ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. dubna 2014
o státní podpoře SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/NN), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C) (ex 2012/NN), SA.31155 (2013/C) (2013/NN) (ex 2010/N) poskytnuté Řeckem skupině Eurobank Group v souvislosti s rekapitalizací a restrukturalizací banky Eurobank Ergasias S.A.; podporou na restrukturalizaci ve prospěch banky Proton vytvořením a kapitalizací banky Nea Proton a dodatečnou rekapitalizací banky Nea Proton Helénským fondem finanční stability; řešením krizové situace banky Hellenic Postbank založením překlenovací banky
(oznámeno pod číslem C(2014) 2933)
(Pouze anglické znění je závazné)
(2014/885/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala členské státy a jiné zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými ustanoveními podaly připomínky (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE SKUPINY EUROBANK GROUP (2) (DÁLE JEN „BANKA“ (3))
(1)
Rozhodnutím ze dne 19. listopadu 2008 Komise schválila režim s názvem „Support Measures for the Credit Institutions in Greece“ („Opatření na podporu úvěrových institucí v Řecku“) („režim podpor pro řecké banky“), který měl zajistit stabilitu řeckého finančního systému. Režim podpor pro řecké banky umožňuje poskytovat podporu v rámci tří opatření, která jej tvoří, tedy rekapitalizačního opatření, záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů (4). V květnu 2009 byla banka EFG Eurobank Ergasias S.A. (5) Řeckem rekapitalizována v rámci rekapitalizačního opatření.
(2)
Ve 14. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 se uvádí, že plán restrukturalizace týkající se příjemců rekapitalizačního opatření se oznámí Komisi.
(3)
Dne 2. srpna 2010 řecké orgány předložily Komisi plán restrukturalizace podniku Eurobank Group. Komise tento plán a jeho následné aktualizace, jakož i doplňující informace předložené řeckými orgány zaevidovala jako věc SA.30342 (PN 26/2010) a následně věc SA.32789 (2011/PN).
(4)
Bance byly opakovaně poskytnuty státní záruky za dluhové nástroje a úvěry ve formě státních dluhopisů v rámci režimu podpor pro řecké banky (6). Bance byla rovněž poskytnuta nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (dále jen „NPL se státní zárukou“).
(5)
Dne 20. dubna 2012 poskytl Helénský fond finanční stability (dále jen „HFSF“) bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení jejího základního kapitálu. Dne 28. května 2012 poskytl fond HFSF bance překlenovací rekapitalizaci ve výši 3 970 milionů EUR („první překlenovací rekapitalizace“).
(6)
V květnu 2012 řecké orgány oznámily Komisi, že fond HFSF poskytl bance písemný závazek. Komise tento závazek zaevidovala jako neoznámenou podporu (věc SA.34825 (2012/NN)), protože dané opatření již bylo provedeno.
(7)
Dne 27. července 2012 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se první překlenovací rekapitalizace („rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou“) (7).
(8)
V prosinci 2012 poskytl fond HFSF bance druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 341 milionů EUR („druhá překlenovací rekapitalizace“). Dne 21. prosince 2012 fond HFSF rovněž poskytl bance písemný závazek, že se bude podílet na navýšení jejího základního kapitálu a na konvertibilních kapitálových nástrojích, které budou vydány, a to celkovou částkou až 528 milionů EUR (8). Řecké orgány oznámily tato opatření Komise dne 27. prosince 2012.
(9)
V květnu 2013 se fond HFSF na základě dohody z prosince 2012 podílel na navýšení základního kapitálu banky. Přeměnil první a druhou rekapitalizaci na vlastní kapitál a poskytl bance další kapitál v hodnotě 528 milionů EUR („jarní rekapitalizace v roce 2013“).
(10)
Dne 19. prosince 2013 řecké orgány poskytly Komisi informace o podmínkách jarní rekapitalizace v roce 2013.
(11)
Dne 31. března 2014 fond HFSF poskytl bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení jejího základního kapitálu.
(12)
Dne 16. dubna 2014 řecké orgány předložily Komisi konečný plán restrukturalizace banky („plán restrukturalizace“). Také Komisi oznámily, že se fond HFSF zavázal, že se plně zaručí za nadcházející rekapitalizaci banky. Ve stejný den poskytly také informace o nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou. Uvedly, že hodlají bance nadále poskytovat podporu v oblasti likvidity, jakož i státní záruky za dluhové nástroje a úvěry ve formě státních dluhopisů v rámci režimu podpor pro řecké banky (9).
(13)
Komise se se zástupci řeckých orgánů a banky několikrát setkala, jednala s nimi prostřednictvím telekonferencí a vedla s nimi elektronickou korespondenci.
(14)
Řecko souhlasí s tím, že toto rozhodnutí bude výjimečně přijato pouze v anglickém jazyce.
1.2 POSTUP TÝKAJÍCÍ SE ZÍSKANÝCH PODNIKŮ
1.2.1 Postup týkající se podniku Nea Proton Bank
(15)
Dne 26. července 2012 Komise přijala rozhodnutí o státní podpoře SA. 34488 (2012/C), „Podpora ve prospěch podniku Nea Proton Bank vytvořením a kapitalizací podniku Nea Proton Bank“ (10) („rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton“). Uvedeným rozhodnutím Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se: i) pokrytí mezery ve financování ve výši 1 121,6 milionů EUR mezi aktivy a závazky banky Proton, které byly převedeny na banku Nea Proton, jež dosáhla 1 121,6 milionů EUR, z programu pro řešení problémů bank Řeckého fondu pro záruky za vklady a investice (HDIGF) a fondu HFSF; ii) vklad počátečního základního kapitálu do banky Nea Proton fondem HFSF ve výši 250 milionů EUR; a iii) vklad dodatečného základního kapitálu do banky Nea Proton fondem HFSF do ve výši 300 milionů EUR, která se v době, kdy bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, očekávala. Komise vyzvala Řecko, aby předložilo připomínky a poskytlo jí veškeré informace, které by jí mohly pomoci daná opatření podpory posoudit. V oddíle 1 rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton bylo podrobně popsáno řízení s bankou Proton včetně řešení její krizové situace, založení banky Nea Proton, financování mezery ve financování a vklad počátečního základního kapitálu, kterou bance Nea Proton poskytl fond HFSF.
(16)
Dne 1. srpna 2012 upsal fond HFSF v bance Nea Proton dodatečný základní kapitál a toto navýšení dosáhlo částky 230 milionů EUR.
(17)
Dne 5. září 2012 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, které vypracovala Řecká banka (Bank of Greece) a fond HFSF.
(18)
Dne 31. prosince 2012 upsal fond HFSF v bance Nea Proton další základní kapitál ve výši 35 milionů EUR.
(19)
V květnu 2013 zahájil fond HFSF proces prodeje podniku Nea Proton Bank.
(20)
Dne 12. července 2013 řecké orgány informovaly Komisi o tom, že banka hodlá získat banku Nea Proton. Komise odpověděla dne 15. července 2013.
(21)
Dne 15. července 2013 banka podepsala s fondem HFSF závaznou dohodu o tom, že koupí 100 % akcií a hlasovacích práv banky Nea Proton za kupní cenu 1 EUR, a fond HFSF se zavázal, že banku Nea Proton před prodejem rekapitalizuje částkou 395 milionů EUR v hotovosti.
(22)
Dne 29. července 2013 řecké orgány oznámily Komisi, že do banky Nea Proton byl vložen kapitálový vklad ve výši 395 milionů EUR.
1.2.2 Postup týkající se banky New TT
(23)
Dne 6. května 2013 Komise přijala rozhodnutí o státní podpoře SA. 31155 (2013/C), „Státní podpora ve prospěch společnosti Hellenic Postbank S.A. prostřednictvím založení a kapitalizace překlenovací banky New Hellenic Postbank S.A.“ („rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT“) (11). Uvedeným rozhodnutím Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se: i) kapitálového vkladu fondu HFSF ve výši 500 milionů EUR do banky TT Hellenic Postbank S.A. („banka New TT“); ii) částky 4,1 miliardy EUR (12) vyčleněné na financování mezery ve financování (13), která vznikla převodem činností banky Hellenic Postbank S.A. („banka TT“) na banku New TT; iii) kapitálového vkladu Řecka ve výši 224,96 milionů EUR do banky TT ve formě preferenčních akcií v rámci režimu podpor pro řecké banky; a iv) zásahu fondu HGIGF ve výši 0,68 miliardy EUR ve prospěch aktiv banky T S.A. („banka T“), která byla převedena na banku TT. Komise vyzvala Řecko, aby předložilo připomínky a poskytlo veškeré informace, které by jí pomohly danou podporu na restrukturalizaci posoudit. V oddíle 1 rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT se podrobně popisuje řízení týkající se řešení krizové situace banky T prodejem bance TT a řešení krizové situace banky TT založením banky New TT.
(24)
V červnu 2013 zahájil fond HFSF proces prodeje banky New TT.
(25)
Dne 15. července 2013 řecké orgány informovaly Komisi o tom, že se fond HFSF rozhodl prodat banku New TT bance, a uvedly důvody tohoto rozhodnutí.
(26)
Dne 15. července 2013 banka podepsala s fondem HFSF závaznou dohodu o tom, že koupí 100 % akcií a hlasovacích práv banky New TT.
(27)
Dne 19. července 2013 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT.
2. POPIS
2.1 BANKA A JEJÍ OBTÍŽE
2.1.1 Obecný kontext řeckého bankovnictví
(28)
Jak je patrné z tabulky 1, řecký reálný hrubý domácí produkt („HDP“) klesl od roku 2008 do roku 2012 o 20 %. V důsledku toho čelily řecké banky rychle se zvyšující míře selhání u úvěrů poskytovaných řeckým domácnostem a společnostem (14). Tento vývoj měl nepříznivý dopad na výkonnost aktiv řeckých bank a byl příčinou vzniku kapitálových potřeb.
Tabulka 1
Reálný růst HDP v Řecku, 2008-2013
Řecko
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Reálný růst HDP v %
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-6,4
- 4 (odhad)
Zdroj:
Eurostat, dostupné online na adrese http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(29)
Kromě toho Řecko v únoru 2012 provedlo výměnu dluhopisů se soukromým sektorem, známou jako zapojení soukromého sektoru („Private Sector Involvement“; „program PSI“). Do programu se zapojily řecké banky a v jeho průběhu řecká vláda nabídla stávajícím soukromým držitelům řeckých státních dluhopisů (dále jen „ŘSDL“) výměnou za stávající dluhopisy ŘSDL nové cenné papíry (včetně nových ŘSDL), cenné papíry vázané na HDP a obligace v rámci programu PSI vydané Evropským fondem pro finanční stabilitu (dále jen „EFSF“), a to s nominální slevou 53,5 % a delšími dobami splatnosti (15). Řecké orgány oznámily výsledky této výměny dluhopisů dne 9. března 2012 (16). V důsledku této výměny vznikly držitelům dluhopisů značné ztráty (Řecká banka je pro řecké banky odhadla v průměru na 78 % nominální částky starých dluhopisů ŘSDL) a kapitálové potřeby, které byly zpětně zavedeny do účetních závěrek řeckých bank za rok 2011.
