles.
3.2. Valeur normale
(39)
Pour déterminer la valeur normale, la Commission a d’abord examiné, pour chaque producteur-exportateur retenu dans l’échantillon, si le volume total des ventes intérieures du produit similaire à des clients indépendants était représentatif, c’est-à-dire s’il représentait au moins 5 % du volume total des ventes à l’exportation du produit concerné vers l’Union pendant la période d’enquête, conformément à l’article 2, paragraphe 2, du règlement de base. La Commission a conclu que les ventes globales du produit similaire sur le marché intérieur réalisées par chaque producteur retenu dans l’échantillon étaient représentatives.
(40)
La Commission a ensuite déterminé, pour les producteurs retenus dans l’échantillon dont les ventes intérieures globales étaient représentatives, les types de produits vendus sur le marché intérieur qui étaient identiques ou directement comparables aux types vendus à des fins d’exportation vers l’Union.
(41)
Toutefois, comme expliqué au point 3.1, pour deux des producteurs-exportateurs, les comparaisons décrites ci-dessous ont été réalisées sur la base du total de tous les produits, et non sur la base des différents types de produits pris séparément.
(42)
Pour chaque type de produit vendu par chaque producteur retenu dans l’échantillon sur son marché intérieur et jugé identique ou comparable au type de produit vendu à des fins d’exportation vers l’Union, la Commission a examiné si les ventes intérieures étaient suffisamment représentatives au sens de l’article 2, paragraphe 2, du règlement de base. Les ventes intérieures d’un type de produit particulier ont été considérées comme suffisamment représentatives lorsque le volume total des ventes de ce type de produit sur le marché intérieur à des clients indépendants pendant la période d’enquête représentait au moins 5 % du volume total des ventes à des fins d’exportation vers l’Union du type de produit identique ou comparable.
(43)
La Commission a ensuite examiné si les ventes intérieures de chaque producteur retenu dans l’échantillon pouvaient être considérées comme des ventes effectuées au cours d’opérations commerciales normales conformément à l’article 2, paragraphe 4, du règlement de base. Pour ce faire, elle a déterminé la proportion des ventes rentables à des clients indépendants sur le marché intérieur pendant la période d’enquête.
(44)
Lorsque le volume des ventes d’un type de produit vendu à un prix net égal ou supérieur au coût de production calculé représentait plus de 80 % du volume total des ventes de ce type de produit, et lorsque le prix de vente moyen pondéré était égal ou supérieur au coût unitaire de production, la valeur normale a été fondée sur le prix intérieur réel, calculé comme la moyenne pondérée des prix de toutes les ventes intérieures du type de produit en question réalisées pendant la période d’enquête, que ces ventes aient été rentables ou non.
(45)
Lorsque le volume des ventes rentables représentait 80 % ou moins du volume total des ventes du type de produit en question, ou lorsque le prix moyen pondéré de ce type de produit était inférieur au coût unitaire de production, la valeur normale a été fondée sur le prix intérieur réel, calculé comme le prix moyen pondéré des seules ventes intérieures rentables du type de produit en question réalisées pendant la période d’enquête.
(46)
Lorsque les types de produit ont tous été vendus à perte, il a été considéré que ces ventes n’avaient pas été effectuées au cours d’opérations commerciales normales.
(47)
Lorsque aucune vente d’un produit similaire n’a eu lieu au cours d’opérations commerciales normales ou lorsqu’un type de produit n’a pas été vendu en quantités représentatives sur le marché intérieur, la Commission a calculé la valeur normale conformément à l’article 2, paragraphes 3 et 6, du règlement de base.
(48)
La valeur normale a été calculée en ajoutant au coût moyen de production pendant la période d’enquête, ajusté si nécessaire, le montant moyen pondéré des frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux supportés et le bénéfice moyen pondéré réalisé par les producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon sur les ventes intérieures du produit similaire, au cours d’opérations commerciales normales, pendant la période d’enquête. Le cas échéant, en particulier comme expliqué au point 3.1 ci-dessus, le coût de production et les frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux ont été ajustés avant leur utilisation pour le test concernant les opérations commerciales normales et pour le calcul de la valeur normale.
(49)
Chaque société reçoit le détail du calcul la concernant qui a permis d’obtenir ses valeurs normales et aura la possibilité de faire connaître son point de vue.
3.3. Prix à l’exportation
(50)
Les producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon exportaient dans l’Union soit directement vers des clients indépendants, soit par l’intermédiaire de sociétés liées.
(51)
Lorsque le produit concerné était exporté directement vers des clients indépendants dans l’Union, le prix à l’exportation a été établi conformément à l’article 2, paragraphe 8, du règlement de base, sur la base des prix à l’exportation réellement payés ou à payer.
(52)
Lorsque les ventes à l’exportation vers l’Union ont été réalisées par l’intermédiaire d’une société liée, le prix à l’exportation a été établi conformément à l’article 2, paragraphe 9, du règlement de base, sur la base du prix auquel le produit importé a été revendu pour la première fois à des clients indépendants dans l’Union. Dans de tels cas, des ajustements ont été opérés pour tenir compte de tous les frais, y compris les droits et les taxes, intervenus entre l’importation et la revente, ainsi que des frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux et des bénéfices. Les frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux propres de l’importateur lié ont été utilisés et une marge bénéficiaire raisonnable a été établie sur la base de la marge bénéficiaire réalisée par un importateur indépendant du produit concerné.
3.4. Comparaison
(53)
La valeur normale et le prix à l’exportation pratiqué par les producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon ont été comparés sur une base départ usine.
(54)
Afin de garantir une comparaison équitable entre la valeur normale et le prix à l’exportation, il a été dûment tenu compte, sous forme d’ajustements, des différences affectant les prix et leur comparabilité, conformément à l’article 2, paragraphe 10, du règlement de base.
(55)
Sur cette base, des ajustements ont été opérés au titre des frais de transport, de fret maritime, d’assurance, de manutention, de chargement et des coûts accessoires, des coûts d’emballage et de crédit, des rabais et des commissions, lorsqu’il a été démontré que ces facteurs affectaient la comparabilité des prix.
3.5. Marges de dumping
(56)
Conformément à l’article 2, paragraphes 11 et 12, du règlement de base, pour chaque société retenue dans l’échantillon, la valeur normale moyenne pondérée établie pour le produit similaire a été comparée au prix à l’exportation moyen pondéré du produit concerné.
(57)
En vertu des dispositions de l’article 9, paragraphe 6, du règlement de base, du fait de l’application de l’article 18 du règlement de base aux trois producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon, la marge de dumping des producteurs-exportateurs ayant coopéré, mais non inclus dans l’échantillon, n’a pas pu être établie sur la base de la marge de dumping moyenne des sociétés retenues dans l’échantillon.
