NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1222/2014
ze dne 8. října 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU, pokud jde o regulační technické normy pro upřesnění metodiky určování globálních systémově významných institucí a vymezení podkategorií globálních systémově významných institucí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (1), a zejména na čl. 131 odst. 18 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2013/36/EU zmocňuje příslušné nebo pověřené orgány členských států, aby uložily vyšší požadavky na kapitál globálním systémově významným institucím (G-SVI) s cílem kompenzovat vyšší riziko, které G-SVI představují pro finanční systém, a možný dopad jejich úpadku na daňové poplatníky. Uvedená směrnice vymezuje určité základní zásady metodiky určování institucí G-SVI a jejich zařazování do podkategorií podle jejich systémové významnosti. V souladu s tímto zařazením bude institucím uložen dodatečný požadavek na kmenový kapitál tier 1, tzv. kapitálová rezerva pro G-SVI. Metodika určování a zařazování institucí G-SVI se opírá o pět kategorií, které měří systémový význam banky pro globální finanční trh, a je dále upřesněna v tomto nařízení.
(2)
Aby toto nařízení zachovávalo přístup směrnice 2013/36/EU, mělo by zohlednit standardy pro metodiky posuzování globálních systémově významných bank a pro vyšší požadavek na schopnost absorbovat ztrátu, které stanovil Basilejský výbor pro bankovní dohled a které vycházejí z rámce pro globální systémově významné instituce stanoveného Radou pro finanční stabilitu v návaznosti na zprávu „Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions - FSB Recommendations and Time Lines“ (Omezování morálního hazardu, který představují systémově významné finanční instituce - doporučení a lhůty Rady pro finanční stabilitu).
(3)
Směrnice 2013/36/EU objasňuje, že metodika určování a zařazování je harmonizována ve všech členských státech pomocí jednotných a transparentních parametrů pro určování celkového skóre subjektu za účelem měření jeho systémového významu. Aby bylo zajištěno, že vzorek bank a bankovních skupin z Unie i bank a bankovních skupin povolených ve třetích zemích, který slouží jako referenční vzorek pro obraz globálního finančního systému, bude napříč Unií jednotný, měl by tento vzorek určit Evropský orgán pro bankovnictví (EBA). Výjimky z tohoto vzorku a jeho doplnění na základě posouzení v rámci dohledu by měly být voleny výhradně pro zajištění funkce referenčního vzorku a neměly by se opírat o jiné důvody.
(4)
Postup určování institucí G-SVI by měl vycházet ze srovnatelných údajů a měl by zohledňovat skutečnost, že instituce musí jasně vědět, zda a v jaké výši pro ně bude platit požadavek na kapitálovou rezervu, a proto by metodika měla zahrnovat lhůty a postupy tohoto procesu. Vzhledem k tomu, že určování institucí G-SVI by se mělo opírat o aktuální údaje týkající se vzorku velkých globálních bankovních skupin, z nichž některé jsou povoleny ve třetích zemích, však nebudou potřebné údaje k dispozici dříve než ve druhé polovině každého roku. Aby mohly instituce splnit požadavky, které vyplývají z jejich statusu G-SVI, měl by požadavek na kapitálovou rezervu vstoupit v účinnost přibližně jeden rok po určení dané instituce jako G-SVI.
(5)
Směrnice 2013/36/EU vymezuje pět kategorií, které měří systémový význam a zahrnují kvantifikovatelné ukazatele. S cílem minimalizovat administrativní zátěž pro instituce a orgány jsou tyto kategorie totožné s kategoriemi, které uplatňuje Basilejský výbor pro bankovní dohled. Při dalším definování kvantifikovatelných ukazatelů by toto nařízení mělo uplatňovat tentýž přístup. Ukazatele by měly být voleny tak, aby odrážely jednotlivé aspekty případných nepříznivých externích vlivů úpadku subjektu a jeho kritické funkce pro stabilitu finančního systému. Referenčním systémem pro posouzení systémového významu by měly být globální finanční trhy a globální ekonomika.
(6)
Pro stanovení přesné metodiky určování a klasifikace institucí G-SVI v souladu s pravidly uvedenými ve směrnici 2013/36/EU je důležité jasně vymezit pojmy „dotčený subjekt“, „hodnota ukazatele“, „jmenovatel“ a „hraniční skóre“ jejich definováním pro účely tohoto nařízení.