Tabulka 2
Celkové ztráty hlavních řeckých bank v souvislosti s programem PSI (v milionech EUR)
Banky
Nominální částka ŘSDL
Nominální částka státních úvěrů
Celková nominální částka
Ztráta z ŘSDL u PSI
Ztráta ze státních úvěrů u PSI
Celková hrubá ztráta u PSI
Celková hrubá ztráta u PSI/kmenový kapitál Tier 1 (17) (%)
Celková hrubá ztráta u PSI/celková aktiva (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Postbank (TT Bank)
4 197
175
4 372
3 306
138
3 444
618,3
24,8
Nea Proton Bank
934
0
934
216
0
216
378,8
12,6
Zdroj:
Řecká banka, Zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovnictví, prosinec 2012, s. 14.
(30)
Jelikož řecké banky čelily v důsledku programu PSI a pokračující recesi značnému nedostatku kapitálu, byly jim na základě Memoranda o hospodářské a finanční politice v rámci Druhého programu hospodářské korekce pro Řecko, které dne 11. března 2012 podepsaly řecká vláda, Evropská unie, Mezinárodní měnový fond (dále jen „MMF“) a Evropská centrální banka (dále jen „ECB“), poskytnuty prostředky na rekapitalizaci. Řecké orgány odhadly celkové potřeby týkající se rekapitalizace bank a náklady na vyřešení krizové situace bank, jež mají být financovány ze zmíněného programu, na 50 miliard EUR (18). Tato částka byla vypočtena na základě zátěžového testu provedeného Řeckou bankou za období od prosince 2011 do prosince 2014 („zátěžový test z roku 2012“), který se opíral o prognózy ztrát z úvěrů vypracované společností Blackrock (19). Prostředky na rekapitalizaci řeckých bank jsou dostupné prostřednictvím fondu HFSF. Tabulka 3 shrnuje výpočet kapitálových potřeb hlavních řeckých bank, jak vyplývají ze zátěžového testu z roku 2012.
Tabulka 3
Zátěžový test z roku 2012: kapitálové potřeby hlavních řeckých bank (v milionech EUR)
Banky
Referenční kmenový kapitál Tier 1 (prosinec 2011)
Celková hrubá ztráta v souvislosti s PSI
prosinec 2011)
Rezervy týkající se PSI
(červen 2011)
Prognózy hrubé kumulativní ztráty
pro určení úvěrového rizika
Rezervy pro ztráty z úvěrů
(prosinec 2011)
Interní tvorba kapitálu
Cílový kmenový kapitál Tier 1 (prosinec 2014)
Kapitálové potřeby
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Postbank (TT Bank)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Nea Proton Bank
57
- 216
48
- 482
368
34
115
305
Zdroj:
Řecká banka, Zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovnictví, prosinec 2012, s. 8.
(31)
Podle Memoranda o hospodářské a finanční politice z března 2012 „bude bankám, které předloží životaschopné plány na získání kapitálu, umožněno požádat o státní podporu a tato podpora jim bude poskytnuta způsobem, který veřejný sektor motivuje k tomu, aby prováděl kapitálové investice, a tím minimalizuje zátěž daňových poplatníků“ (20). Podle Řecké banky byly životaschopné pouze čtyři největší banky (banka Eurobank, Řecká národní banka, banka Piraeus a banka Alpha) (21). Tyto banky obdržely v květnu 2012 od HFSF první rekapitalizaci.
(32)
Domácí vklady v řeckých bankách poklesly kvůli recesi a politické nejistotě od konce roku 2009 do června 2012 celkem o 37 %. Tyto banky musely ve snaze udržet si vklady platit vyšší úrokové sazby. Náklady na vklady rostly, a tím se snižovalo čisté úrokové rozpětí bank. Vzhledem k tomu, že řeckým bankám byl odepřen přístup k velkoobchodním trhům financování, staly se zcela závislé na financování z Eurosystému (22), přičemž rostoucí podíl tohoto financování měl formu pomoci NPL poskytované Řeckou bankou. Částky, které tyto banky získaly, byly v druhé polovině roku 2012 obzvláště vysoké.
(33)
Po volbách, které se konaly v červnu 2012, se stav vkladů začal opět zvyšovat. Od 31. prosince 2012 se celkové financování řeckých bank z Eurosystému snížilo.
(34)
Dne 3. prosince 2012 řecké banky zahájily program zpětného odkupu nových dluhopisů ŘSDL obdržených v rámci programu PSI, a to za ceny, které se pohybovaly v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty (23). Do tohoto programu zpětného odkupu se zapojily řecké banky, čímž v jejich rozvahách vznikly další ztráty, protože účetní ztráta (tedy rozdíl mezi tržní a nominální hodnotou) zaúčtovaná v době, kdy probíhal program PSI, se stala konečnou a nezvratnou (24).
(35)
V prosinci 2012 obdržely čtyři největší řecké banky od fondu HFSF druhou rekapitalizaci.
(36)
Na podzim 2013 provedla Řecká banka nový zátěžový test, aby posoudila odolnost kapitálové pozice řeckých bank jak v rámci základního scénáře, tak scénáře nepříznivého.
(37)
V červenci 2013 Řecká banka pověřila poradenskou společnost, aby provedla diagnostickou studii úvěrových portfolií všech řeckých bank. Tato poradenská společnost provedla prognózy ztrát z úvěrů (dále také „PZÚ“) u všech domácích úvěrových portfolií, jakož i u úvěrů, které nesou řecké riziko v zahraničních pobočkách a dceřiných společnostech, a to za dobu tří a půl let a za celou dobu čerpání úvěrů. Analýza formulovala prognózy ztrát z úvěrů v rámci dvou makroekonomických scénářů, tedy základního a nepříznivého scénáře. Prognózu ztrát z úvěrů u zahraničních úvěrových portfolií odhadla Řecká banka na základě výstupu od poradenské společnosti.
(38)
Na základě posouzení prognóz ztrát z úvěrů, které provedla poradenská společnost, Řecká banka posoudila kapitálové potřeby, přičemž využila technickou podporu druhé poradenské společnosti.
(39)
Klíčovými složkami posouzení kapitálových potřeb v rámci zátěžového testu z roku 2013 byly i) konsolidované prognózy ztrát z úvěrů (25) u úvěrových portfolií bank, a to jak pro řecké, tak zahraniční riziko, očištěné o stávající úvěrové rezervy, ii) odhadovaná provozní ziskovost bank v období od června 2013 do prosince 2016 na základě konzervativní úpravy plánů restrukturalizace, které byly Řecké bance předloženy v prvním čtvrtletí roku 2013. Tabulka 4 shrnuje výpočet konsolidovaných kapitálových potřeb hlavních řeckých bank v rámci základního scénáře pro zmíněný zátěžový test z roku 2013.
Tabulka 4
Zátěžový test z roku 2013: konsolidované kapitálové potřeby hlavních řeckých bank v rámci základního scénáře (v milionech EUR)
Banky
Referenční kmenový kapitál Tier 1 (červen 2013) (1)
Rezervy pro ztráty z úvěrů
(červen 2013) (2)
PZÚ pro řecké riziko (3)
PZÚ pro zahraniční riziko (26) (4)
Interní tvorba kapitálu (5)
Zátěžový test - poměr kmenového kapitálu Tier 1 (prosinec 2016) (6)
Kapitálové potřeby
(7)=(6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (27)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (28)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Zdroj:
Řecká banka, Zátěžový text řeckého bankovnictví z roku 2013, březen 2014, s. 42.
(40)
Dne 6. března 2013 Řecká banka oznámila výsledky zátěžového testu z roku 2013 a požádala banky, aby do poloviny dubna 2014 předložily plány získání kapitálu, které jim umožní pokrýt jejich kapitálové potřeby v rámci základního scénáře.
2.1.2 Hospodářské činnosti banky
(41)
Banka poskytuje univerzální bankovní služby v Řecku a ve východní a jihovýchodní Evropě (Kypr, Rumunsko, Bulharsko, Srbsko a Ukrajina). Nabízí kompletní škálu bankovních a finanční produktů a služeb domácnostem a podnikům. Je aktivní v maloobchodním, podnikovém a soukromém bankovnictví, správě aktiv, pojištění, v pokladních operacích, na kapitálových trzích a poskytuje také další služby. Banka je zapsána v obchodním rejstříku v Řecku a její akcie jsou vedeny na burze v Aténách. Dne 31. prosince 2012 bylo v bance zaměstnáno celkem 17 427 lidí, přibližně polovina z nich v jižní a jihovýchodní Evropě, druhá polovina v Řecku (29).
(42)
Banka se zapojila do programu PSI a provedla výměnu dluhopisů ŘSDL a státních úvěrů s nominální hodnotou 7 336 milionů EUR. Její celková zátěž související s programem PSI dosáhla přibližně 5 781 milionů EUR před zdaněním a byla v plném rozsahu zapsána do účetnictví za rok 2011 (30). Během programu zpětného odkupu, který proběhl v prosinci 2012, banka prodala nové dluhopisy ŘSDL, které získala v rámci programu PSI, s velkou slevou z nominální hodnoty. V důsledku tohoto prodeje jí vznikly ztráty u nových dluhopisů ŘSDL.
(43)
Klíčové údaje banky v prosinci 2010, prosinci 2011, prosinci 2012 a prosinci 2013 (konsolidované údaje) jsou uvedeny v tabulce 5.