(58)
Dans un tel cas, il a été jugé approprié d’établir provisoirement la marge de dumping applicable aux producteurs-exportateurs ayant coopéré, mais non inclus dans l’échantillon, sur la base de leur prix à l’exportation, déterminé à partir des statistiques d’Eurostat sur les importations, et de la valeur normale moyenne calculée pour les producteurs indiens retenus dans l’échantillon, dans la mesure où la valeur normale moyenne n’avait pas été affectée par l’application de l’article 18 du règlement de base.
(59)
Sur cette base, la marge de dumping calculée pour les sociétés ayant coopéré, mais non incluses dans l’échantillon, a été provisoirement fixée à 28,0 %.
(60)
En ce qui concerne tous les autres producteurs-exportateurs en Inde, la Commission a d’abord établi le degré de coopération. À cette fin, elle a procédé à une comparaison entre les quantités totales exportées indiquées dans les réponses fournies dans le cadre de la procédure d’échantillonnage et les importations totales en provenance de l’Inde telles que calculées à partir des statistiques d’Eurostat sur les importations. Étant donné que le degré de coopération était élevé, la marge de dumping résiduelle a été fixée au niveau de la plus haute marge de dumping établie pour les producteurs-exportateurs retenus dans l’échantillon.
(61)
Sur cette base, le niveau de dumping à l’échelle nationale a été provisoirement établi à 32,3 %.
(62)
Sur cette base, les marges de dumping moyennes pondérées provisoires, exprimées en pourcentage du prix caf frontière de l’Union, avant dédouanement, s’établissent comme suit:
(en %)
Société
Marge de dumping provisoire
Raajratna Metal Industries
32,3
Groupe Venus
30,4
Viraj Profiles
24,4
Sociétés ayant coopéré, mais non incluses dans l’échantillon
28,0
Toutes les autres sociétés
32,3
4. INDUSTRIE DE L’UNION
4.1. Industrie de l’Union
(63)
Le produit similaire était fabriqué par 27 producteurs de l’Union. Ceux-ci sont réputés constituer l’industrie de l’Union au sens de l’article 4, paragraphe 1, et de l’article 5, paragraphe 4, du règlement de base et sont ci-après dénommés l’«industrie de l’Union».
4.2. Production de l’Union
(64)
Toutes les informations disponibles concernant l’industrie de l’Union, telles que les informations contenues dans la plainte, les données recueillies auprès des producteurs de l’Union avant et après l’ouverture de l’enquête et les réponses au questionnaire transmises par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon, ont été utilisées afin d’établir la production totale de l’Union pendant la période d’enquête.
(65)
Il convient de signaler qu’un producteur de l’Union qui est lié à un producteur-exportateur indien et qui s’est opposé à l’ouverture de l’enquête est également inclus dans la définition de l’industrie de l’Union.
(66)
Sur cette base, la production totale de l’Union a été estimée à environ 139 141 tonnes pendant la période d’enquête. Ce chiffre comprend la production de tous les producteurs de l’Union qui se sont fait connaître et le volume de production estimé des autres producteurs de l’Union, qui ne se sont pas manifestés pendant l’enquête.
4.3. Échantillonnage des producteurs de l’Union
(67)
Comme indiqué au considérant 14 ci-dessus, six producteurs de l’Union, représentant 46,5 % de la production totale estimée de l’Union pour le produit similaire, ont été inclus dans l’échantillon.
5. PRÉJUDICE
5.1. Consommation de l’Union
(68)
La consommation de l’Union a été déterminée sur la base du volume total des ventes de l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union et des importations totales. L’année 2009 a été marquée par des niveaux élevés sans précédent des prix du nickel, principale matière première utilisée pour la fabrication du produit concerné et du produit similaire, ainsi que par les effets négatifs mondiaux de la crise financière, qui, ensemble, ont conduit à un niveau de consommation particulièrement faible dans l’Union cette année-là. Toutefois, la situation du marché s’est améliorée, comme le montre le tableau ci-dessous, et la consommation de l’Union a augmenté de 50 % entre 2009 et la période d’enquête.
2009
2010
2011
Période d’enquête
Consommation (en tonnes)
131 436
187 280
196 476
197 327
Indice (2009 = 100)
100
142
149
150
Source:
Eurostat, plainte et réponses au questionnaire.
5.2. Importations dans l’Union en provenance du pays concerné
5.2.1. Volume et part de marché des importations concernées
(69)
Au cours de la période considérée, l’évolution du volume et de la part de marché des importations en dumping dans l’Union provenant des producteurs-exportateurs ayant coopéré a été la suivante:
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume
16 847
29 053
36 720
35 398
Indice (2009 = 100)
100
172
218
210
Part de marché (en %)
12,8
15,5
18,7
17,9
Indice (2009 = 100)
100
121
146
140
Source:
Eurostat, plainte et réponses au questionnaire.
(70)
Le volume des importations en provenance de l’Inde a considérablement augmenté (+ 110 %) au cours de la période considérée. Cette augmentation a été particulièrement marquée entre 2009 et 2010, période pendant laquelle les importations en provenance de l’Inde ont crû de 72 % et la consommation de l’Union a augmenté de 42 %. Cependant, alors que la consommation n’a augmenté que de 5 % entre 2010 et la période d’enquête, le volume des importations en provenance de l’Inde a continué d’augmenter de manière significative (+ 22 %) au cours de la même période.
(71)
La part de marché des importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance de l’Inde a augmenté de manière significative (+ 40 %) au cours de la période considérée.
5.2.2. Prix des importations et sous-cotation des prix
(72)
Comme expliqué au considérant 22 ci-dessus, une partie a fait part de préoccupations quant au fait que le questionnaire antidumping ne permettait pas d’opérer une distinction entre, notamment, certains types du produit concerné qui, selon elle, sont différents.
(73)
Le questionnaire a répondu à ces préoccupations en élargissant les numéros de contrôle des produits afin de désigner clairement les types pertinents pour l’enquête, en particulier pour la comparaison des prix. À ce stade, l’enquête a révélé que les producteurs-exportateurs indiens n’exportaient que des quantités limitées de ces types hautement techniques. Néanmoins, il est précisé que les modifications apportées aux numéros de contrôle des produits ont permis de comparer directement les prix de certains types de produits avec les prix de types de produits similaires.
(74)
Le tableau ci-dessous présente le prix moyen des importations ayant fait l’objet d’un dumping:
2009
2010
2011
Période d’enquête
Prix moyen en EUR/tonne
2 372
2 801
3 246
3 196
Indice (2009 = 100)
100
118
137
135
Source:
Eurostat et réponses au questionnaire
(75)
Les prix moyens des importations en provenance de l’Inde ont augmenté de 35 % au cours de la période considérée, mais ils sont restés inférieurs aux prix de vente pratiqués par l’industrie de l’Union au cours de la même période (voir le considérant 93 ci-dessous). Cela explique la hausse notable du volume des importations et l’augmentation significative de 40 % de la part de marché détenue par les exportateurs indiens au cours de la même période.