(7)
Systémový význam každé bankovní skupiny měřený ukazateli na konsolidovaném základě by měl být vyjádřen jako individuální celkové skóre pro určitý rok, které bude měřit postavení skupiny ve vztahu k ostatním subjektům ve vzorku. Na základě tohoto skóre by měly být banky určeny jako instituce G-SVI a zařazeny do podkategorií, pro které budou platit různé požadavky na kapitálovou rezervu. Při výpočtu skóre jako průměru skóre kategorií by každé z pěti kategorií měla být přiřazena váha ve výši 20 %. Pro účely výpočtu celkového skóre by měla být na kategorii nahraditelnosti uplatňována horní hranice vzhledem k tomu, že na základě analýzy údajů do roku 2013 včetně se ukázalo, že tato kategorie má neúměrně vysoký dopad na skóre u bank, jež mají dominantní postavení v poskytování platebních a upisovacích služeb a služeb úschovy aktiv.
(8)
Relevantní orgány by měly mít možnost využít řádného posouzení v rámci dohledu s cílem přeřadit instituci G-SVI z nižší podkategorie do vyšší podkategorie nebo označit subjekt, jehož celkové skóre je nižší než hraniční skóre nejnižší podkategorie, za instituci G-SVI. Vzhledem k tomu, že určení na základě posouzení v rámci dohledu má tentýž cíl jako řádný postup stanovování skóre, měl by být kritériem, o které se toto posouzení opírá, také systémový význam banky pro globální finanční trh a globální ekonomiku, a to v souladu s metodikou, kterou používá Basilejský výbor pro bankovní dohled. Riziko úpadku banky by nemělo být kritériem, neboť je již zohledněno v ostatních obezřetnostních požadavcích, mimo jiné v hodnotě celkové rizikové expozice, a případně v dalších kapitálových požadavcích, jako je kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika.
(9)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi orgánem EBA.
(10)
Orgán EBA uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2).
(11)
Toto nařízení by se mělo použít od 1. ledna 2015, neboť požadavek na udržování kapitálové rezervy pro G-SVI stanovený v čl. 131 odst. 4 směrnice 2013/36/EU se použije a bude postupně zaváděn od 1. ledna 2016. Z toho důvodu a s cílem včas informovat instituce o kapitálové rezervě pro G-SVI, která pro ně bude platit, a poskytnout jim dostatek času na zvýšení požadovaného kapitálu, by měly být instituce G-SVI určeny nejpozději počátkem roku 2015.
(12)
Požadavek kapitálové rezervy pro G-SVI by měl být zaváděn postupně po dobu tří let podle čl. 162 odst. 5 směrnice 2013/36/EU: první krok požadavku uvedený v čl. 162 odst. 5 písm. a) směrnice 2013/36/EU by se měl použít od 1. ledna 2016 pro ty instituce G-SVI, které relevantní orgány určí počátkem roku 2015, a to na základě údajů ke konci účetních období do července 2014. Druhý krok požadavku kapitálové rezervy pro G-SVI uvedený v čl. 162 odst. 5 písm. b) směrnice 2013/36/EU by se měl použít od 1. ledna 2017 pro ty instituce G-SVI, které relevantní orgány určí do konce roku 2015 nebo nejpozději počátkem roku 2016, a to na základě údajů ke konci účetních období do července 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení upřesňuje metodiku, podle níž orgán uvedený v čl. 131 odst. 1 směrnice 2013/36/EU (dále jen „relevantní orgán“) členského státu určuje na konsolidovaném základě dotčený subjekt jako globální systémově významnou instituci (G-SVI), a metodiku pro vymezení podkategorií G-SVI a zařazení institucí do těchto podkategorií podle jejich systémového významu, a v rámci této metodiky také lhůty a údaje, které mají být pro uvedené určení použity.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„dotčeným subjektem“ mateřská instituce v EU nebo mateřská finanční holdingová společnost v EU nebo mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU nebo instituce, která není dceřiným podnikem mateřské instituce v EU nebo mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU;
2)
„hodnotou ukazatele“ pro každý ukazatel stanovený v článku 6 a pro každý dotčený subjekt ve vzorku individuální hodnota ukazatele a pro každou banku povolenou ve třetí zemi srovnatelná individuální hodnota ukazatele zveřejňovaná v souladu se standardy dohodnutými na mezinárodní úrovni;
3)
„jmenovatelem“ pro každý ukazatel celková souhrnná výše hodnot ukazatelů dotčených subjektů a bank povolených ve třetích zemích obsažených ve vzorku;
4)
„hraničním skóre“ hodnota skóre, která určuje nejnižší hranici a hranice mezi pěti kategoriemi definovanými v čl. 131 odst. 9 směrnice 2013/36/EU.
Článek 3
Společné parametry metodiky
1. Orgán EBA určí vzorek institucí nebo skupin, jejichž hodnoty ukazatelů mají být používány jako referenční hodnoty reprezentující globální bankovní sektor pro účely výpočtu skóre, s ohledem na standardy dohodnuté na mezinárodní úrovni, konkrétně vzorek, který používá Basilejský výbor pro bankovní dohled k určování globálních systémově významných bank, a do 31. července každého roku vyrozumí relevantní orgány dotčených subjektů zahrnutých do vzorku.