Tabulka 5
Klíčové údaje Eurobanky, 2010, 2011, 2012 a 2013
Zisk a ztráta
(v milionech EUR)
2010
2011
2012
2013
(zahrnuje New TT Bank a Nea Proton Bank od data jejich získání)
Čistý příjem z úroků
2 103
2 965
1 461
1 294
Celkový provozní příjem
2 730
2 226
1 755
1 587
Celkové provozní výdaje
-1 280
-1 123
-1 052
-1 071
Příjem před poskytnutím
1 450
1 103
703
516
Ztráty související s úvěrovým rizikem
-1 273
-1 328
-1 655
-1 920
Ztráty související s programem PSI
-6 012
- 363
Jiné ztráty
- 737
- 373
- 522
Čistý zisk/ztráta
84
-5 496
-1 440
-1 157
Výběrové objemové údaje (v milionech EUR)
31. prosince 2010
31. prosince 2011
31. prosince 2012
31. prosince 2013 (zahrnuje New TT Bank a Nea Proton Bank)
Celkové úvěry a zálohy poskytnuté klientům
53 412
48 094
43 171
45 610
Celkové vklady
41 173
32 459
30 752
41 535
Celková aktiva
87 188
76 822
67 653
77 586
Celkový vlastní kapitál (31)
6 094
875
- 685
4 523
Zdroje:
2013: Finanční výsledky za rok 2013 - konsolidované finanční závěrky, s. 3 a 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/EN%20Consol%20AR%202013.pdf; 2012 a 2011: Finanční výsledky za rok 2012 - konsolidované finanční závěrky, s. 3 a 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%202012.pdf; 2010: Tisková zpráva EFG Eurobank, výsledky za celý rok 2011, s. 5 a 6: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%20AQ2011.pdf
(44)
Z tabulky 5 je zřejmé, že kromě obrovských ztrát, které banka zanesla do účetnictví v důsledku účasti v programu PSI (5 781 milionů EUR (32)), jí klesaly příjmy (mimo jiné kvůli vysokým nákladům spojeným se vklady), a naopak utrpěla vysoké a rostoucí ztráty ze znehodnocení úvěrových portfolií v Řecku i v zahraničí. Likvidní pozice banky byla silně zasažena odlivem vkladů a její poměr úvěrů k vkladům dosáhl k 31. prosinci 2011 148 %, zatímco 42 % její rozvahy bylo k tomuto datu financováno z Eurosystému.
(45)
V rámci zátěžového testu za rok 2013, jehož výsledky byly oznámeny dne 6. března 2014, Řecká banka odhadla kapitálové potřeby banky na 2 945 milionů EUR v rámci základního scénáře. Tato částka byla očištěna o zmírňující opatření, to znamená, že se již předpokládalo, že banka provede zmírňující opatření ve formě odprodeje, který měl podle předpokladů přispět ke snížení jejích kapitálových potřeb.
(46)
Aby pokryla identifikovanou kapitálovou potřebu ve výši 2 945 milionů EUR, banka navrhla, že posílí zmírňující opatření, která však celkově vygenerují pouze nepatrně vyšší částku, než při výpočtu kapitálových potřeb předpokládala Řecká banka. Tato zmírňující opatření zahrnují prodej dodatečných aktiv (prodej […] (33), prodej […] % v dceřiné pojišťovně a snížení účasti na činnostech v oblasti nemovitostí o 20 % do […]) (34).
(47)
Jelikož pomocí těchto posílených zmírňujících opatření bylo možné pokrýt pouze velmi malou část identifikovaných kapitálových potřeb, akcionáři na mimořádné valné hromadě dne 12. dubna 2014 rozhodli, že přistoupí ke kapitálovému navýšení v hodnotě 2 864 milionů EUR. Toto navýšení má formu nabídky vlastního kapitálu bez předkupních práv (tzn. navýšení kapitálu se zrušením předkupních práv) mezinárodním investorům a rovněž formu veřejné nabídky v Řecku. Pokud by poptávka soukromých investorů k pokrytí celého navýšení kapitálu nestačila, fond HFSF pokryje rozdíl tím, že upíše zbývající nové akcie, a to s výhradou přeměny stávajících podřízených kapitálových nástrojů banky na akcie.
2.2 ZÍSKÁNÍ ŘECKÝCH BANKOVNÍCH ČINNOSTÍ BANKOU
(48)
Dne 15. července 2013 banka podepsala s fondem HFSF dvě závazné dohody o tom, že koupí 100 % akcií a hlasovacích práv podniků Nea Proton Bank a New TT Bank.
2.2.1 Získání banky Nea Proton
Řešení krizové situace Proton Bank a Nea Proton Bank
(49)
Dne 9. října 2011 Řecká banka podnikla kroky k vyřešení krizové situace banky Proton. Zrušila bance Proton licenci, a tím zahájila její likvidaci (35).
(50)
Na návrh Řecké banky a na základě rozhodnutí ministra financí (36) byla založena banka Nea Proton, která sloužila jako dočasná úvěrová instituce a byly na ni převedeny všechny vklady (maloobchodní, bankovní a státní), síť poboček a vybraná aktiva (portfolia úvěrů a cenných papírů) banky Proton. Akciové pohledávky, podřízený dluh a vysoce rizikové úvěry zůstaly u banky Proton. Fond HFSF poskytl bance Nea Proton počáteční základní kapitál ve výši 250 milionů EUR (37) a byl jejím jediným akcionářem. Velikost počáteční rozvahy banky Nea Proton byla přibližně 3 miliardy EUR.
(51)
Na konci roku 2011 dosáhla rizikově vážená aktiva (38) banky Nea Proton částky 1,2 miliardy EUR.
Získání banky Nea Proton bankou
(52)
Řecký zákon o řešení problémů bank vyžaduje, aby fond HSFS odprodal své akcie v dočasné úvěrové instituci do dvou let od data, kdy bylo vydáno ministerské rozhodnutí, jímž se daná dočasná úvěrová instituce zřizuje (39). V souladu s tímto závazkem a podle Memoranda o hospodářské a finanční politice fond HFSF přistoupil k prodeji svých akcií v bance Nea Proton. Finanční poradce fondu HFSF se obrátil na řadu potenciálních investorů (včetně řeckých bank, zahraničních bank a finančních sponzorů), ale pouze dvě strany, banka a hedgeový fond ze Spojených států, předložily konečné nabídky. Pouze nabídka banky byla považována za nabídku, která vyhovuje průvodnímu dopisu (process letter) fondu HFSH, a tudíž za platnou.
(53)
K 31. květnu 2013 dosáhla rizikově vážná aktiva banky Nea Proton částky 811 milionů EUR a její regulační kapitál částky - 203 milionů EUR. K témuž dni banka Nea Proton potřebovala celkovou rekapitalizaci ve výši 276 milionů EUR, aby dosáhla 9 % poměru kmenového kapitálu Tier 1. Banka zaplatila v hotovosti 1 EUR výměnou za 100 % akcií a hlasovacích práv banky Nea Proton. Banka požádala fond HFSF o rekapitalizaci banky Nea Proton částkou 395 milionů EUR, což jí - kromě 276 milionů EUR nutných k tomu, aby se poměr kapitálové přiměřenosti banky Nea Proton vrátil na úroveň 9 %, - umožnilo využít dalších 119 milionů EUR k vyrovnání dodatečných ztrát z úvěrů a očekávaných ztrát před zdaněním do roku 2016. Podle prodejních podmínek se fond HFSF zavázal, že pokryje kapitálové potřeby banky Nea Proton před dokončením transakce tím, že jí poskytne 395 milionů EUR v hotovosti.
2.2.2 Získání podniku New TT Bank
Řešení krizové situace TT Bank a New TT Bank
(54)
Dne 18. ledna 2013 řecké orgány podnikly kroky k vyřešení krizové situace banky TT. Řecká banka zrušila bance TT licenci, a tím zahájila její likvidaci (40).
(55)
Na návrh Řecké banky a na základě rozhodnutí ministra financí (41) byla založena banka New TT, která sloužila jako dočasná úvěrová instituce a byla na ni převedena aktiva (ve formě hotovosti, státních pokladničních poukázek, úvěrů, které nejsou v selhání, maloobchodních vkladů, centrálního financování a ŘSDL (42)) v hodnotě 10,8 miliard EUR. V bance TT zůstala celková částka čistých aktiv ve výši 1,2 miliardy EUR: „ve formě“ akciových pohledávek, úvěrů v selhání, daňových pohledávek a závazků banky TT a různých druhů dávek a poplatků. Fond HFSF poskytl bance New TT základní kapitál ve výši 500 milionů EUR a byl jejím jediným akcionářem. Velikost počáteční rozvahy banky New TT po kapitálovém vkladu byla přibližně 15,1 miliardy EUR.
Získání New TT Bank bankou
(56)
V rámci závazků plynoucích z Memoranda o hospodářské a finanční politice přistoupil fond HFSF k prodeji svých akcií v bance New TT. Tímto způsobem také splnil svůj závazek odprodat své akcie v této dočasné úvěrové instituci do dvou let od data jejího vzniku. Finanční poradce fondu HFSF se obrátil na širokou škálu potenciálních investorů včetně řeckých bank, zahraničních bank a finančních sponzorů. Pouze čtyři největší řecké banky předložily konečné nabídky a upřednostněna byla nabídka banky.
(57)
Banka souhlasila, že za nákup banky New TT zaplatí celkem 681 milionů EUR ve formě nově vydaných kmenových akcií. Podle dohody o upsání byla počáteční částka zaplacená bankou podrobena dalším úpravám na základě hodnocení čisté hodnoty aktiv (43).
(58)
Následně akcionáři banky na mimořádné valné hromadě dne 26. srpna 2016 schválili navýšení základního kapitálu banky o 425 625 000 EUR vydáním 1 418 750 000 nových kmenových akcií (44), přičemž každá z nich měla nominální hodnotu 0,3 EUR a nabídková cena byla 0,48 EUR. Navýšení kapitálu bylo fondem HFSF upsáno v plném rozsahu formou příspěvku v podobě věcného plnění. Příspěvek v podobě věcného plnění měl formu všech akcií banky New TT vlastněných fondem HFSF v celkové hodnotě 681 milionů EUR. Po této transakci vzrostla účast fondu HFSF v bance z 93,5 % na 95,2 %.
2.3 OPATŘENÍ PODPORY
(59)
Banka využila opatření na podporu kapitálu A, B1, B2, B3, B4 a C a opatření na podporu likvidity L1 a L2. Banky Proton a Nea Proton využily opatření: Pr1, Pr2 Pr3, NP1, NP2 a NP3. Banky T, TT a New TT využily opatření T, TT, NTT1 a NTT2.
2.3.1 Opatření podpory poskytnutá bance v rámci režimu podpor pro řecké banky
(60)
Banka získala několik forem podpory v rámci režimu podpor pro řecké banky, v rámci rekapitalizačního opatření, záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů.
2.3.1.1 Státní podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů (opatření L1)
(61)
Banka získala a nadále přijímá podporu v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů. Tato podpora se v tomto rozhodnutí bude dále označovat jako „opatření L1“. K 30. listopadu 2013 (45) dosáhly záruky poskytnuté bance částky přibližně 13,9 miliard EUR. K uvedenému datu neexistovaly žádné nesplacené úvěry ve formě státních dluhopisů poskytnuté bance. K 15. dubnu 2011 banka obdržela úvěry ve formě státní dluhopisů ve výši 1 737 milionů EUR a v rámci režimu podpor pro řecké banky jí byly poskytnuty státní záruky ve výši 13,6 miliard EUR.
(62)
V plánu restrukturalizace banky, který řecké orgány dne 16. března předložily Komisi, tyto orgány naznačily, že hodlají pokračovat v poskytování záruk a půjčování státních dluhopisů v rámci režimu během celého období restrukturalizace.