(76)
Afin de déterminer la sous-cotation des prix pendant la période d’enquête, les prix de vente moyens pondérés par type de produit facturés par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon à des clients indépendants sur le marché de l’Union, ajustés au niveau départ usine, ont été comparés aux prix moyens pondérés correspondants par type de produit des importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance des producteurs indiens retenus dans l’échantillon et vendues au premier client indépendant sur le marché de l’Union, établis sur une base caf, avec les ajustements appropriés au titre des coûts postérieurs à l’importation.
(77)
Le résultat de cette comparaison, exprimé en pourcentage du chiffre d’affaires des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon pendant la période d’enquête, a fait apparaître une marge de sous-cotation moyenne pondérée de 15 % pour les importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance du pays concerné sur le marché de l’Union. Les prix moindres des importations ayant fait l’objet d’un dumping par rapport à ceux de l’Union au cours de la période considérée expliquent l’augmentation considérable du volume des importations indiennes et de la part de marché détenue par les importations en provenance de l’Inde entre 2009 et la période d’enquête.
5.3. Situation économique de l’industrie de l’Union
5.3.1. Remarques liminaires
(78)
Conformément à l’article 3, paragraphe 5, du règlement de base, l’examen de l’incidence des importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance de l’Inde sur l’industrie de l’Union a comporté une évaluation de tous les indicateurs économiques qui ont influé sur la situation de cette industrie au cours de la période considérée.
(79)
Comme indiqué au considérant 14, il a été procédé par échantillonnage pour l’examen de l’éventuel préjudice occasionné à l’industrie de l’Union.
(80)
Aux fins de l’analyse du préjudice, la Commission a opéré une distinction entre les indicateurs de préjudice macroéconomiques et microéconomiques. À cet égard, la situation économique de l’industrie de l’Union est évaluée sur la base a) d’indicateurs macroéconomiques, tels que la production, la capacité de production, l’utilisation des capacités, le volume des ventes, la part de marché et la croissance du marché, l’emploi, la productivité, l’ampleur de la marge de dumping effective et le rétablissement à la suite de pratiques de dumping antérieures, pour lesquels les données ont été recueillies à l’échelle de l’industrie de l’Union dans son ensemble, et sur la base b) d’indicateurs microéconomiques, tels que les prix unitaires moyens, le coût unitaire, la rentabilité, les flux de liquidités, les investissements, le rendement des investissements et l’aptitude à mobiliser des capitaux, les stocks et les coûts de la main-d’œuvre, pour lesquels les données ont été recueillies au niveau des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon.
(81)
Il convient de signaler que toutes les informations disponibles concernant l’industrie de l’Union, y compris les informations contenues dans la plainte, les données recueillies auprès des producteurs de l’Union avant et après l’ouverture de l’enquête et les réponses au questionnaire transmises par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon, ont été utilisées afin d’établir les indicateurs macroéconomiques et, en particulier, les données relatives aux producteurs de l’Union non inclus dans l’échantillon.
(82)
Les indicateurs microéconomiques ont été établis sur la base des informations fournies par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon dans leurs réponses au questionnaire.
5.3.2. Indicateurs macroéconomiques
a) Production, capacité de production et utilisation des capacités
(83)
Les tendances concernant la production de l’Union, la capacité de production et l’utilisation des capacités ont été les suivantes au cours de la période considérée:
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume de production (en tonnes)
105 646
140 363
138 795
139 141
Indice (2009 = 100)
100
133
131
132
Capacité de production (en tonnes)
244 236
246 324
245 922
246 599
Indice (2009 = 100)
100
101
101
101
Utilisation des capacités (en %)
43
57
56
56
Indice (2009 = 100)
100
132
130
130
Source:
Plainte et réponses au questionnaire.
(84)
La production de l’Union a augmenté de 32 % au cours de la période considérée, reflétant, dans une certaine mesure, l’évolution positive de la consommation. Cependant, les volumes de production ont stagné entre 2010 et la période d’enquête.
(85)
Tandis que l’utilisation des capacités s’est améliorée et a augmenté de 13 points de pourcentage au cours de la période considérée, la capacité de production est restée fondamentalement stable au cours de cette même période.
b) Volume des ventes, part de marché et croissance du marché
(86)
Les tendances concernant le volume des ventes, la part de marché et la croissance du marché ont été les suivantes au cours de la période considérée:
2009
2010
2011
Période d’enquête
Volume des ventes (en tonnes)
88 796
124 641
124 007
124 217
Indice (2009 = 100)
100
140
140
140
Part de marché (en %)
67,6
66,6
63,1
62,9
Indice (2009 = 100)
100
98
93
93
Source:
Plainte et réponses au questionnaire
(87)
Après une augmentation considérable entre 2009 et 2010, dans le contexte d’une augmentation de la consommation, le volume des ventes à des clients indépendants a ralenti et n’a pas bénéficié de l’augmentation continue de la demande (4,9 % entre 2010 et 2011). Cette situation se reflète également dans la tendance à la hausse des stocks de clôture, qui ont globalement augmenté de 41 % au cours de la période considérée, comme indiqué au considérant 100 ci-dessous.
(88)
En outre, la part de marché de l’industrie de l’Union a diminué de 4,7 points de pourcentage au cours de la période considérée, malgré l’augmentation constante de la consommation de 50 %.
(89)
Comme indiqué au considérant 68 ci-dessus, la consommation de l’Union a augmenté de 50 % entre 2009 et la période d’enquête, tandis que le volume des importations ayant fait l’objet d’un dumping s’est accru considérablement (+ 110 %) au cours de la même période, comme indiqué au considérant 70 ci-dessus. La croissance du marché de l’Union entre 2009 et la période d’enquête a donc partiellement été absorbée par les importations ayant fait l’objet d’un dumping, alors que les ventes dans l’Union de l’industrie de l’Union ont augmenté de 40 % durant la même période. Ces éléments indiquent que l’industrie de l’Union ne pouvait pas bénéficier pleinement de la croissance de la consommation de l’Union en raison de la hausse de la part de marché des importations ayant fait l’objet d’un dumping.
c) Emploi et productivité
(90)
Malgré la situation financière difficile décrite aux considérants 94 à 99 ci-dessous, l’emploi dans l’industrie de l’Union est resté relativement stable au cours de la période considérée. Compte tenu de l’augmentation du volume de production (voir le considérant 84 ci-dessus), la productivité, exprimée en tonnes produites par salarié et par an, a augmenté de 30 % au cours de la même période, ce qui laisse supposer que l’industrie de l’Union a déployé des efforts considérables pour améliorer son efficacité.