Vzorek se skládá z dotčených subjektů a bank povolených ve třetích zemích a obsahuje 75 největších z nich podle celkové expozice definované v čl. 6 odst. 1, jakož i dotčené subjekty určené jako instituce G-SVI a banky ve třetích zemích, které byly určeny jako globální systémově významné instituce v předešlém roce.
Orgán EBA vyloučí nebo doplní dotčené subjekty nebo banky povolené ve třetích zemích, pokud to bude nutné k zajištění přiměřeného referenčního systému pro posouzení systémového významu odrážejícího globální finanční trhy a globální ekonomiku, s ohledem na standardy dohodnuté na mezinárodní úrovni, včetně vzorku, který používá Basilejský výbor pro bankovní dohled.
2. Relevantní orgán oznámí orgánu EBA nejpozději do 31. července každého roku hodnoty ukazatelů každého dotčeného podniku s hodnotou expozice vyšší než 200 miliard EUR, který je v jurisdikci relevantního orgánu povolen. Relevantní orgán zajistí, aby byly hodnoty ukazatelů totožné s hodnotami předanými Basilejskému výboru pro bankovní dohled a s hodnotami, které dotčený subjekt zveřejní podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1030/2014 (3). Relevantní orgán použije vzory stanovené v uvedeném nařízení.
3. Orgán EBA vypočítá jmenovatele na základě hodnot ukazatelů oznámených relevantním orgánem podle odstavce 2, s ohledem na standardy dohodnuté na mezinárodní úrovni, zejména na jmenovatele zveřejněné Basilejským výborem pro bankovní dohled za daný rok, a oznámí je relevantním orgánům. Jmenovatelem ukazatele je souhrnná částka hodnot ukazatelů za všechny dotčené subjekty a banky povolené ve třetích zemích obsažené ve vzorku, oznámených za dotčené subjekty podle odstavce 2 a zveřejněných bankami povolenými ve třetích zemích k 31. červenci příslušného roku.
Článek 4
Postup určování
1. Relevantní orgán nejpozději do 15. prosince každého roku vypočte skóre dotčených subjektů zařazených do vzorku oznámeného orgánem EBA, které jsou povoleny v jurisdikci orgánu. Jestliže relevantní orgán při výkonu řádného posouzení v rámci dohledu určí dotčený subjekt jako instituci G-SVI podle čl. 131 odst. 10 písm. b) směrnice 2013/36/EU, poskytne tento orgán podrobné písemné prohlášení o důvodech svého posouzení orgánu EBA nejpozději 15. prosince každého roku.
2. Určení dotčeného subjektu jako instituce G-SVI a jeho zařazení do podkategorie vstupuje v účinnost k 1. lednu druhého roku následujícího po kalendářním roce, kdy byly stanoveny jmenovatele v souladu s článkem 3.
Článek 5
Určení jako instituce G-SVI, stanovení skóre a zařazení do podkategorií
1. Hodnoty ukazatelů vycházejí z údajů dotčeného subjektu vykázaných ke konci předchozího účetního období na konsolidovaném základě, a u bank povolených ve třetích zemích z údajů zveřejněných v souladu se standardy dohodnutými na mezinárodní úrovni. Relevantní orgány mohou použít hodnoty ukazatelů dotčených subjektů, jejichž účetní období končí 30. června, odvozené od jejich situace k 31. prosinci.
2. Relevantní orgán stanoví skóre každého dotčeného subjektu ve vzorku jako prostý průměr skóre kategorií, s výhradou maximálního skóre kategorie ve výši 500 základních bodů za kategorii hodnotící nahraditelnost. Skóre každé kategorie se vypočítá jako prostý průměr hodnot vyplývajících z vydělení hodnot ukazatele dané kategorie jmenovatelem ukazatele, který oznámí orgán EBA. Skóre se vyjadřují v základních bodech a zaokrouhlují na nejbližší celý základní bod.
3. Nejnižší hraniční skóre činí 130 základních bodů. Podkategorie se přiřazují takto:
a)
podkategorie 1 zahrnuje skóre od 130 do 229 základních bodů;
b)
podkategorie 2 zahrnuje skóre od 230 do 329 základních bodů;
c)
podkategorie 3 zahrnuje skóre od 330 do 429 základních bodů;
d)
podkategorie 4 zahrnuje skóre od 430 do 529 základních bodů;
e)
podkategorie 5 zahrnuje skóre od 530 do 629 základních bodů.