2.3.1.2 Státní rekapitalizace poskytnutá v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky (opatření A)
(63)
V květnu 2009 obdržela banka kapitálový vklad ve výši 950 milionů EUR (46) (opatření A) v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky. Tento kapitálový vklad se rovnal přibližně 2 % rizikově vážených aktiv, jimiž banka tehdy disponovala.
(64)
Rekapitalizace měla formu preferenčních akcií upsaných Řeckem s kuponem ve výši 10 % a pětiletou dobou splatnosti. V roce 2010 byla doba trvání preferenčních akcií prodloužena a jejich protiplnění se zvýšilo. Pokud by po tomto okamžiku preferenční akcie nebyly uhrazeny do pěti let od jejich vydání a na valné hromadě by akcionáři nepřijali ohledně uhrazení těchto akcií žádné rozhodnutí, řecký ministr financí zvýší kupon o 2 % ročně, a to na kumulativním základě (to znamená, že kupon dosáhne za šest let 12 %, za sedm let 14 % atd.).
2.3.2 Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2)
(65)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity představuje výjimečné opatření, které umožňuje solventní finanční instituci, která čelí dočasným problémům s likviditou, obdržet financování z Eurosystému, aniž by taková operace byla součástí jednotné měnové politiky. Úroková sazba, kterou taková finanční instituce za pomoc NPL platí, je o […] bazických bodů vyšší než úrok, který platí za běžné refinancování centrální bankou.
(66)
Za program NPL odpovídá Řecká banka, což znamená, že veškeré náklady a rizika související s poskytováním nouzové pomoci v oblasti likvidity nese Řecká banka (47). Řecko poskytlo Řecké bance státní záruku, která se vztahuje na celkovou částku pomoci NPL, kterou Řecká banka poskytla. Přijetí čl. 50 odst. 7 zákona 3943/2011, kterým se změnil čl. 65 odst. 1 zákona 2362/1995, umožnilo ministru financí poskytnout jménem státu Řecké bance záruky s cílem ochránit pohledávky Řecké banky vůči úvěrovým institucím. Banky, jimž byla poskytnuta nouzová pomoc v oblasti likvidity, musejí státu zaplatit poplatek za záruku ve výši […] bazických bodů.
(67)
K 31. prosinci 2011 banka obdržela pomoc NPL se státní zárukou ve výši 14,95 miliard EUR (48), k 31. prosinci 2012 banka obdržela pomoc NPL se státní zárukou ve výši 12 miliard EUR.
2.3.3 Opatření podpory poskytnutá bance prostřednictvím fondu HFSF
(68)
Od roku 2012 poskytl fond HFSF bance několik opatření na podporu kapitálu. Tabulka 6 uvádí přehled těchto opatření podpory.
Tabulka 6
Opatření na podporu kapitálu poskytnutá bance prostřednictvím fondu HFSF
1. překlenovací rekapitalizace - květen 2012 (v milionech EUR)
2. překlenovací rekapitalizace - prosinec 2012 (v milionech EUR)
Písemný závazek - prosinec 2012
(v milionech EUR)
Jarní rekapitalizace 2013 - květen 2013 (v milionech EUR)
Rekapitalizační závazek - duben 2014 (v milionech EUR)
Opatření
B1
B2
B3
B4
C
Částka
(v milionech EUR)
3 970
1 341
528
5 839
2 864
2.3.3.1 První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(69)
15. až 32. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Eurobank obsahují podrobný popis první překlenovací rekapitalizace, k níž došlo v květnu 2012 (opatření B1). Souvislosti a hlavní rysy uvedeného opatření jsou vymezeny v tomto oddíle.
(70)
Dne 20. dubna 2012 poskytl fond HFSF bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení základního kapitálu banky částkou ve výši až 4,2 miliardy EUR.
(71)
V souladu s ustanoveními o překlenovací rekapitalizaci v zákoně č. 3864/2010, jímž se zřizuje fond HFSF („zákon o fondu HFSF“), fond HFSF v rámci opatření B1 dne 28. května 2013 převedl na banku dluhopisy nástroje EFSF (Evropský nástroj finanční stability) v hodnotě 3,97 miliard EUR. Dluhopisy EFSF převedené na banku byly obligace EFSF s pohyblivou sazbou s dobami splatnosti o délce šest a deset let a byly vydány dne 19. dubna 2012. Komise již ve 48. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Eurobank uvedla, že „překlenovací kapitalizace dokončená dne 28. května 2012 je provedením závazné povinnosti uvedené v písemném závazku, a je tak pokračováním téže podpory“. Obě částky stanovené v písemném závazku a v první překlenovací rekapitalizaci vypočítala Řecká banka tak, aby zaručila, že banka dosáhne k 31. prosinci 2011, tedy k datu zpětného zanesení překlenovací rekapitalizace do účetnictví banky, celkového kapitálového poměru ve výši 8 %. Jak je patrné z tabulky 3, opatření B1 se vztahovalo pouze na omezenou část celkových kapitálových potřeb určených při zátěžovém testu v roce 2012. Banka měla získávat kapitál prostřednictvím budoucího navýšení kapitálu a překlenovací rekapitalizace měla pouze zachovat způsobilost banky pro financování z ECB do doby, než dojde ke zmíněnému navýšení kapitálu.
(72)
Pro období mezi datem první překlenovací rekapitalizace a datem přeměny první překlenovací rekapitalizace na kmenové akcie a jiné konvertibilní finanční nástroje dohoda o předběžném upsání mezi bankou a fondem HFSF stanovila, že banka musí zaplatit fondu HFSF roční poplatek ve výši 1 % z nominální hodnoty obligací EFSF a že veškeré platby kuponů a úroků z obligací EFSF za toto období se budou počítat jako dodatečný kapitálový příspěvek ze strany fondu HFSF (49).
2.3.3.2 Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(73)
Na podzim roku 2012 zanesla banka do účetnictví další ztráty. Její kapitál tudíž opět klesl pod úroveň minimálních kapitálových požadavků, jejichž splnění je nutné, aby banka byla způsobilá pro refinancování z banky ECB.
(74)
Proto bylo nezbytné provést druhou překlenovací rekapitalizaci. Dne 21. prosince 2012 fond HFSF provedl druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 341 milionů EUR (opatření B2), která byla opět uhrazena převodem dluhopisů EFSF na banku.
2.3.3.3 Písemný závazek z 21. prosince 2012 (opatření B3)
(75)
Kromě druhé překlenovací rekapitalizace poskytl fond HFSF dne 21. prosince 2012 bance písemný závazek, že se bude podílet na navýšení jejího základního kapitálu a na konvertibilních kapitálových nástrojích, které budou vydány, celkovou částkou až 528 milionů EUR (opatření B3).
(76)
Celková částka dvou překlenovacích rekapitalizací (opatření B1 a B2) a dodatečná částka, k jejímuž poskytnutí se fond HFSF zavázal v prosinci 2012 (opatření B3), znamenaly, že se fond HFSF zavázal pokrýt celkové kapitálové potřeby určené při zátěžovém testu v roce 2012 (5 839 milionů EUR (50)).
2.3.3.4 Jarní rekapitalizace v roce 2013 (opatření B4)
(77)
Dne 30. dubna 2013 akcionáři na valné hromadě schválili navýšení základního kapitálu banky o částku 5 839 milionů EUR („jarní rekapitalizace v roce 2013“). Banka tudíž vydala 3 789 317 357 nových akcií s nominální hodnotou 0,30 EUR za cenu 1,54 EUR za akcii.
(78)
Ve stejný den akcionáři na valné hromadě také rozhodli, že celou částku kapitálu poskytne fond HFSF a bude uhrazena ve věcných příspěvcích ve formě dluhopisů EFSF.
(79)
Fond HSFS proto v květnu 2013 poskytl bance celkový vklad ve výši 5 839 milionů EUR ve formě kmenových akcií (opatření B4). Tato částka se rovná součtu opatření B1, B2 a B3.
(80)
Prostřednictvím jarní rekapitalizace v roce 2013 byly první a druhá překlenovací rekapitalizace přeměněny na rekapitalizaci trvalou a byla splněn závazek poskytnout dodatečnou kapitálovou podporu (opatření B3).
(81)
Cena nových akcií byla stanovena na 50 % průměrné ceny odpovídající burzovnímu kurzu za posledních 50 obchodních dnů před stanovením ceny nabídky vážené podle příslušných objemů obchodu. V důsledku opačného štěpení akcií, o němž rozhodli akcionáři na valné hromadě dne 30. dubna 2012 (51), byla cena nových akcií stanovena na 1,54 EUR za akcii.
(82)
Bezprostředně po jarní rekapitalizaci v roce 2013 se fond HFSF stal hlavním akcionářem banky s podílem ve výši 98,56 %. Avšak poté, co banka dokončila další řízení závazků, tento podíl v červnu 2013 klesl na 93,55 % (viz oddíl 2.4.5). V srpnu 2013 banka vydala fondu HFSF nové akcie za účelem nákupu banky New TT, a podíl HFSF tak vzrostl na 95,23 % (52).
2.3.3.5 Rekapitalizační závazek z roku 2014 (opatření C)
(83)
Dne 6. března 2014 Řecká banka oznámila výsledky zátěžového testu, který byl proveden v druhém pololetí roku 2013. Řecká banka uvedla, že v rámci základního scénáře by kapitálové potřeby banky na období let 2014-2016 dosáhly částky 2 945 milionů EUR.
(84)
Dne 31. března 2014 zaslal fond HFSF bance dopis, v němž uvedl, že hodlá a je schopen pojistit jakékoli navýšení základního kapitálu, které se provede na základě zákona č. 3864/2010 o HFSF ve znění z 30. března 2014 a které je nutné k tomu, aby byly uspokojeny kapitálové potřeby určené během zátěžového testu. Zákon o fondu HFSF stanoví, že pokud je poptávka soukromých investorů za cenu určenou na valné hromadě HFSF na základě dvou nezávislých scénářů na konci upisovacího období nedostatečná, fond HFSF upíše veškeré zbývající akcie s výhradou předchozí přeměny stávajícího podřízeného kapitálového nástroje banky na akcie, jak je uvedeno v článku 6a.
(85)
Dne 12. dubna 2014 akcionáři na mimořádné valné hromadě schválili navýšení základního kapitálu o 2 864 milionů EUR podle zákona o fondu HFSF a uvedli, že nabídková cena nemůže být nižší než nominální cena 0,30 EUR za akcii a minimální cena, kterou stanoví fond HFSF (53).
(86)
V souladu se zákonem o fondu HFSF fond HFSF jmenoval dva nezávislé poradce, aby určili hodnotu banky. Dne 10. dubna 2014 tito dva poradci dokončili svoji práci a každý z nich vymezil rozpětí hodnoty banky. Tato dvě rozpětí se do značné míry překrývají. Na základě těchto hodnocení valná hromada fondu HFSF dne 14. dubna 2014 stanovila cenu, která odpovídá minimální ceně, za kterou lze nabízet nové akcie banky investorům, a ceně, která zajistí nabízené akcie, bude-li to nutné (54). Dne 15. dubna 2014 schválila valná hromada nabídku předloženou konsorciem investorů, podle níž mají být upsány nové akcie v hodnotě 1,3 miliardy EUR za cenu 0,30 EUR za akcii („hlavní investor“ (55) (56)).