2009
2010
2011
Période d’enquête
Nombre de salariés
1 726
1 687
1 729
1 747
Indice (2009 = 100)
100
98
100
101
Productivité (unité/salarié)
61
83
80
80
Indice (2009 = 100)
100
136
131
130
Source:
Plainte et réponses au questionnaire
d) Ampleur de la marge de dumping effective et rétablissement à la suite de pratiques de dumping antérieures
(91)
Les marges de dumping des trois producteurs-exportateurs indiens retenus dans l’échantillon excèdent le niveau de minimis (voir le considérant 62 ci-dessus). Compte tenu du secteur du produit concerné, du volume, de la part de marché et des prix des importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance de l’Inde (éléments analysés ci-dessus), l’incidence de la marge de dumping effective sur l’industrie de l’Union ne peut pas être considérée comme négligeable.
(92)
Il est rappelé que des mesures antidumping et antisubventions (4) ont été instituées sur le produit en 1999. Toutefois, en raison du laps de temps écoulé entre l’expiration des mesures adoptées en 1999 et l’enquête actuelle, aucune donnée permettant d’évaluer l’effet des pratiques de dumping antérieures n’est disponible. En tout état de cause, l’enquête n’a révélé aucun élément permettant d’affirmer que l’industrie se rétablit encore de ces pratiques de dumping antérieures.
5.3.3. Indicateurs microéconomiques
a) Prix de vente unitaires moyens sur le marché de l’Union et coût unitaire de production
(93)
Les prix de vente moyens des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon à des clients indépendants dans l’Union ont augmenté de 34 % au cours de la période considérée. Cette hausse reflète l’augmentation générale du coût des matières premières subie par l’industrie au cours de la même période. En 2011 et au cours de la période d’enquête, les producteurs de l’Union ne pouvaient que modérément augmenter les prix pour couvrir l’augmentation des coûts de production, juste assez pour maintenir une rentabilité légèrement supérieure à 1 % en 2011 et pour atteindre le seuil de rentabilité pendant la période d’enquête. Ainsi, comme le montrent les chiffres du tableau ci-dessous, même une augmentation considérable du prix de vente n’a pas permis à l’industrie de l’Union d’atteindre un niveau de bénéfice raisonnable.
2009
2010
2011
Période d’enquête
Prix de vente unitaire moyen dans l’Union à des clients indépendants
2 988
3 833
4 185
4 018
Indice (2009 = 100)
100
128
140
134
Coût unitaire de production (en EUR/tonne)
3 542
3 931
4 127
4 011
Indice (2009 = 100)
100
111
117
113
Source:
Réponses au questionnaire
b) Rentabilité, flux de liquidités, investissements, rendement des investissements et aptitude à mobiliser des capitaux
(94)
Au cours de la période considérée, les flux de liquidités, les investissements, le rendement des investissements et l’aptitude à mobiliser des capitaux des producteurs de l’Union ont évolué comme suit:
2009
2010
2011
Période d’enquête
Rentabilité des ventes dans l’Union à des clients indépendants (en % du chiffre d’affaires)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Flux de liquidités (en EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investissements (en EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Indice (2009 = 100)
100
181
98
89
Rendement des investissements (en %)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Source:
Réponses au questionnaire.
(95)
La rentabilité des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon a été déterminée en exprimant le bénéfice net avant impôt des ventes du produit similaire à des clients indépendants en pourcentage du chiffre d’affaires concerné. En 2009, les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon étaient déficitaires, mais ils ont commencé à se rétablir en 2010, parallèlement à l’augmentation de 50 % de la consommation décrite au considérant 68 ci-dessus. Cependant, même si la rentabilité a légèrement augmenté, les niveaux de bénéfice de 0,2 % étaient encore loin d’un niveau de rentabilité raisonnable pour le secteur sidérurgique. En effet, la marge bénéficiaire escomptée a été provisoirement fixée à 5 %, pourcentage jugé correspondre à la marge qui pourrait raisonnablement être obtenue par une industrie de ce type dans le secteur du produit faisant l’objet de l’enquête dans des conditions de concurrence normales, c’est-à-dire en l’absence d’importations faisant l’objet d’un dumping, sur les ventes du produit similaire dans l’Union qui ont été indiquées par l’industrie de l’Union. En outre, ce pourcentage de 5 % représente une marge bénéficiaire avant impôt qui a été considérée comme un minimum adéquat dans d’autres enquêtes portant sur des produits similaires dans le même secteur.
(96)
Pendant la période d’enquête, les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon ont réussi à atteindre le seuil de rentabilité, mais la pression sur les prix exercée par les importations ayant fait l’objet d’un dumping les empêchait d’aligner leurs prix sur les coûts et donc d’obtenir des résultats satisfaisants. Cette situation s’explique également par le fait que le produit faisant l’objet de l’enquête est considéré comme un produit de base et que son prix est donc le facteur déterminant qui influe sur les choix des clients.
(97)
Les flux de liquidités, qui représentent la capacité de l’industrie à financer elle-même ses activités et qui ont été calculés sur la base des opérations, ont été négatifs jusqu’en 2010. Bien qu’ils se soient améliorés en 2011, ils ont diminué de 34 % entre 2011 et la période d’enquête.
(98)
L’évolution de la rentabilité et des flux de liquidités au cours de la période considérée a limité la capacité des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon à investir dans leurs activités et a compromis leur développement. En conséquence, l’aptitude des producteurs de l’Union à mobiliser des capitaux et à financer les coûts a été entravée. Bien que les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon aient réussi à réaliser des investissements concernant le produit similaire en 2010, ceux-ci ont baissé par la suite et, en particulier, pendant la période d’enquête, au cours de laquelle ils ont diminué de 51 % par rapport aux niveaux de 2010. En outre, même si le rendement des investissements, exprimé par le bénéfice en pourcentage de la valeur comptable nette des investissements, est devenu positif en 2011, il a diminué considérablement, perdant 5,9 points de pourcentage pendant la période d’enquête pour atteindre à peine 0,8 %.
(99)
À la lumière de ce qui précède, il peut être conclu que la performance financière des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon est restée quelque peu fragile pendant la période d’enquête.
c) Stocks
(100)
Le niveau des stocks des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon a augmenté de 41 % au cours de la période considérée; cette augmentation a coïncidé avec des pertes de parts de marché, en particulier pendant la période d’enquête.
2009
2010
2011
Période d’enquête
Stocks de clôture (en tonnes)
4 395
5 289
5 469
6 214
Indice (2009 = 100)
100
120
124
141
Source:
Réponses au questionnaire.
d) Coûts de la main-d’œuvre
(101)
Les coûts moyens de la main-d’œuvre des producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon ont légèrement augmenté pendant la période considérée et, par conséquent, ne représentent pas un facteur déterminant de la hausse du coût de production.
2009
2010
2011
Période d’enquête
Coûts moyens de la main-d’œuvre par salarié (en EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Indice (2009 = 100)
100
109
107
104
Source:
Réponses au questionnaire.