4. Relevantní orgán určí dotčený subjekt jako instituci G-SVI, jestliže je skóre daného subjektu rovné nebo vyšší než nejnižší hraniční skóre. Rozhodnutí určit dotčený subjekt při výkonu řádného posouzení v rámci dohledu podle čl. 131 odst. 10 písm. b) směrnice 2013/36/EU jako instituci G-SVI se opírá o posouzení toho, zda by úpadek subjektu měl významný nepříznivý dopad na globální finanční trh a globální ekonomiku.
5. Relevantní orgán zařadí instituci G-SVI do podkategorie podle skóre dané instituce. Rozhodnutí přeřadit instituci G-SVI z nižší podkategorie do vyšší podkategorie při výkonu řádného posouzení v rámci dohledu podle čl. 131 odst. 10 písm. a) směrnice 2013/36/EU se opírá o posouzení toho, zda by úpadek instituce G-SVI měl vyšší nepříznivý dopad na globální finanční trh a globální ekonomiku.
6. Rozhodnutí podle odstavců 4 a 5 lze podpořit doplňkovými ukazateli, které nesmí být ukazateli pravděpodobnosti úpadku dotčeného subjektu. Tato rozhodnutí obsahují dobře doložené a ověřitelné kvantitativní a kvalitativní údaje.
Článek 6
Ukazatele
1. Kategorie, která měří velikost skupiny, obsahuje jeden ukazatel rovný celkové expozici skupiny, dále upřesněný v příloze.
2. Kategorie, která měří propojenost skupiny s finančním systémem, obsahuje všechny následující ukazatele, dále upřesněné v příloze:
a)
aktiva ve finančním systému;
b)
závazky ve finančním systému;
c)
cenné papíry v oběhu.
3. Kategorie, která měří nahraditelnost služeb nebo finanční infrastruktury poskytovaných skupinou, obsahuje všechny následující ukazatele, dále upřesněné v příloze:
a)
aktiva v úschově;
b)
platební činnost;
c)
upsané transakce na trzích dluhopisů a akciových trzích.
4. Kategorie, která měří složitost skupiny, obsahuje všechny následující ukazatele, dále upřesněné v příloze:
a)
pomyslná hodnota mimoburzovních derivátů;
b)
aktiva zařazená na úrovni 3 reálné hodnoty měřené v souladu s nařízením Komise EU č. 1255/2012 (4);
c)
cenné papíry k obchodování a realizovatelné.
5. Kategorie, která měří přeshraniční činnost skupiny, obsahuje následující ukazatele, dále upřesněné v příloze:
a)
pohledávky napříč jurisdikcemi,
b)
závazky napříč jurisdikcemi.
6. U údajů vykázaných v měnách jiných než euro relevantní orgán použije odpovídající směnný kurz s přihlédnutím k referenčnímu směnnému kurzu zveřejněnému Evropskou centrální bankou a použitelnému dne 31. prosince a k mezinárodním normám. U ukazatele platební činnosti podle odst. 3 písm. b) použije relevantní orgán průměrné směnné kurzy za dotčený rok.
Článek 7
Přechodná ustanovení
Odchylně od prvního pododstavce čl. 3 odst. 1 orgán EBA stanoví vzorek pro určení dotčeného subjektu jako instituce G-SVI pro rok 2014 do 14. ledna 2015. Do 21. ledna 2015 relevantní orgány oznámí orgánu EBA hodnoty ukazatelů pro dotčené subjekty v uvedeném vzorku na základě údajů ke konci účetních období do července 2014. Na základě těchto hodnot ukazatelů orgán EBA do 30. ledna 2015 vypočte jmenovatele pro rok 2014. Relevantní orgány na základě uvedených jmenovatelů stanoví skóre dotčených subjektů pro rok 2014. Rovněž určí instituce G-SVI a zařadí je do podkategorií. Relevantní orgán souběžně oznámí určené instituce G-SVI Komisi, Evropskému výboru pro systémová rizika a Evropskému orgánu pro bankovnictví a zveřejní jejich názvy spolu s jejich skóre za rok 2014 do 28. února 2015.
Odchylně od čl. 4 odst. 2 se určení dotčeného subjektu jako instituce G-SVI a podkategorie, do které je tento dotčený subjekt zařazen, na základě skóre za rok 2014 použije od 1. ledna 2016.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. října 2014.