(87)
Dne 24. dubna 2014 Eurobanka oznámila začátek tvorby portfolia (book building) za cenu v rozmezí od 0,30 do 0,33 EUR (57). Bude-li poptávka po pokrytí celých 2 864 milionů EUR za cenu vyšší než 0,30 EUR dostatečná, hlavní investor bude muset svoji cenu zvýšit nebo zrušit své objednávky, a v takovém případě obdrží vyrovnávací poplatek. Bude-li poptávka soukromých investorů (včetně investora hlavního) po pokrytí celých 2 864 milionů EUR za cenu 0,30 EUR dostatečná, hlavní investor obdrží přednostní příděl. Pokud bude poptávka za cenu 0,30 EUR nedostatečná (včetně poptávky ze strany hlavního investora), přemění se podřízený dluh na nové akcie. Jak stanoví zákon o fondu HFSF, všechny akcie neupsané po přeměně podřízeného dluhu upíše fond HFSF za stejnou cenu, tedy za 0,30 EUR za akcii.
2.3.4 Opatření podpory pro získané podniky
2.3.4.1 Opatření podpory ve prospěch podniků Proton Bank a Nea Proton Bank
(88)
Od roku 2008 využily banky Proton a Nea Proton několik opatření podpory. Tabulka 7 uvádí přehled těchto opatření podpory.
Tabulka 7
Přehled opatření na podporu kapitálu poskytnutých bankám Proton a Nea Proton
Příjemce podpory
Opatření
Povaha podpory
Subjekt, který podporu poskytl
Datum vyplacení
Částka (v milionech EUR)
Činnosti banky Proton
Pr1
Kapitál v rámci rekapitalizačního opatření: preferenční akcie řeckého státu
stát
květen 2009
80
Pr2
Půjčování řeckých státních cenných papírů v rámci řeckého opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů
stát
duben 2009
78
Pr3
Státní záruka pro vydané dluhopisy v rámci řeckého záručního opatření
stát
červenec 2010
149,4
Činnosti banky Nea Proton
NP1
Mezera ve financování z PB na NPB
Financování mezery ve financování z PB na NPB (část 1)
HDIGF
9.10.2011
862
Po dokončení výpočtu mezery ve financování bude financován zůstatek v mezeře ve financování z PB na NPB (část 2)
HFSF
14.5.2012
259,6
Celková částka NP1
1 121,6
NP2
Injekce základního kapitálu do NPB v letech 2011 a 2012
Počáteční základní kapitál
HFSF
9.10.2011
220
Počáteční základní kapitál
HFSF
3.2.2012
30
Celkový počáteční kapitál
250
Dodatečný základní kapitál
HFSF
1.8.2012
230
Dodatečný základní kapitál
HFSF
31.12.2012
35
Celkový dodatečný kapitál
265
Celková částka NP2
515
NP3
Rekapitalizace před prodejem Eurobance
Základní kapitál
HFSF
28.8.2013
395
2.3.4.1.1 Opatření podpory ve prospěch banky Proton
i) Státní rekapitalizace banky Proton (opatření Pr1)
(89)
V květnu 2009 Řecko vložilo do banky Proton 80 milionů EUR, což se rovnalo přibližně 4,6 % jejích tehdejších rizikově vážených aktiv. Tato kapitálová injekce se provedla v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky. Rekapitalizace měla formu preferenčních akcií.
ii) Státní podpora v oblasti likvidity ve prospěch banky Proton (opatření Pr2 a Pr3)
(90)
Banka Proton rovněž využila opatření podpory v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěru ve formě státních dluhopisů, která jsou součástí řeckého režimu podpor pro banky. V dubnu 2009 banka Proton obdržela řecké státní cenné papíry v hodnotě 78 milionů EUR (opatření Pr2) a v červenci 2010 obdržela státní záruku za vydané dluhopisy v nominální hodnotě 149,4 milionů EUR (opatření Pr3). V den řešení krizové situace byly na banku Nea Proton převedeny dluhopisy se státní zárukou, ale 5. ledna 2012 byly zrušeny. Splatnost cenných papírů řecké vlády uplynula v prosinci 2011 a tyto cenné papíry nebyly obnoveny.
2.3.4.1.2 Opatření podpory ve prospěch banky Nea Proton
i) Pokrytí mezery ve financování banky Nea Proton ve výši 1 121,6 milionů EUR (opatření NP1)
(91)
V souvislosti s řešením krizové situace banky Proton řecké orgány zjistily, že v bance Nea Proton existuje mezera ve financování. V souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 9. října 2011 byla z programu pro řešení problémů bank Řeckého fondu pro záruky za vklady a investice (HDIGF) v prosinci 2011 vyplacena bance Nea Proton částka 862 milionů EUR. Poté, co Řecká banka 19. ledna 2012 dokončila výpočet mezery ve financování a došla k částce 1 121,6 milionů EUR, fond HFSF v souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 9. dubna 2012 (58) vyplatil (59) dne 14. května 2012 zbývající částku ve výši 259,6 milionů EUR. Díky programu fondů HDIGF a HFSF pro řešení problémů bank tak byla zmíněná mezera ve financování odstraněna.
ii) Kapitálové vklady fondu HSFS do banky Nea Proton v letech 2011 a 2012 (opatření NP2)
(92)
Fond HFSF poskytl bance Nea Proton státní podporu ve formě počátečního základního kapitálu (kmenových akcií) ve výši 250 milionů EUR, která byla vyplacena ve dvou tranších dne 9. října 2011 a 3. února 2012.
(93)
Podle aktualizovaného plánu restrukturalizace banky Nea Proton, který byl předložen 16. července 2012 a představoval nejnovější verzi plánu, jenž byl Komisi sdělen v době rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, banka Nea Proton potřebovala dodatečný kapitál ve výši 300 milionů EUR. Dodatečný kapitál byl požadován zčásti proto, že banka Nea Proton utrpěla ztráty v důsledku účasti v programu PSI (ztráty ze znehodnocení dosáhly za rok 2011 částky 146,5 milionů EUR ve vztahu k dluhopisům ŘSDL a ztráty z dodatečného zhoršení ve výši 22 milionů EUR byly zaneseny do výsledků za první čtvrtletí roku 2012). Banka Nea Proton potřebovala dodatečný kapitál také proto, že se od roku 2011 do roku 2016 zvýšily provizní poplatky a tyto poplatky byly vyšší, než jak se předpokládalo v době, kdy byla banka Nea Proton založena.
(94)
Podle aktualizovaného plánu restrukturalizace banky Nea Proton, který byl předložen 16. července 2012, měly mít tyto předpokládané kapitálové potřeby formu očekávané kapitálové injekce ve výši 285 milionů EUR v roce 2012 a očekávané kapitálové injekce ve výši 15 milionů EUR v roce 2014. Ve skutečnosti nakonec fond HFSF poskytl bance Nea Proton dne 1. srpna 2012 injekci ve výši 230 milionů EUR a 31. prosince 2012 injekci ve výši 35 milionů EUR.
iii) Kapitálové vklady fondu HFSF do banky Nea Proton před prodejem banky Eurobance (opatření NP3)
(95)
Podle prodejní smlouvy z 15. července 2013 se fond HFSF již dříve zavázal, že bance Nea Proton poskytne vklad ve výši 395 milionů EUR (60). Fond HFSF zaplatit částku 395 milionů EUR dne 28. srpna 2013.
2.3.4.2 Opatření podpory ve prospěch banky New TT
(96)
Bankám T Bank, TT Bank a New TT Bank byla od roku 2008 poskytnuta řada opatření podpory. Tabulka 8 uvádí přehled těchto opatření podpory.
Tabulka 8
Přehled opatření podpory pro banky T a TT
Příjemce podpory
Opatření
Popis
Subjekt, který podporu poskytl
Datum
Částka státní podpory (v milionech EUR)
Činnosti banky T převedené na banku TT (61)
T
Financování mezery ve financování z banky T na TT (část 1)
HDIGF
prosinec 2011
450
Po dokončení výpočtu mezery ve financování bude financován zůstatek v mezeře ve financování z banky T na TT (část 2)
HFSF
14.2.2013
227
Celková částka T
677
banka TT
TT
kapitálová injekce
Kapitál v rámci rekapitalizačního opatření: preferenční akcie řeckého státu
stát
květen 2009
224,96
banka New TT (překlenovací banka)
NTT1
Mezera ve financování z TT na NTT
Financování mezery ve financování z banky TT na New TT (část 1)
HFSF
29.1.2013
2 730,8
Po dokončení výpočtu mezery ve financování bude financován zůstatek v mezeře ve financování z banky TT na New TT (část 2)
HFSF
14.6.2013
1 001,7
Celková částka NTT1
3 732,6
NTT2
Počáteční základní kapitálová injekce
Počáteční základní kapitál banky New TT
HFSF
29.1.2013
500
2.3.4.2.1 Opatření podpory ve prospěch banky T
Zásah z programu HDIGF pro řešení problémů bank ve prospěch banky T Bank ve výši 677 milionů EUR (opatření T)
(97)
Z programu fondů HDIGF a HFSH pro řešení problémů bank byla financována mezera ve financování, která vznikla převodem činností z banky T na banku TT a představovala rozdíl mezi reálnou hodnotou aktiv převedených z banky T na TT a reálnou hodnotou převedených závazků. V souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 17. prosince 2011 byla z programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF vyplacena částka 450 milionů EUR (62), která odpovídala přibližně dvěma třetinám odhadované mezery ve financování. Po dokončení výpočtu mezery ve financování, která byla stanovena přibližně na 677 milionů EUR, HFSF bance New TT v souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 9. dubna 2012 (63) dne 14. února 2013 vyplatil (64) zůstatek ve výši 227 milionů (65) EUR.
2.3.4.2.2 Opatření podpory ve prospěch banky TT
Státní rekapitalizace banky TT (opatření TT)
(98)
V květnu 2009 obdržela banka TT od Řecka kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR, který se rovnal přibližně 2,9 % jejích tehdejších rizikově vážených aktiv. Banka TT obdržela kapitálovou injekci v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky. Tato kapitálová injekce měla formu preferenčních akcií.