5.4. Conclusion concernant le préjudice
(102)
L’enquête a montré que l’industrie de l’Union n’a pas pleinement bénéficié de la hausse de la consommation au cours de la période considérée, notamment pendant la période d’enquête. Dans un premier temps, entre 2009 et 2010, la plupart des indicateurs de préjudice relatifs à l’industrie de l’Union se sont nettement améliorés, mais, par la suite, la situation économique de l’Union a stagné, voire s’est détériorée.
(103)
En effet, dans le contexte d’un marché en plein essor, certains indicateurs tels que la production et le volume des ventes de l’industrie de l’Union ont considérablement augmenté entre 2009 et 2010, mais ont ensuite enregistré un ralentissement à partir de 2010. Cette situation s’est produite en dépit d’une augmentation continue de la consommation.
(104)
En outre, les indicateurs de préjudice liés à la performance financière de l’industrie de l’Union, tels que les flux de liquidités, les investissements et la rentabilité, ont été gravement touchés par la pression sur les prix qui a existé dans le marché de l’Union, en particulier pendant la période d’enquête. L’industrie de l’Union n’a pas été en mesure d’augmenter ses prix de manière suffisante pour couvrir ses coûts de production entre 2009 et 2010. La rentabilité s’est améliorée entre 2009 et 2011 et a donné lieu à un léger bénéfice de 1,4 % en 2011; toutefois, elle a commencé à se détériorer à nouveau pendant la période d’enquête, au cours de laquelle seul le seuil de rentabilité a été atteint. Cela signifie que l’aptitude de l’industrie de l’Union à mobiliser des capitaux et à se rétablir a également été compromise.
(105)
À la lumière de ce qui précède, il est conclu à titre provisoire que l’industrie de l’Union a subi un préjudice important au sens de l’article 3, paragraphe 5, du règlement de base.
6. LIEN DE CAUSALITÉ
6.1. Introduction
(106)
Conformément à l’article 3, paragraphes 6 et 7, du règlement de base, la Commission a examiné si les importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance de l’Inde ont causé à l’industrie de l’Union un préjudice tel qu’il puisse être considéré comme important. Les facteurs connus autres que les importations ayant fait l’objet d’un dumping qui, au même moment, auraient pu causer un préjudice à l’industrie de l’Union ont aussi été examinés, de manière que le préjudice éventuellement causé par ces autres facteurs ne soit pas attribué aux importations ayant fait l’objet d’un dumping.
6.2. Effet des importations ayant fait l’objet d’un dumping
(107)
L’enquête a montré que la consommation de l’Union a augmenté de 50 % au cours de la période considérée et que, parallèlement, le volume des importations originaires de l’Inde a plus que doublé. Par ailleurs, l’augmentation des importations ayant fait l’objet d’un dumping a coïncidé avec un ralentissement du volume des ventes de l’industrie de l’Union à des parties indépendantes entre 2010 et la période d’enquête.
(108)
S’agissant de la pression sur les prix qui a existé sur le marché de l’Union au cours de la période considérée, il a été constaté que les prix moyens des importations en provenance de l’Inde sont restés constamment inférieurs aux prix de vente moyens de l’industrie de l’Union. Par suite d’une sous-cotation moyenne de 15 % des prix de l’industrie de l’Union pendant la période d’enquête, les importations indiennes ayant fait l’objet d’un dumping ont augmenté de 40 % leur part de marché entre 2009 et la période d’enquête, tandis que la part de marché de l’industrie de l’Union a diminué de 4,7 points de pourcentage (passant de 67,6 % en 2009 à 62,9 % pendant la période d’enquête). Cette perte de parts de marché révèle que l’industrie de l’Union n’a pu bénéficier de l’augmentation de la consommation que dans une mesure limitée.
(109)
Face à l’augmentation du coût de production, l’industrie de l’Union a tenté d’augmenter le prix unitaire de ses ventes à des clients indépendants, comme indiqué au considérant 93 ci-dessus. Toutefois, en raison de la pression sur les prix exercée par l’augmentation des volumes d’importations indiennes ayant fait l’objet d’un dumping indiquée ci-dessus, la hausse des prix n’était pas suffisante pour faire face à la croissance des coûts, et l’industrie de l’Union n’a donc pas pu réaliser les niveaux de bénéfice satisfaisants pouvant être jugés nécessaires pour cette industrie particulière.
(110)
Sur la base de ce qui précède, il est conclu que l’augmentation des importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance de l’Inde à des prix constamment inférieurs à ceux de l’industrie de l’Union a joué un rôle déterminant pour le préjudice important subi par l’industrie de l’Union.
6.3. Effet d’autres facteurs
6.3.1. Importations en provenance d’autres pays tiers
Pays
2009
2010
2011
Période d’enquête
République populaire de Chine
Volume (en tonnes)
8 129
10 853
14 360
16 403
Indice (2009 = 100)
100
134
177
202
Part de marché (en %)
6,2
5,8
7,3
8,3
Indice (2009 = 100)
100
94
118
134
Prix moyen
1 914
2 607
2 835
2 508
Indice (2009 = 100)
100
136
148
131
Suisse
Volume (en tonnes)
8 094
10 700
9 187
9 115
Indice (2009 = 100)
100
132
113
113
Part de marché (en %)
6,2
5,7
4,7
4,6
Indice (2009 = 100)
100
93
75
75
Prix moyen
3 423
4 063
4 475
4 360
Indice (2009 = 100)
100
119
131
127
République de Corée
Volume (en tonnes)
4 900
6 775
6 355
6 266
Indice (2009 = 100)
100
138
130
128
Part de marché (en %)
3,7
3,6
3,2
3,2
Indice (2009 = 100)
100
97
87
85
Prix moyen
3 717
4 165
4 761
4 627
Indice (2009 = 100)
100
112
128
124
Total de tous les pays tiers, sauf Inde
Volume (en tonnes)
25 793
33 586
35 749
37 712
Indice (2009 = 100)
100
130
139
146
Part de marché (en %)
19,6
17,9
18,2
19,1
Indice (2009 = 100)
100
91
93
97
Prix moyen
3 609
4 214
4 748
4 483
Indice (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Outre les importations en provenance de l’Inde ayant fait l’objet d’un dumping, qui constituaient 48 % de toutes les importations dans le marché de l’Union pendant la période d’enquête, il existait d’autres sources d’importations, dont la République populaire de Chine, la Corée et la Suisse, qu’il convenait d’examiner dans le contexte du lien de causalité.
(112)
L’enquête a révélé que les prix de vente moyens pratiqués par les producteurs-exportateurs coréens et suisses sont restés supérieurs aux prix de vente des producteurs-exportateurs indiens et à ceux de l’industrie de l’Union au cours de la période considérée, notamment pendant la période d’enquête. En outre, les parts de marché des producteurs-exportateurs coréens et suisses ont perdu respectivement 0,5 et 1,6 point de pourcentage pendant la période d’enquête.