RÈGLEMENT DÉLÉGUÉ (UE) No 1222/2014 DE LA COMMISSION
du 8 octobre 2014
complétant la directive 2013/36/UE du Parlement européen et du Conseil par des normes techniques de réglementation précisant la méthodologie selon laquelle les établissements d'importance systémique mondiale sont recensés ainsi que la méthodologie applicable à la définition des sous-catégories d'établissements d'importance systémique mondiale
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu la directive 2013/36/UE du Parlement européen et du Conseil du 26 juin 2013 concernant l'accès à l'activité des établissements de crédit et la surveillance prudentielle des établissements de crédit et des entreprises d'investissement, modifiant la directive 2002/87/CE et abrogeant les directives 2006/48/CE et 2006/49/CE (1), et notamment son article 131, paragraphe 18,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 2013/36/UE autorise les autorités compétentes ou désignées des États membres à imposer des exigences de fonds propres plus élevées pour les établissements d'importance systémique mondiale (EISm) afin de compenser le risque plus important qu'ils représentent pour le système financier et l'impact potentiel de leur défaillance sur les contribuables. Cette directive expose certains principes de base d'une méthodologie pour le recensement des EISm et leur affectation dans des sous-catégories en fonction de leur importance systémique. En lien avec cette affectation, ces établissements se voient imposer une exigence de fonds propres de base de catégorie 1 supplémentaire, le coussin pour les EISm. Cette méthodologie de recensement et d'affectation des EISm repose sur cinq catégories qui permettent de mesurer l'importance systémique d'une banque pour le marché financier mondial, et est davantage précisée dans le présent règlement.
(2)
Il convient que, conformément à la directive 2013/36/UE, le présent règlement tienne compte des normes en ce qui concerne la méthodologie d'évaluation des banques d'importance systémique mondiale et l'exigence de capacité additionnelle d'absorption des pertes publiées par le Comité de Bâle, qui sont fondées sur le cadre pour les établissements financiers d'importance systémique mondiale établi par le Conseil de stabilité financière à la suite du rapport Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions - FSB Recommendations and Time Lines («Réduire l'aléa moral lié aux établissements d'importance systémique - Recommandations et calendrier du CSF»).
(3)
La directive 2013/36/UE indique clairement que la méthodologie de recensement et d'affectation est harmonisée entre tous les États membres par le recours à des paramètres uniformes et transparents pour déterminer un score global permettant de mesurer l'importance systémique de l'entité. Afin que l'échantillon de banques et de groupes bancaires de l'Union ou agréés dans des pays tiers qui sert de référence pour refléter le système financier mondial soit uniforme dans toute l'Union, il convient que ce soit l'Autorité bancaire européenne (ABE) qui compose cet échantillon. Les établissements qui sont exclus de cet échantillon ou y sont ajoutés sur la base de la surveillance doivent être choisis strictement pour garantir la fonction de référence de l'échantillon, et non pour d'autres motifs.
(4)
Le processus de recensement des EISm doit être basé sur des données comparables et tenir compte du fait que les établissements ont besoin de clarté sur la question de savoir si une exigence de coussin leur sera applicable et quel sera son montant; par conséquent, les délais et procédures applicables à ce processus doivent figurer dans la méthodologie. Cependant, comme le recensement des EISm doit être basé sur des données à jour relatives à l'échantillon de grands groupes bancaires à l'échelle mondiale, dont certains sont agréés dans des pays tiers, les données nécessaires ne seront pas disponibles avant le second semestre de chaque année. Afin de permettre aux établissements de se conformer aux exigences résultant de leur statut d'EISm, il faut que l'exigence de coussin entre en vigueur environ un an après leur recensement comme EISm.
(5)
La directive 2013/36/UE établit cinq catégories permettant de mesurer l'importance systémique, qui comprennent des indicateurs quantifiables. Afin de réduire au minimum la charge administrative pour les établissements et les autorités, ces catégories sont identiques à celles appliquées par le Comité de Bâle sur le contrôle bancaire. Le règlement doit suivre la même approche pour définir en détail les indicateurs quantifiables. Les indicateurs devront être choisis de manière à refléter les différents aspects des répercussions négatives potentielles d'une défaillance de l'entité et de ses fonctions critiques sur la stabilité du système financier. Il convient que le système de référence pour l'évaluation de l'importance systémique soit les marchés financiers mondiaux et l'économie mondiale.
(6)
Afin de définir une méthodologie précise pour le recensement et le classement des EISm conformément aux règles de base établies dans la directive 2013/36/UE, il importe de cerner clairement les notions d'«entité pertinente», de «valeur d'indicateur», de «dénominateur» et de «score seuil» en les définissant aux fins du présent règlement.
(7)
L'importance systémique de chaque groupe bancaire mesurée par les indicateurs sur une base consolidée doit être exprimée en un score global pour une année donnée, qui mesure sa position par rapport aux autres entités de l'échantillon. Il convient que les banques soient recensées comme EISm et affectées aux sous-catégories auxquelles différentes exigences de coussin de fonds propres s'appliqueront sur la base de ce score global. Lors du calcul du score en tant que moyenne des scores par catégorie, chacune des cinq catégories doit recevoir une pondération de 20 %. Il convient d'appliquer un plafond à la catégorie «faculté de substitution» aux fins du calcul du score global, étant donné que, sur la base d'une analyse des données pour les années jusqu'à 2013 y inclus, cette catégorie s'est avérée avoir une incidence disproportionnée sur le score des banques qui sont dominantes pour la fourniture de services de paiement, de prise ferme d'instruments et de conservation d'actifs.