2.3.4.2.3 Opatření podpory ve prospěch banky New TT
i) Pokrytí mezery ve financování banky New TT ve výši 3 732,6 milionů EUR (opatření NTT1)
(99)
Fond HFSF financoval mezeru ve financování banky New TT, která představovala rozdíl mezi hodnotou aktiv převedených z banky TT na banku New TT a nominální hodnotou převedených závazků. V souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 18. ledna 2013 fond HFSF dne 29. ledna 2013 vyplatil částku 2 730,8 milionů EUR (66), která odpovídala přibližně dvěma třetinám odhadované mezery ve financování. Poté, co Řecká banka dokončila výpočet mezery ve financování a došla k částce 3 732,6 milionů EUR (67), fond HFSF v souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 21. května 2013 vyplatil dne 14. června 2013 bance New TT zbývající částku ve výši 1 001,7 milionů EUR.
ii) Kapitálové vklady fondu HFSF do banky New TT (opatření NTT2)
(100)
Fond HFSF byl jediným akcionářem banky New TT a poskytl jí státní podporu ve formě počátečního základního kapitálu (kmenových akcií) ve výši 500 milionů EUR.
2.4 PLÁN RESTRUKTURALIZACE A NOVÝ OBCHODNÍ MODEL
(101)
Dne 16. dubna 2014 Řecko předložilo plán restrukturalizace banky, který vysvětluje, jak banka jakožto kombinovaný subjekt, který je výsledkem získání bank Nea Proton a New TT, hodlá obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost.
2.4.1 Domácí operace
(102)
Prostřednictvím plánu restrukturalizace se banka zaměří na své hlavní bankovní činnosti v Řecku. Zatímco její mezinárodní operace představovaly v roce 2010 přibližně 26 % úvěrů (68), tento podíl na konci roku 2012 klesl na 20 % a do konce roku 2018 se dále sníží na […] % (69).
(103)
Hlavní prioritou banky je dosáhnout toho, aby její řecké bankovní operace byly do konce období restrukturalizace (31. prosince 2018) opět ziskové a životaschopné. Za tím účelem plán restrukturalizace obsahuje řadu opatření, která mají zvýšit provozní účinnost a čisté úrokové rozpětí banky, jakož i opatření, která posilují její kapitálovou pozici a strukturu rozvahy.
(104)
Pokud jde o provozní účinnost, banka již dlouho před získáním bank New TT a Nea Proton zahájila rozsáhlý program racionalizace. Od roku 2010 banka snížila svoji fyzickou přítomnost v Řecku. Vzato individuálně (bez získání bank New TT a Nea Proton), snížila počet svých poboček z 564 v červnu 2008 na […] v roce 2014 a rovněž snížila počet řeckých zaměstnanců (z 10 142 v roce 2008 na 9 037 v roce 2012) (70).
(105)
Do konce období restrukturalizace banka plánuje další snížení jak počtu poboček, a to z 645 poboček k 31. prosinci 2012 na […] k 31. prosinci 2018, a počet zaměstnanců z 12 430 k […] na formálním základě, tedy s ohledem na banky Nea Proton a New TT (71).
(106)
Zvýšená efektivita z hlediska poboček a zaměstnanců pomůže snížit celkové náklady na kombinované řecké bankovní činnosti o […] % ročně z 913 milionů EUR v roce 2013 (72) na […] milionů EUR v roce 2018 (73). V důsledku toho klesne očekávaný poměr nákladů a výnosů spojených s řeckými bankovními činnostmi banky do konce období restrukturalizace pod […] %, a to z 60 % v roce 2012.
(107)
Plán restrukturalizace také popisuje, jak banka zlepší své náklady financování, což je klíčem k obnovení životaschopnosti. Banka očekává, že bude moci v rámci stabilnějšího prostředí, a zejména díky předpokládané stabilizaci a oživení ekonomiky, která by podle očekávání měla od roku 2014 opět růst, platit nižší úrokové sazby ze svých vkladů. Rozpětí u vkladů (průměr sazeb u termínovaných vkladů, vkladů na viděnou a u spořících vkladů) podle očekávání v Řecku vzrostou z 223 bazických bodů v roce 2012 na […] bazických bodů v roce 2018 (74). Tohoto snížení rozpětí bude dosaženo především platbami mnohem nižších sazeb u termínovaných vkladů. Obdobně klesne závislost banky na mimořádné pomoci v oblasti likvidity a širším financování z Eurosystému, a to ze 42,9 % jejích celkových aktiv na úrovni skupiny v roce 2012 na […] % v roce 2018 (75).
(108)
Plán restrukturalizace předpokládá, že banka také posílí svoji rozvahu. Její čistý poměr úvěrů k vkladům v Řecku klesne v roce 2018 na […] % (ze 160 % v roce 2012 a 115 % v roce 2013) (76), a její kapitálová přiměřenost se zlepší, přičemž poměr kmenového kapitálu Tier 1 dosáhne v roce 2018 (77) […] % na úrovni skupiny (místo záporné hodnoty vlastního kapitálu před první překlenovací rekapitalizací).
(109)
Další strategickou prioritou banky je řízení úvěrů v selhání. Kromě posílených úvěrových procesů jak v souvislosti se vznikem úvěrů, tak s restrukturalizací úvěrů v selhání, se plán restrukturalizace soustředí na ošetření znehodnocených expozic a tvoru nové nápravné jednotky. Tato jednotka se zaměří na restrukturalizaci znehodnocených expozic. Bude využívat odborných zkušeností 30 až 50 vedoucích pracovníků odpovědných za nápravu vztahů (78). Podíl úvěrů v selhání dosáhne v roce 2015 […] % na úrovni skupiny ([…] % v roce 2015 pro řecký domácí trh (79)) a poté začne klesat a na konci období restrukturalizace dosáhne podle očekávání […] % (80) (30 % v Řecku před odpisy dluhů). Znehodnocené úvěry Řecké banky klesnou díky oživení řecké ekonomiky z 1 652 milionů EUR v roce 2013 na […] milionů EUR v roce 2018 (81).
(110)
Zvýšení provozní účinnosti, snížení čistého úrokového rozpětí a snížení nákladů na riziko bance umožní, aby v Řecku od roku 2015 byla opět zisková. Banka předpokládá, že na konsolidované úrovni dosáhnou její ztráty […] milionů EUR v roce 2014 a […] milionů EUR v roce 2015, zatímco její zisky dosáhnou v roce 2016 […] milionů EUR, v roce 2017 […] milionů EUR a v roce 2018 […] milionů EUR (82). Její konsolidovaná návratnost vlastního kapitálu dosáhne v roce 2018 […] % (83). Tato úroveň ziskovosti bude zajištěna především řeckým trhem (s návratností kapitálu na konci období restrukturalizace ve výši […] %), zatímco […] a […] budou vykazovat nižší úrovně ziskovosti ([…] % a […] %, v uvedeném pořadí).
2.4.2 Mezinárodní bankovní činnosti
(111)
Banka již začala zmenšovat a restrukturalizovat svoji mezinárodní síť. Prodala dceřiné společnosti v Turecku (Eurobank Tefken) a Polsku (EFG Poland). Komerční mezera, tedy rozdíl mezi nesplacenou částkou vkladů a nesplacenou částkou úvěrů u dané dceřiné společnosti, ve zbývající mezinárodní síti klesla z 1,7 miliardy EUR v roce 2010 na 0,8 miliardy EUR, provozní náklady se v letech 2010 až 2012 snížily o 9 % (84).
(112)
Banka bude svoji mezinárodní síť nadále restrukturalizovat a zmenšovat. Zejména se zavázala, že do 30. června 2017 sníží velikost svého portfolia mezinárodních aktiv na 8,77 miliard EUR. Rovněž se zavázala, že toto portfolio dále zmenší na 3,5 miliardy EUR, pokud bude nutné, aby fond HFSF vložil více než jednu miliardu eur do nadcházejícího navýšení základního kapitálu.
(113)
Jednou z možností jak tento cíl splnit, které banka v plánu restrukturalizace zkoumá, je prodej jejích činností v […] (85).
(114)
Tyto odprodeje představují […] % zahraničních aktiv banky k 31. prosinci 2012. Zahraniční aktiva by tudíž k 31. prosinci 2018 dosáhla […] milionů EUR a mezinárodní síť by se soustředila na […] a […].
(115)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že je nutné snížit závislost zahraničních dceřiných společností na jejich řecké mateřské společnosti, pokud jde o jejich potřeby financování, a nadále chránit kapitálovou pozici banky.
(116)
Za tímto účelem hodlá banka provést program výrazného snížení nákladů v mezinárodní síti, […]. Například v […] bude uzavřeno […] poboček, přičemž počet zaměstnanců se od 31. prosince 2012 sníží o […], a to až do doby, kdy bude dceřiná pobočka v […] (86) prodána.
(117)
Banka sníží své celkové financování zahraničních dceřiných společností z 2 miliard EUR v roce 2012 na […] v roce 2018 (87), návratnost kapitálu dosáhne v roce […] […] % a v roce […] […] %.
2.4.3 Nebankovní činnosti: prodej pojišťovacích činností a činností v oblasti realit
(118)
Banka snížila svůj podíl v dceřiné realitní společnosti Eurobank Properties pod 35 %, a to navýšením základního kapitálu s příznivým dopadem na poměr kmenového kapitálu Tier 1 banky (88). Banka tuto dceřinou společnost v plném rozsahu odprodá do 31. prosince 2018.
(119)
Banka také plánuje, že do […] prodá své dceřiné pojišťovny.
2.4.4 Získávání kapitálu ze soukromých zdrojů a příspěvek stávajících akcionářů a podřízených věřitelů
(120)
Bance se podařilo získat kapitál na trhu, a tím snížit potřebnou státní podporu.
(121)
Akcionáři byli jarní rekapitalizací v roce 2013 silně oslabeni, jelikož fond HFSF obdržel 98,56 % akcií banky a původním akcionářům zůstal pouze podíl ve výši 1,44 %. Fond HFSF tak v červnu 2013 převzal nad bankou plnou kontrolu. Od roku 2008 nebyly vyplaceny žádné dividendy v hotovosti.
(122)
V únoru 2012 banka nabídla, že od soukromých investorů koupí zpět hybridní nástroje za cenu v rozmezí od 40 % do 50 % jejich nominální hodnoty. Tato cena zpětného odkupu byla určena na základě tržní hodnoty nástrojů a obsahovala prémii nepřevyšující deset procentních bodů, která byla přidána s cílem motivovat investory k účasti na zpětném odkupu. Byla přijata nabídka na téměř 50 % celkové nominální hodnoty nástrojů, a banka tak měla po zohlednění nákladů na transakci zisk 248 milionů EUR (89).
(123)
V květnu 2013 banka oznámila další řízení závazků. Banka nabídla držitelům dluhu příležitost přeměnit jejich cenné papíry nižší úrovně Tier 1 a Tier 2 s nesplacenou částkou 662 milionů EUR na kmenové akcie za jejich nominální hodnotu. Cena přeměny byla stanovena tak, aby se rovnala upisovací ceně, kterou zaplatil fond HFSF při jarní rekapitalizaci v roce 2013 (90). Míra přijetí byla 48 %. Jelikož držitelé dluhopisů nižší úrovně Tier 1 a nižší úrovně Tier 2 převedli své cenné papíry na nižší podřízené nástroje bez hotovostní platby, získaný kapitál dosáhl částky 317 milionů EUR.