(113)
Le prix moyen de la République populaire de Chine était inférieur au niveau des prix de l’industrie de l’Union et la part de marché de ce pays a enregistré une tendance à la hausse au cours de la période considérée. Toutefois, l’enquête a montré que la gamme de produits représentée par les importations chinoises était différente et que les produits chinois n’étaient pas des concurrents directs des produits de l’industrie de l’Union ou des produits originaires de l’Inde. Il a donc été considéré que les exportations chinoises ne pouvaient pas avoir exercé un effet significatif sur les principaux types de produits vendus par l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union. Par conséquent, les effets éventuels des importations en provenance de la Chine sur le préjudice subi par l’industrie de l’Union ont été minimes.
(114)
Cependant, un producteur-exportateur a affirmé que les importations de fils en aciers inoxydables originaires de la République populaire de Chine, de la République de Corée et de la Suisse auraient dû être incluses dans le champ de la présente enquête.
(115)
Outre les faits et les considérations exposés ci-dessus, il convient de noter qu’au stade de l’ouverture de l’enquête et jusqu’à présent, il n’y a aucun élément de preuve concernant le dumping, le préjudice ou le lien de causalité qui aurait pu justifier l’ouverture d’une procédure antidumping concernant les importations originaires des pays susmentionnés. En outre, même s’il existait des éléments justifiant l’ouverture d’une enquête pour d’autres importations, une différence de traitement qui consiste à ouvrir une procédure antidumping à l’encontre des seules importations originaires de l’Inde ne serait pas discriminatoire. L’affirmation selon laquelle ces pays auraient dû être inclus dans le champ de l’enquête est dès lors dénuée de fondement et doit être rejetée.
(116)
Sur la base de ce qui précède, il est conclu que les exportations des autres pays tiers n’ont pas contribué de manière significative au préjudice subi par l’industrie de l’Union.
6.3.2. Résultats à l’exportation de l’industrie de l’Union
(117)
Les exportations totales du produit concerné par l’industrie de l’Union ont représenté 8,5 % de la production totale pendant la période d’enquête. Cette situation est reflétée par les exportations vers des clients indépendants réalisées par les producteurs de l’Union retenus dans l’échantillon, dont les exportations représentaient 7 % de la production pendant la période d’enquête et dont les prix étaient 36 % plus élevés que celui pratiqué sur marché de l’Union au cours de la même période. Sur cette base, il peut être conclu que l’activité d’exportation de l’industrie de l’Union n’a pas pu représenter une cause potentielle du préjudice important subi par cette dernière.
6.3.3. La crise économique et les prix des matières premières
(118)
Comme indiqué au considérant 68 ci-dessus, la consommation en 2009 a été particulièrement faible en raison du niveau exceptionnellement élevé des prix du nickel et des effets de la crise économique. Cette situation explique sans aucun doute la situation financière particulièrement mauvaise de l’industrie de l’Union en 2009. Cependant, il convient de noter que, dans le contexte d’augmentation de la consommation à partir de 2010, les performances des importations à faible prix ayant fait l’objet d’un dumping contrastent avec celles de l’industrie de l’Union.
(119)
L’enquête a montré que, même pendant la reprise économique générale, l’industrie de l’Union n’a pas pu bénéficier de la croissance de la consommation et a perdu des parts de marché tout au long de la période considérée, tandis que les exportations indiennes ayant fait l’objet d’un dumping gagnaient des parts de marché.
(120)
Par conséquent, bien que la crise économique et l’augmentation des prix des matières premières puissent avoir contribué aux mauvais résultats de l’industrie de l’Union, dans l’ensemble, ces facteurs ne peuvent pas être considérés comme étant de nature à briser le lien de causalité entre les importations ayant fait l’objet d’un dumping et le préjudice important subi par l’industrie de l’Union pendant la période d’enquête.
6.4. Conclusion concernant le lien de causalité
(121)
Il a été démontré que le volume et la part de marché des importations ayant fait l’objet d’un dumping originaires de l’Inde ont augmenté de manière considérable (respectivement + 110 % et + 40 %) au cours de la période considérée. En outre, il a été constaté que les prix de ces importations étaient constamment inférieurs aux prix pratiqués par l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union, notamment pendant la période d’enquête (la différence moyenne étant de 15 %).
(122)
Cette augmentation du volume et de la part de marché des importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance de l’Inde a coïncidé avec la faible évolution de la situation financière de l’industrie de l’Union, en particulier à partir de 2010. Ainsi, malgré la reprise de la consommation, l’industrie de l’Union n’a pas pu répercuter à un niveau satisfaisant la hausse des coûts de production sur ses clients et, par conséquent, les indicateurs financiers tels que la rentabilité, les flux de liquidités et les investissements sont restés à des niveaux faibles.
(123)
L’examen des autres facteurs connus qui auraient pu causer un préjudice à l’industrie de l’Union a révélé que ces facteurs n’étaient pas de nature à briser le lien de causalité établi entre les importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance de l’Inde et le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(124)
Sur la base de l’analyse ci-dessus, qui a opéré une distinction entre les effets de tous les facteurs connus sur la situation de l’industrie de l’Union et les effets préjudiciables des exportations ayant fait l’objet d’un dumping et les a analysés de manière séparée, il est provisoirement conclu que les importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance de l’Inde ont causé un préjudice important à l’industrie de l’Union au sens de l’article 3, paragraphe 6, du règlement de base.
7. INTÉRÊT DE L’UNION
7.1. Considérations générales
(125)
Conformément à l’article 21 du règlement de base, il a été déterminé si, malgré la constatation provisoire de l’existence d’un dumping préjudiciable, il existait des raisons impérieuses justifiant qu’il n’est pas dans l’intérêt de l’Union d’instituer des mesures dans le cas d’espèce. L’analyse de l’intérêt de l’Union a été fondée sur une appréciation de tous les intérêts concernés, notamment ceux de l’industrie de l’Union, des importateurs et des utilisateurs.
7.2. Intérêt de l’industrie de l’Union
(126)
L’industrie de l’Union est composée de 27 producteurs connus qui représentent l’ensemble de la production du produit similaire dans l’Union. Ces producteurs sont situés dans différents États membres de l’Union et employaient directement 1 747 personnes en relation avec le produit similaire pendant la période d’enquête.
(127)
Un producteur de l’Union, représentant une part relativement faible de la production de l’Union et disposant d’une société liée en Inde, s’est opposé à l’ouverture de l’enquête. Comme indiqué au considérant 22, il a également affirmé que les produits hautement techniques ne devraient pas être couverts et qu’il n’était pas dans l’intérêt de l’Union d’instituer les mêmes mesures sur ce type de produits.
(128)
Ainsi qu’il a été mentionné au considérant 72, le questionnaire a répondu à ces préoccupations en élargissant les numéros de contrôle des produits, qui désignaient clairement ces types de produits pour l’enquête. Toutefois, à ce stade, l’enquête a révélé que les produits hautement techniques étaient couverts par l’enquête et que les producteurs-exportateurs indiens n’exportaient que des quantités limitées de ces types de produits. Par conséquent, les préoccupations soulevées par ce producteur ont été considérées comme dénuées de fondement et ses arguments ont été rejetés.