(8)
Les autorités pertinentes doivent avoir la possibilité, par l'exercice d'une saine surveillance, de réaffecter un EISm d'une sous-catégorie à une sous-catégorie supérieure ou de désigner comme EISm une entité qui a un score global inférieur au score seuil de la sous-catégorie la plus basse. Étant donné que ce recensement par la surveillance partage le même objectif que la procédure ordinaire de calcul d'un score, il doit aussi être fondé sur le critère de l'importance systémique de la banque pour le marché financier mondial et l'économie mondiale, dans la ligne de la méthodologie utilisée par le Comité de Bâle. Le risque de défaillance de la banque ne doit pas être un critère, étant donné qu'il est déjà pris en considération dans d'autres exigences prudentielles, entre autres le montant total de l'exposition au risque et, le cas échéant, dans d'autres exigences de fonds propres telles que le coussin pour le risque systémique.
(9)
Le présent règlement se fonde sur les projets de normes techniques de réglementation soumis à la Commission par l'ABE.
(10)
L'ABE a procédé à des consultations publiques ouvertes sur les projets de normes techniques de réglementation sur lesquels se fonde le présent règlement, analysé les coûts et avantages potentiels qu'ils impliquent et sollicité l'avis du groupe des parties intéressées au secteur bancaire institué en application de l'article 37 du règlement (UE) no 1093/2010 du Parlement européen et du Conseil (2).
(11)
Il y a lieu que le présent règlement s'applique à compter du 1er janvier 2015, tandis que l'exigence de détenir un coussin pour les EISm prévue à l'article 131, paragraphe 4, de la directive 2013/36/UE s'appliquera et sera introduite progressivement à partir du 1er janvier 2016. Par conséquent, et afin d'informer les établissements en temps utile du coussin pour les EISm qui leur est applicable et de leur accorder suffisamment de temps pour mobiliser les capitaux nécessaires, il convient que les EISm soient recensés au début de l'année 2015 au plus tard.
(12)
L'exigence de coussin pour les EISm doit être introduite progressivement sur une période de trois ans conformément à l'article 162, paragraphe 5, de la directive 2013/36/UE: la première phase de cette exigence, visée à l'article 162, paragraphe 5, point a), de ladite directive, doit s'appliquer à compter du 1er janvier 2016 pour les EISm qui ont été recensés par les autorités pertinentes au début de 2015 sur la base de données de fin d'exercice antérieures à juillet 2014. La deuxième phase, visée à l'article 162, paragraphe 5, point b), de la directive 2013/36/UE, de l'exigence de coussin pour les EISm doit s'appliquer à compter du 1er janvier 2017 pour les EISm qui ont été recensés par les autorités pertinentes avant la fin de 2015 ou, au plus tard, au début de 2016, sur la base de données de fin d'exercice antérieures à juillet 2015,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Objet et champ d'application
Le présent règlement précise la méthodologie conformément à laquelle l'autorité visée à l'article 131, paragraphe 1, de la directive 2013/36/UE (ci-après l'«autorité pertinente») d'un État membre recense, sur une base consolidée, une entité pertinente comme étant un établissement d'importance systémique mondiale (EISm) et la méthodologie pour la définition des sous-catégories d'EISm et l'affectation des EISm à ces sous-catégories sur la base de leur importance systémique ainsi que, dans le cadre de la méthodologie, les délais et données à utiliser pour le recensement.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1)
«entité pertinente», un établissement mère dans l'Union ou une compagnie financière holding mère dans l'Union ou une compagnie financière holding mixte mère dans l'Union ou un établissement qui n'est pas une filiale d'un établissement mère dans l'Union ou d'une compagnie financière holding mère dans l'Union ou d'une compagnie financière holding mixte mère dans l'Union;
2)
«valeur d'indicateur», la valeur individuelle de l'indicateur pour chaque indicateur prévu à l'article 6 et pour chaque entité pertinente de l'échantillon, et une valeur individuelle comparable publiée conformément aux normes convenues au niveau international pour chaque banque agréée dans un pays tiers;
3)
«dénominateur», pour chaque indicateur, la valeur totale agrégée des valeurs d'indicateur des entités pertinentes et des banques agréées dans un pays tiers comprises dans l'échantillon;
4)
«score seuil», une valeur de score qui détermine le seuil le plus bas et les seuils entre les cinq sous-catégories, au sens de l'article 131, paragraphe 9, de la directive 2013/36/UE.