(124)
V důsledku dvou zpětných odkupů klesl souhrn podřízeného a hybridního dluhu z 1 045 milionů EUR k 31. prosinci 2011 na 283 milionů EUR k 31. prosinci 2013 (91).
2.5 ZÁVAZKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ
(125)
Řecko se zavázalo, že banka a její přidružené společnosti provedou plán restrukturalizace, který byl předložen 16. dubna 2014, a poskytlo další závazky ohledně provádění plánu restrukturalizace („závazky“). Závazky, jejichž výčet je uveden v příloze, jsou shrnuty v tomto oddíle.
(126)
Zaprvé, Řecko se zavázalo, že banka provede restrukturalizaci svých komerčních činností v Řecku, a stanovilo maximální počet poboček a zaměstnanců, jakož i maximální částku celkových nákladů, jichž je třeba dosáhnout do 31. prosince 2017 (92).
(127)
Řecko se rovněž zavázalo, že banka do 31. prosince 2017 sníží náklady na vklady přijaté v Řecku a dodrží maximální poměr čistých úvěrů k vkladům (93).
(128)
Pokud jde o zahraniční dceřiné společnosti banky, Řecko se zavázalo, že banka nebude poskytovat dodatečnou kapitálovou podporu, pokud nebudou splněny předem stanovené podmínky. Řecko se také zavázalo, že banka do 30. června 2018 výrazně omezí finanční páky u svých mezinárodních aktiv (94).
(129)
Řecko se zavázalo, že banka odprodá své pojišťovací činnosti, svoji realitní dceřinou společnost a řadu cenných papírů a že sníží velikost svého soukromého kapitálového portfolia. Kromě toho banka až na omezené výjimky nebude kupovat cenné papíry neinvestičního stupně (95).
(130)
Řecko poskytlo řadu závazků týkajících se řízení banky. Zavázalo se, že omezí odměny zaměstnanců a vedoucích pracovníků banky, že banku přiměje, aby dodržovala řecké právní předpisy o správě a řízení společností a zavedla účinnou a odpovídající organizační strukturu (96).
(131)
Řecko se rovněž zavázalo, že banka posílí svoji úvěrovou politiku, aby v jakékoli fázi úvěrového procesu zabránila diskriminaci a zaručila, že rozhodnutí o poskytnutí a restrukturalizaci úvěrů směřují k maximalizaci ziskovosti banky. Řecko se zavázalo, že banka zlepší sledování úvěrového rizika, jakož i restrukturalizaci úvěrů (97).
(132)
Řada závazků se týká operací banky s vypůjčovateli ve spojení. Tyto závazky mají zaručit, že se banka při poskytování a restrukturalizaci půjček zaměstnancům, vedoucím pracovníkům a akcionářům, jakož i veřejným subjektům, politickým stranám a mediálním společnostem neodchýlí od obezřetných bankovních postupů (98).
(133)
Na závěr se Řecko zavázalo, že na banku uvalí další omezení, např. zákaz kuponů a dividend, zákaz akvizic a zákaz reklamy (99).
(134)
Tyto závazky budou do 31. prosince 2018 sledovány kontrolním správcem.
(135)
Jelikož fond HFSH zajišťuje stávající kapitálové navýšení banky, Řecko v rámci stávajícího kapitálového navýšení banky poskytlo samostatný závazek, že provede opatření stanovená v článku 6a zákona o fondu HFSF ve znění ze dne 30. března 2014, podle nějž se má zbývající částka nedostatku kapitálu úvěrové instituce předtím, než fond HFSF provede kapitálovou injekci, podle potřeby přidělit držitelům kapitálových nástrojů a dalších podřízených závazků této instituce.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍCH VYŠETŘOVACÍCH ŘÍZENÍ
3.1 DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ V SOUVISLOSTI S PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACÍ
(136)
Dne 27. července 2012 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, aby ověřila, zda byly splněny podmínky sdělení o bankovnictví z roku 2008 (100), pokud jde o vhodnost, nezbytnost a přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, kterou fond HFSF provedl ve prospěch banky (opatření B1).
(137)
Pokud jde o vhodnost opatření, vzhledem k tomu, že podpora byla poskytnuta poté, co byla provedena předběžná rekapitalizace a poskytnuta podpora v oblasti likvidity, a s ohledem na dlouhé období záchrany Komise pochybuje o tom, zda banka provedla všechny možné kroky, aby zabránila tomu, že v budoucnosti bude potřebovat podporu (101). Kromě toho Komisi nebylo jasné, kdo bude banku kontrolovat, až bude první překlenovací rekapitalizace nahrazena rekapitalizací trvalou (102), neboť banka by se mohla dostat buď pod kontrolu státu, nebo menšinových soukromých vlastníků. Komise podotkla, že by ráda zajistila, aby se kvalita řízení banky, a zejména její proces poskytování půjček v žádném případě nezhoršily.
(138)
Pokud jde o nezbytnost první překlenovací rekapitalizace, v 66. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise zpochybnila, zda byly provedeny všechny možné kroky, aby se zabránilo tomu, že banka v budoucnosti bude potřebovat podporu. Jelikož navíc byla doba trvání překlenovací rekapitalizace nejistá, Komise nemohla s určitostí stanovit, zda je tato rekapitalizace dostačující a zda vyhovuje zásadám týkajícím se protiplnění a sdílení zátěže podle pravidel státní podpory. Navíc vzhledem k tomu, že v době, kdy bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, nebyly známy podmínky přeměny první překlenovací rekapitalizace na rekapitalizaci trvalou, Komise tyto podmínky nemohla posoudit.
(139)
Pokud jde o přiměřenost opatření, Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda jsou ochranná opatření (zákaz reklamy, zákaz kuponů a dividend, zákaz kupní opce a zákaz zpětného odkupu popsané v 71. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou) ve vztahu k první překlenovací rekapitalizaci dostačující. Kromě toho Komise v 72. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou uvedla, že narušení hospodářské soutěže mohla být způsobena neexistencí pravidel, což fondu HFSF znemožnilo koordinovat všechny čtyři největší řecké banky (jmenovitě skupinu Eurobank, banky Alpha, NBG a Piraeus), a neexistencí odpovídajících ochranných opatření, aby se těmto bankám zabránilo ve sdílení obchodně citlivých informací. Komise proto navrhla, aby byl jmenován kontrolní správce, který bude v bance fyzicky přítomen.
3.2 DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ SE SPOLEČNOSTÍ NEA PROTON BANK
(140)
Dne 26. července 2012 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, aby ověřila, zda zásah ve výši 1 122 milionů EUR v rámci programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF (opatření NP1), kapitálový vklad ve výši 250 milionů EUR poskytnutý fondem HFSF a kapitálové vklady dosahující souhrnné výše 300 milionů EUR (opatření NP2), které fond HFSF poskytl bance Nea Proton, splňují obecná kritéria slučitelnosti a požadavky sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci (103) a sdělení o restrukturalizaci (104) (obnovení dlouhodobé životaschopnosti, sdílení zátěže a omezení podpory na nezbytné minimum a omezení narušování hospodářské soutěže).
(141)
Pokud jde o vhodnost opatření, Komise prohlásila, že uvedená opatření jsou vhodná jako podpora na záchranu.
(142)
Pokud jde o nezbytnost opatření, Komise poznamenala, že zásah v rámci programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF byl nutný jak z hlediska částky, tak formy, zatímco kapitálové vklady provedené fondem HFSF byly nezbytné pouze z hlediska formy. Pokud však jde o výši kapitálových vkladů provedených fondem HFSF, Komise v 59. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton vyjádřila pochybnosti o tom, zda bude banka Nea Proton schopna samostatně obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost a zda je samostatná restrukturalizace nejlevnější dostupnou možností. Kromě toho Komise v 60. a 61. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton uvedla, že neschopnost banky Nea Proton poskytnout dostatečné protiplnění za rekapitalizaci ze strany fondu HFSF vzbuzuje pochybnosti o tom, zda jde o v zásadě zdravou banku, a tudíž vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace.
(143)
Pokud jde o přiměřenost opatření, Komise měla za to, že jsou přiměřená jako podpora na záchranu.
(144)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Nea Proton, Komise v 65. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton vyjádřila pochybnosti o tom, zda tato banka může samostatně dosáhnout životaschopnosti.
(145)
Komise pochybovala o tom, že je navržená restrukturalizace dostačující ve srovnání s hloubkou restrukturalizace, která je požadována kvůli nedostatečnému protiplnění.
3.3 DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ S BANKOU NEW TT
(146)
Dne 6. května 2013 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, aby ověřila, zda financování ve výši 4,1 miliardy EUR na pokrytí mezery ve financování v důsledku převodu činností z banky TT na banku New TT (opatření NTT1), kapitálový vklad ve výši 500 milionů EUR poskytnutý fondem HFSF bance New TT (opatření NTT2), kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR pro banku TT ve formě preferenčních akcií v rámci režimu podpor pro řecké banky (opatření TT) a zásah ve výši 0,68 miliardy EUR v rámci programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF ve prospěch aktiv banky T, která byla převedena na banku TT (opatření T), splňují obecná kritéria slučitelnosti a požadavky sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o restrukturalizaci (obnovení dlouhodobé životaschopnosti, sdílení zátěže a omezení podpory na nezbytné minimum a omezení narušování hospodářské soutěže).
(147)
Komise měla za to, že obě opatření, tedy NTT2 a NTT1, jsou v podobě podpory na záchranu vhodná a nezbytná. Pokud jde o nezbytnost opatření NTT2 z hlediska částky, Komise vyjádřila pochybnosti o dlouhodobé samostatné životaschopnosti banky New TT a měla za to, že samostatná restrukturalizace nemusí nutně být jedinou a nejlevnější dostupnou možností (105). Pokud jde o protiplnění u obou opatření, Komise uvedla, že pokrytí mezery ve financování představuje konečné náklady bez vyrovnání budoucích příjmů, což vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace (106).
(148)
Pokud jde o přiměřenost obou opatření, Komise se domnívala, že opatření NTT2 a NTT1 jsou vhodná jako podpora na záchranu v krátkodobém výhledu, ale v 79. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT vyžadovala, aby byla urychleně provedena opatření, která by omezila nepříznivé vedlejší účinky.
(149)
Pokud jde o slučitelnost opatření T, Komise již toto opatření dne 16. května 2012 v rozhodnutí o řešení krizové situace banky T („rozhodnutí o bance T“) (107) dočasně schválila jako podporu na záchranu, nemohla však s konečnou platností schválit podporu ve prospěch činností banky T, které byly převedeny na banku TT. Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT (108) prodloužila schválení opatření jako podpory na záchranu do doby, než přijme konečné rozhodnutí o aktualizované verzi plánu restrukturalizace banky TT.