(129)
Il a été établi que l’industrie de l’Union a subi un préjudice important causé par les importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance de l’Inde. Il est rappelé que l’industrie de l’Union n’a pas pu bénéficier pleinement de la croissance de la consommation et que la situation financière de cette industrie est restée fragile.
(130)
L’institution de droits antidumping devrait rétablir des conditions de commerce équitables sur le marché de l’Union et permettre à l’industrie de l’Union d’aligner ses prix du produit similaire sur les coûts de production.
(131)
L’institution de mesures devrait aussi permettre à l’industrie de l’Union de récupérer au moins une partie de la part de marché perdue au cours de la période considérée, ce qui aurait une incidence positive sur sa rentabilité et sur sa situation financière générale. L’institution de mesures permettrait à l’industrie de maintenir et de renforcer ses efforts pour être rentable.
(132)
En l’absence de mesures, de nouvelles pertes de parts de marché seraient prévisibles et la rentabilité de l’industrie de l’Union se détériorerait.
(133)
Il est, par conséquent, conclu à titre provisoire que l’application de mesures antidumping aux importations originaires de l’Inde serait dans l’intérêt de l’industrie de l’Union.
7.3. Intérêt des utilisateurs
(134)
Des questionnaires ont été envoyés à neuf utilisateurs dans l’Union. Seuls trois d’entre eux, représentant environ 6 % du total des importations du produit concerné en provenance de l’Inde pendant la période d’enquête, y ont répondu. Ces utilisateurs opèrent dans des secteurs concernant la transformation des aliments (cuisines commerciales et restauration notamment), les appareils ménagers et l’industrie de l’automobile.
(135)
En moyenne, les achats en provenance de l’Inde représentaient environ 67 % de leurs achats totaux du produit concerné, et l’Inde ne représentait la seule source d’approvisionnement que pour un utilisateur. Pendant la période d’enquête, le pourcentage moyen du chiffre d’affaires incorporant le produit concerné représentait 54 % du chiffre d’affaires total des utilisateurs.
(136)
L’enquête a montré que, pendant la période d’enquête, la rentabilité moyenne de l’ensemble des utilisateurs ayant coopéré dans les secteurs qui utilisent le produit concerné était supérieure à 9 % du chiffre d’affaires.
(137)
L’effet probable des mesures proposées a été évalué sur la base des réponses au questionnaire qui ont été fournies par les utilisateurs et du marché total de l’Union pour le produit concerné et le produit similaire. En considérant l’hypothèse la plus défavorable pour le marché de l’Union, c’est-à-dire l’impossibilité de répercuter les augmentations des prix sur la chaîne de distribution et l’obligation pour les utilisateurs de continuer à acheter le produit de l’Inde dans les volumes précédents, le droit ferait diminuer d’environ 1,2 point de pourcentage la rentabilité des utilisateurs.
(138)
Il convient de signaler qu’un utilisateur avait une position neutre en ce qui concerne l’enquête, parce qu’il considère que l’application de mesures n’aura pas d’effet significatif sur les prix du marché, étant donné que l’augmentation des prix potentielle serait absorbée par les distributeurs.
(139)
Un autre utilisateur a déclaré craindre que les mesures éventuellement instituées frappent également certains types de produits qui ne sont plus fabriqués dans l’Union. L’enquête a toutefois montré que les types de produits mentionnés par cet utilisateur sont encore fabriqués dans l’Union et que la demande les concernant n’est pas significative. En outre, il convient de signaler que les producteurs de l’Union n’ont pas produit à pleine capacité au cours de la période considérée et que, si la demande augmentait, la production pourrait donc suivre en conséquence.
(140)
Il convient de noter qu’étant donné que le produit concerné est normalisé pour ce qui est de ses secteurs et de son utilisation, les utilisateurs peuvent facilement modifier leurs sources d’approvisionnement en ce qui concerne la qualité du produit ou le prix. L’institution de mesures ne devrait pas exclure la possibilité d’importer le produit concerné depuis d’autres pays et même depuis l’Inde, une fois qu’il aura été mis fin aux effets de distorsion du commerce dus au dumping.
(141)
Compte tenu de ce qui précède, même si certains utilisateurs sont susceptibles d’être touchés de façon plus négative que d’autres par les mesures sur les importations indiennes, l’incidence globale sur les utilisateurs est considérée comme limitée.
7.4. Intérêt des importateurs
(142)
Une coopération limitée a été obtenue des importateurs indépendants. Neuf importateurs ont fourni des informations au titre de l’échantillonnage, mais un seul a coopéré. Cette société représentait environ 7 % des importations totales en provenance de l’Inde pendant la période d’enquête. Elle s’oppose à l’institution de mesures étant donné que l’Inde est de loin son plus important fournisseur. Même si l’institution de mesures devait avoir une incidence négative sur sa rentabilité en raison de l’augmentation des coûts en résultant, la société importatrice devrait être en mesure de répercuter au moins une partie de cette augmentation des coûts sur ses clients.
(143)
En outre, les importateurs pourraient se tourner vers d’autres sources, dont l’industrie de l’Union et d’autres pays exportateurs.
(144)
Sur cette base, il est conclu provisoirement que l’institution de mesures antidumping n’aura pas d’effets substantiellement négatifs sur l’intérêt des importateurs.
7.5. Conclusion concernant l’intérêt de l’Union
(145)
À la lumière de ce qui précède et sur la base des informations concernant l’intérêt de l’Union, il est provisoirement conclu que, dans l’ensemble, aucune raison impérieuse ne s’oppose à l’institution de mesures à l’encontre des importations du produit concerné en provenance de l’Inde.
(146)
En outre, si l’on considère l’incidence globale des mesures antidumping sur le marché de l’Union, les effets positifs, en particulier pour l’industrie de l’Union, semblent l’emporter sur les effets négatifs potentiels pour les autres groupes d’intérêt plus restreints.
8. PROPOSITION DE MESURES ANTIDUMPING PROVISOIRES
(147)
Compte tenu des conclusions établies en ce qui concerne le dumping, le préjudice, le lien de causalité et l’intérêt de l’Union, des mesures antidumping provisoires devraient être instituées afin d’empêcher l’aggravation du préjudice causé à l’industrie de l’Union par les importations ayant fait l’objet d’un dumping.
8.1. Niveau d’élimination du préjudice
(148)
Aux fins de l’établissement du niveau de ces mesures, il a été tenu compte des marges de dumping constatées et du montant de droit nécessaire pour éliminer le préjudice subi par l’industrie de l’Union.