Article 3
Paramètres communs pour la méthodologie
1. L'Autorité bancaire européenne (ABE) constitue un échantillon d'établissements ou de groupes dont les valeurs d'indicateur seront utilisées comme valeurs de référence représentant le secteur bancaire mondial aux fins du calcul des scores, en tenant compte des normes convenues au niveau international, et en particulier de l'échantillon utilisé par le Comité de Bâle sur le contrôle bancaire pour l'identification des banques d'importance systémique mondiale, et informe les autorités pertinentes des entités pertinentes incluses dans l'échantillon au plus tard le 31 juillet de chaque année.
L'échantillon se compose d'entités pertinentes et de banques agréées dans des pays tiers et comprend les 75 plus grandes d'entre elles, désignées sur la base de l'exposition totale telle que définie à l'article 6, paragraphe 1, ainsi que des entités pertinentes qui ont été recensées comme EISm et des banques de pays tiers qui ont été désignées comme d'importance systémique mondiale l'année précédente.
L'ABE exclut ou ajoute des entités pertinentes ou des banques agréées dans les pays tiers, si et dans la mesure où cela est nécessaire pour garantir que le système de référence pour l'évaluation de l'importance systémique reflète adéquatement les marchés financiers mondiaux et l'économie mondiale, compte tenu des normes convenues au niveau international, y compris de l'échantillon utilisé par le Comité de Bâle sur le contrôle bancaire.
2. Chaque année, le 31 juillet au plus tard, l'autorité pertinente communique à l'ABE les valeurs d'indicateur de chaque entité pertinente agréée sur son territoire dont la mesure de l'exposition est supérieure à 200 milliards d'EUR. L'autorité pertinente veille à ce que les valeurs d'indicateur soient identiques à celles soumises au Comité de Bâle sur le contrôle bancaire et à celles communiquées par cette entité pertinente conformément au règlement d'exécution (UE) no 1030/2014 de la Commission (3). L'autorité pertinente utilise les modèles figurant dans ledit règlement.
3. L'ABE calcule les dénominateurs, sur la base des valeurs d'indicateur communiquées par l'autorité pertinente conformément au paragraphe 2, en tenant compte des normes convenues au niveau international, en particulier des dénominateurs publiés par le Comité de Bâle sur le contrôle bancaire pour l'année en question, et les communique aux autorités pertinentes. Le dénominateur d'un indicateur est le montant agrégé des valeurs d'indicateur pour toutes les entités pertinentes et toutes les banques agréées dans des pays tiers de l'échantillon, telles que communiquées par les entités pertinentes au titre du paragraphe 2 et communiquées par les banques agréées dans des pays tiers au 31 juillet de l'année pertinente.
Article 4
Procédure de recensement
1. L'autorité pertinente calcule les scores des entités pertinentes agréées sur son territoire qui sont incluses dans l'échantillon communiqué par l'ABE, au plus tard le 15 décembre de chaque année. Lorsque l'autorité pertinente, dans l'exercice d'une saine surveillance, désigne une entité pertinente comme étant un EISm conformément à l'article 131, paragraphe 10, point b), de la directive 2013/36/UE, elle communique à l'ABE une déclaration écrite détaillée sur les raisons de cette évaluation, au plus tard le 15 décembre de chaque année.
2. Le recensement d'une entité pertinente comme EISm et son affectation à une sous-catégorie entrent en vigueur le 1er janvier de la deuxième année suivant l'année civile au cours de laquelle les dénominateurs ont été calculés conformément à l'article 3.
Article 5
Recensement comme EISm, calcul des scores et affectation à une sous-catégorie
1. Les valeurs d'indicateur sont fondées sur les données de la fin de l'exercice précédent communiquées par l'entité pertinente, sur une base consolidée, et, pour les banques agréées dans les pays tiers, sur les données communiquées conformément aux normes convenues au niveau international. Les autorités pertinentes peuvent utiliser les valeurs d'indicateur d'entités pertinentes pour lesquelles l'exercice se termine le 30 juin sur la base de leur situation au 31 décembre.
2. L'autorité pertinente détermine le score de chaque entité pertinente de l'échantillon comme étant la simple moyenne des scores par catégorie, avec un score maximal par catégorie de 500 points de base pour la catégorie qui permet de mesurer la faculté de substitution. Chaque score par catégorie est calculé comme étant la simple moyenne des valeurs résultant de la division de chacune des valeurs d'indicateur de la catégorie en question par le dénominateur de l'indicateur, tel que communiqué par l'ABE. Les scores sont exprimés en points de base et sont arrondis au nombre entier le plus proche.