(149)
Lors du calcul du montant de droit nécessaire pour éliminer les effets du dumping préjudiciable, il a été considéré que toute mesure devrait permettre à l’industrie de l’Union de couvrir ses coûts de production et de réaliser un bénéfice avant impôt qu’une industrie de ce type opérant dans ce secteur pourrait raisonnablement escompter sur les ventes du produit similaire dans l’Union dans des conditions de concurrence normales, c’est-à-dire en l’absence d’importations faisant l’objet d’un dumping.
(150)
Par conséquent, le niveau d’élimination du préjudice a été calculé sur la base d’une comparaison du prix moyen pondéré des importations ayant fait l’objet d’un dumping, tel qu’établi pour le calcul de la sous-cotation des prix au considérant 77 ci-dessus, avec le prix non préjudiciable de l’industrie de l’Union pour le produit similaire. Ce prix non préjudiciable a été obtenu en majorant le coût de production d’un niveau de bénéfice raisonnable. La marge bénéficiaire escomptée a été provisoirement fixée à 5 %, comme indiqué au considérant 94.
(151)
Les éventuelles différences résultant de cette comparaison ont ensuite été exprimées en pourcentage du prix moyen total caf des importations (voir le considérant 154).
8.2. Mesures provisoires
(152)
Compte tenu de ce qui précède, il est considéré que, conformément à l’article 7, paragraphe 2, du règlement de base, des droits antidumping provisoires devraient être instituées à l’encontre des importations de certains fils en aciers inoxydables originaires de l’Inde, au niveau de la marge la plus faible (dumping ou préjudice), selon la règle du droit moindre.
(153)
En ce qui concerne l’enquête antisubventions menée en parallèle, conformément à l’article 14, paragraphe 1, du règlement de base et à l’article 24, paragraphe 1, deuxième alinéa du règlement (CE) no 597/2009 du Conseil du 11 juin 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet de subventions de la part de pays non membres de la Communauté européenne (5), aucun produit ne peut être soumis à la fois à des droits antidumping et à des droits compensateurs en vue de remédier à une même situation résultant d’un dumping ou de l’octroi d’une subvention à l’exportation. Tous les régimes de subventions analysés dans le règlement antisubventions provisoire (6) concernent des subventions à l’exportation. Les taux de droit antidumping provisoires des producteurs concernés ayant coopéré sont donc ajustés en conséquence.
(154)
Sur la base de ce qui précède, les taux de droit antidumping provisoires ont été établis en comparant les marges de préjudice, les marges de dumping et les taux de droit compensateur. Par conséquent, les droits antidumping proposés sont les suivants:
(en %)
Société
Marge de préjudice
Marge de dumping
Taux de droit compensateur
Taux de droit antidumping provisoire
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Groupe Venus
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Sociétés ayant coopéré, mais non incluses dans l’échantillon
24,0
28,0
3,8
20,2
Toutes les autres sociétés
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Les taux de droit antidumping individuels indiqués dans le présent règlement ont été établis sur la base des conclusions de la présente enquête. Par conséquent, ils reflètent la situation constatée pour les sociétés concernées pendant l’enquête. Ces taux de droit (par opposition au droit applicable à «toutes les autres sociétés» à l’échelle nationale) s’appliquent ainsi exclusivement aux importations de produits concernés originaires de l’Inde et fabriqués par ces sociétés, et donc par les entités juridiques spécifiques citées. Les produits importés fabriqués par toute autre société dont le nom et l’adresse ne sont pas spécifiquement mentionnés dans le dispositif du présent règlement, y compris par les entités liées aux sociétés spécifiquement citées, ne peuvent pas bénéficier de ces taux et sont soumis au taux de droit applicable à «toutes les autres sociétés».
(156)
Toute demande d’application de ces taux de droit antidumping individuels (par exemple, à la suite d’un changement de dénomination de l’entité ou de la création de nouvelles entités de production ou de vente) doit être immédiatement adressée à la Commission (7) et contenir toutes les informations utiles concernant, notamment, toute modification des activités de la société liées à la production ainsi qu’aux ventes intérieures et à l’exportation qui résultent de ce changement de dénomination ou de la création de ces nouvelles entités de production ou de vente. Le cas échéant, le règlement sera modifié en conséquence par une mise à jour de la liste des sociétés bénéficiant de taux de droit individuels.
(157)
Afin de garantir la bonne application du droit antidumping, le niveau de droit résiduel devrait s’appliquer non seulement aux producteurs-exportateurs qui n’ont pas coopéré, mais aussi aux producteurs qui n’ont pas réalisé d’exportations vers l’Union pendant la période d’enquête.
9. DISPOSITION FINALE
(158)
Dans l’intérêt d’une bonne administration, il convient de fixer un délai pour permettre aux parties intéressées qui se sont fait connaître dans le délai indiqué dans l’avis d’ouverture de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues. De plus, il convient de préciser que les conclusions concernant l’institution de droits antidumping établies aux fins du présent règlement sont provisoires et peuvent devoir être réexaminées en vue de l’adoption de toute conclusion définitive,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Il est institué un droit antidumping provisoire sur les importations de fils en aciers inoxydables contenant, en poids:
-
2,5 % ou plus de nickel, autres que ceux contenant, en poids, 28 % ou plus, mais pas plus de 31 % de nickel et 20 % ou plus, mais pas plus de 22 % de chrome,
-
moins de 2,5 % de nickel, autres que ceux contenant, en poids, 13 % ou plus, mais pas plus de 25 % de chrome et 3,5 % ou plus, mais pas plus de 6 % d’aluminium,
relevant actuellement des codes NC 7223 00 19 et 7223 00 99 et originaires de l’Inde.
2. Les taux du droit antidumping provisoire applicable au prix net franco frontière de l’Union, avant dédouanement, du produit décrit au paragraphe 1 et fabriqué par les sociétés énumérées ci-dessous s’établissent comme suit:
Société
Droit (en %)
Code additionnel TARIC
Raajratna, Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharashtra
24,4
B780
Sociétés citées dans l’annexe
20,2
B781
Toutes les autres sociétés
27,8
B999
3. La mise en libre pratique, dans l’Union, du produit visé au paragraphe 1 est subordonnée au dépôt d’une garantie équivalente au montant du droit provisoire.
4. Sauf indication contraire, les dispositions en vigueur en matière de droits de douane sont applicables.
Article 2
1. Sans préjudice de l’article 20 du règlement (CE) no 1225/2009, les parties intéressées peuvent demander la divulgation des faits et considérations essentiels sur la base desquels le présent règlement a été adopté, faire connaître leur point de vue par écrit et demander à être entendues par la Commission dans le mois suivant la date d’entrée en vigueur du présent règlement.
2. Conformément à l’article 21, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1225/2009, les parties concernées peuvent présenter des commentaires sur l’application du présent règlement dans un délai d’un mois à compter de la date de son entrée en vigueur.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
L’article 1erdu présent règlement s’applique pendant une période de six mois.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 3 mai 2013.