3. Le score seuil le plus bas est de 130 points de base. Les sous-catégories sont définies comme suit:
a)
la sous-catégorie 1 englobe les scores de 130 à 229 points de base;
b)
la sous-catégorie 2 englobe les scores de 230 à 329 points de base;
c)
la sous-catégorie 3 englobe les scores de 330 à 429 points de base;
d)
la sous-catégorie 4 englobe les scores de 430 à 529 points de base;
e)
la sous-catégorie 5 englobe les scores de 530 à 629 points de base.
4. L'autorité pertinente recense une entité pertinente comme étant un EISm lorsque le score de cette entité est égal ou supérieur au score seuil le plus bas. Toute décision de désigner une entité pertinente comme étant un EISm dans l'exercice d'une saine surveillance conformément à l'article 131, paragraphe 10, point b), de la directive 2013/36/UE est fondée sur une évaluation visant à déterminer si sa défaillance aurait des effets négatifs significatifs sur le marché financier mondial et sur l'économie mondiale.
5. L'autorité pertinente affecte l'EISm à une sous-catégorie en fonction de son score. Une décision de réaffecter un EISm d'une sous-catégorie inférieure à une sous-catégorie supérieure dans l'exercice d'une saine surveillance conformément à l'article 131, paragraphe 10, point a), de la directive 2013/36/UE est fondée sur une évaluation visant à déterminer si sa défaillance aurait des effets négatifs plus forts sur le marché financier mondial et sur l'économie mondiale.
6. Les décisions visées aux paragraphes 4 et 5 peuvent être étayées par des indicateurs auxiliaires, qui ne peuvent pas être des indicateurs de la probabilité d'une défaillance de l'entité pertinente. Ces décisions comprennent des informations quantitatives et qualitatives bien documentées et vérifiables.
Article 6
Indicateurs
1. La catégorie permettant de mesurer la taille du groupe se compose d'un indicateur égal à l'exposition totale du groupe, tel que défini plus précisément à l'annexe.
2. La catégorie permettant de mesurer l'interdépendance du groupe et du système financier se compose de l'ensemble des indicateurs suivants, qui sont précisés en annexe:
a)
actifs dans le système financier;
b)
passifs dans le système financier;
c)
encours de titres.
3. La catégorie permettant de mesurer la faculté de substitution des services ou de l'infrastructure financière fournis par le groupe se compose de l'ensemble des indicateurs suivants, qui sont précisés en annexe:
a)
actifs sous conservation;
b)
activité de paiement;
c)
opérations de prise ferme sur les marchés obligataires et boursiers.
4. La catégorie permettant de mesurer la complexité du groupe se compose de l'ensemble des indicateurs suivants, qui sont précisés en annexe:
a)
valeur notionnelle des dérivés de gré à gré;
b)
actifs classés au niveau 3 de la hiérarchie des justes valeurs conformément au règlement (UE) no 1255/2012 de la Commission (4);
c)
titres détenus à des fins de négociation et disponibles à la vente.
5. La catégorie permettant de mesurer les activités transfrontières du groupe se compose des indicateurs suivants, qui sont précisés en annexe:
a)
créances transfrontières;
b)
passifs transfrontières.
6. Pour les données transmises dans des monnaies autres que l'euro, l'autorité pertinente utilise un taux de change approprié tenant compte du taux de change de référence publié par la Banque centrale européenne applicable au 31 décembre et des normes internationales. Pour l'indicateur d'activité de paiement visé au paragraphe 3, point b), l'autorité pertinente utilise les taux de change moyens pour l'année en question.
Article 7
Dispositions transitoires
Par dérogation à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, l'ABE compose l'échantillon pour le recensement des entités pertinentes comme EISm pour l'année 2014 le 14 janvier 2015 au plus tard. Les autorités pertinentes transmettent à l'ABE les valeurs d'indicateur relatives aux entités pertinentes qui font partie de cet échantillon basées sur les données de fin d'exercice antérieures à juillet 2014 le 21 janvier 2015 au plus tard. Sur la base de ces valeurs d'indicateur, l'ABE calcule les dénominateurs pour l'année 2014 le 30 janvier 2015 au plus tard. Les autorités pertinentes calculent, sur la base de ces dénominateurs, les scores pour les entités pertinentes pour l'année 2014. De plus, elles recensent les EISm et les affectent dans les sous-catégories. Dans le même temps, l'autorité pertinente transmet les noms des EISm recensés à la Commission, au Comité européen du risque systémique (CERS) et à l'ABE et publie ces noms accompagnés des scores correspondants pour l'année 2014 le 28 février 2015 au plus tard.
Par dérogation à l'article 4, paragraphe 2, le recensement d'une entité pertinente comme étant un EISm et la sous-catégorie à laquelle celui-ci est affecté, sur la base des scores pour l'année 2014, s'appliquent à compter du 1er janvier 2016.
Article 8
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Il s'applique à compter du 1er janvier 2015.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 8 octobre 2014.