(150)
Pokud jde o slučitelnost uvedených opatření se sdělením o restrukturalizaci, Komise pochybovala o tom, zda je banka New TT schopna samostatně obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost. Tento skeptický postoj pramenil z omezeného počtu navržených opatření, která hodlala banka New TT přijmout, aby v budoucnosti vytvořila zisky, z nejistoty ohledně programu pro dobrovolný odchod do důchodu, pokud jde o jeho načasování a míru přijetí mezi zaměstnanci, z neexistence dalších opatření ke snížení nákladů na zaměstnance, neexistence opatření pro racionalizaci sítě poboček po získání banky T a průvodní neschopnosti využít potenciální součinnosti (109).
(151)
V 90. a 91. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT Komise vyjádřila obavy, zda bude možné provést ambiciózní snížení úrokových rozpětí u stávajících vkladů a navýšení úvěrových marží u nových úvěrů, aniž by banka New TT ztratila značný počet klientů a aniž by musela poskytovat rizikové úvěry. Kromě toho Komise pochybovala o tom, že banka New TT zdvojnásobí své portfolio podnikových úvěrů podle plánu a zda vzhledem k nedostatku odborných zkušeností bude schopna dosáhnout plánovaného tempa růstu čistého příjmu z úroků.
(152)
Proto Komise v 95. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou TT vyjádřila názor, že opětovné začlenění banky TT do větší životaschopné finanční společnosti zvýší naději banky New TT na životaschopnost, neboť jí umožní racionalizovat náklady, znovu stanovit ceny vkladů a nových úvěrů a nabízet širší škálu produktů.
(153)
Jelikož banka New TT převzala ekonomické činnosti, které byly dříve prováděny v bance TT, včetně činností banky T, Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, které se týkalo otázky, zda opatření T a TT nabízejí dlouhodobé řešení z hlediska životaschopnosti banky New TT, a vyzvala zúčastněné strany, aby předložily připomínky.
(154)
Pokud jde o sdílení zátěže, Komise měla za to, že samostatná restrukturalizace zvyšuje náklady na restrukturalizaci, a tudíž pochybovala o tom, že je státní podpora omezena na minimum. Kromě toho Komise poznamenala, že navzdory skutečnosti, že bylo dosaženo dostačujícího sdílení zátěže akcionáři a držiteli podřízeného dluhu, což pravděpodobně představovalo dosažitelné maximum, neexistence protiplnění vyvolala potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže. Komise rovněž zaznamenala, že nižší protiplnění je odůvodněno skutečností, že velká část vzniklých ztát pochází z prominutí dluhu ve prospěch státu (110).
(155)
Pokud jde o narušování hospodářské soutěže, Komise poznamenala, že obrovská částka podpory, kterou obdržela banka TT a převedené činnosti banky T, a nedostatečné protiplnění jsou podnětem k hloubkové restrukturalizaci a k omezení tržní přítomnosti banky New TT. Kromě toho, zatímco ztráty pocházely především z držení dluhopisů ŘSDL, Komise konstatovala, že banka TT držela v poměru ke své velikosti mnohem více řeckých státních dluhopisů než ostatní řecké banky, a měla za to, že je to projevem nepřiměřeného riskování (111). Na závěr Komise poznamenala, že ačkoli banka New TT zůstává na trhu téměř stejnou měrou jako předtím banka TT, narušování hospodářské soutěže je vzhledem k poměrně malé velikosti a neexistenci zahraničních činností banky New TT omezené. Komise však vyjádřila pochybnosti o tom, zda byla přijata dostatečná opatření k omezení neoprávněného narušování hospodářské soutěže, a zastávala názor, že možná bude nutné zavést zákaz cenového vedení a další opatření týkající se změn v jednání (112).
4. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
PŘIPOMÍNKY JEDNÉ ŘECKÉ BANKY
(156)
Dne 3. ledna 2013 Komise od jedné řecké banky obdržela připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Eurobank. Tato řecká banka vyjádřila názor, že rekapitalizace řeckých bank fondem HFSF v zásadě představuje vítaný krok směrem ke zdravějšímu a životaschopnějšímu bankovnímu systému a vůči rekapitalizaci Eurobanky nevznesla žádné námitky.
(157)
Ačkoli tato banka vyjádřila svoji naprostou podporu myšlence rekapitalizace řeckých bank fondem HFSF, vysvětlila, že očekává,, že rekapitalizace provedená fondem HFSF bude za obdobných podmínek otevřena všem bankám, které působí v Řecku, aby se minimalizovalo narušování hospodářské soutěže a zabránilo diskriminaci,
5. PŘIPOMÍNKY ŘECKA K FORMÁLNÍM VYŠETŘOVACÍM ŘÍZENÍM
5.1 PŘIPOMÍNKY ŘECKA K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
(158)
Dne 5. září 2012 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, které vypracovala Řecká banka a fond HFSF.
5.1.1 Připomínky vypracované Řeckou bankou
(159)
Pokud jde o vhodnost první překlenovací rekapitalizace, Řecká banka poznamenala, že objem kapitálu ve výši 18 miliard EUR, kterým fond HFSF v květnu 2012 rekapitalizoval čtyři největší řecké banky, byl nižší než konečná částka nutná k tomu, aby tyto banky do června 2012 postupně dosáhly poměru kmenového kapitálu Tier 1 na úrovni 10 % a poměru kmenového kapitálu Tier 1 na úrovni 7 %, který byl stanoven v rámci tříletého nepříznivého zátěžového scénáře, a aby si tyto poměry udržely. Rovněž podotkla, že první překlenovací rekapitalizace je dočasná, neboť proces rekapitalizace bude dokončen navýšením základního kapitálu zmíněných čtyř bank.
(160)
Řecká banka také konstatovala, že rekapitalizace největších řeckých bank je součástí dlouhodobější restrukturalizace řeckého bankovnictví. Podotkla, že pokud banka zůstává v soukromých rukou, její vedení pravděpodobně zůstane beze změn, zatímco pokud se vlastníkem banky stane stát (tedy fond HFSF), může fond HFSF jmenovat nové vedení, které bude v každém případě posouzeno Řeckou bankou. Řecká banka poznamenala, že průběžně posuzuje rámec pro správu a řízení společnosti, přiměřenost řízení a rizikový profil banky, aby zaručila, že nedochází k nadměrnému riskování. Rovněž podotkla, že fond HFSF již jmenoval zástupce do správní rady rekapitalizovaných bank.
(161)
Pokud jde o nezbytnost první překlenovací rekapitalizace, Řecká banka konstatovala, že rekapitalizace banky byla omezená, aby se zaručilo splnění tehdejších použitelných minimálních kapitálových požadavků (8 %). Rovněž uvedla, že dlouhé období před rekapitalizacemi bylo způsobeno prudkým zhoršením podmínek pro činnost bank v Řecku a dopadem programu PSI, složitostí celého projektu a potřebou maximalizovat zapojení soukromých investorů do navyšování základního kapitálu.
(162)
Pokud jde o přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, Řecká banka podotkla, že úplné provedení plánu restrukturalizace, který má být předložen Komisi, je zajištěno skutečností, že hlasovací práva fondu HFSF budou pozastavena mimo jiné v případě, že dojde k výraznému porušení plánu restrukturalizace. Řecká banka také konstatovala, že obtíže banky nebyly způsobeny ani tím, že vedení banky podcenilo rizika, ani agresivním obchodním jednáním.
5.1.2 Připomínky vypracované fondem HFSF
(163)
Pokud jde o vhodnost první překlenovací rekapitalizace, fond HFSF k otázce potenciálního státního zásahu v případě, že stát prostřednictvím fondu HFSF poskytne vysoké částky státní podpory a fond HFSF má plná hlasovací práva, poznamenal, že banky, které financuje, nejsou považovány za veřejné subjekty nebo za subjekty pod státní kontrolou a že státem nebudou kontrolovány ani poté, co je fond HFSF trvale rekapitalizuje. Fond HFSF poznamenal, že jde o zcela nezávislý subjekt soukromého práva, který se rozhoduje samostatně. Nepodléhá státní kontrole podle čl. 16C odst. 2 zákona o fondu HFSF, podle nějž úvěrové instituce, jimž fond HFSF poskytl kapitálovou podporu, nejsou součástí širšího veřejného sektoru. Rovněž poukázal na správní strukturu fondu HFSF.
(164)
Pokud jde o zásah fondu HFSF do vedení banky, fond HFSF poznamenal, že bude respektovat samostatnost banky a nebude zasahovat do jejího denního řízení, protože jeho úloha je omezena hranicemi stanovenými zákonem o fondu HFSF. Prohlásil, že nedojde ke státnímu zásahu ani koordinaci a že rozhodnutí banky o úvěrovém procesu (mimo jiné o zajištění, stanovení cen a platební schopnosti vypůjčovatelů) budou přijímána na základě obchodních kritérií.
(165)
Fond HFSF poukázal na to, že zákon o fondu HFSF a dohoda o předběžném upsání stanoví vhodná ochranná opatření, aby se stávajícím soukromým akcionářům zabránilo v nadměrném riskování. Poukázal na různé prvky, např. na to, že i) fond HFSF jmenuje zástupce jako nezávislé nevýkonné členy správní rady banky a že tito zástupci jsou přítomni ve výborech, ii) fond HFSF provádí v bance hloubkovou kontrolu a iii) že po konečné rekapitalizaci budou hlasovací práva fondu HFSF omezena pouze do doby, než banka splní podmínky plánu restrukturalizace.
(166)
Pokud jde o nezbytnost první překlenovací rekapitalizace, a zejména o úroveň protiplnění za podporu, fond HFSF konstatoval, že protiplnění bylo dohodnuto se zástupci Komise, banky ECB a MMF. Tato dohodnutá úroveň zohledňovala skutečnost, že první překlenovací rekapitalizace bude do 30. září 2012 přeměněna na rekapitalizaci trvalou, přičemž tato lhůta byla stanovena v březnu 2012 v Memorandu o hospodářské a finanční politice mezi Komisí, ECB a MMF a Řeckem.
(167)
Pokud jde o přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, HFSF podotkl, že opatření, která přijal, například opatření popsaná v 165. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, představují vzhledem k velkým částkám obdržené podpory a dlouhému období záchrany dostatečná ochranná opatření. Kromě toho fond HFSF prohlásil, že jsou zavedena odpovídající opatření, aby se zaručilo, že si banky, v nichž má fond HFSF podíl, navzájem nevyměňují obchodně citlivé informace. Tato opatření zahrnují jmenování různých zástupců fondu HFSF do těchto bank, mandáty přidělené těmto zástupcům, které konkrétně brání toku informací od jednoho zástupce k druhému, a jasné interní pokyny, aby tito úředníci nepředávali bankám obchodně citlivé informace. Kromě toho fond HFSF uvedl, že nevykonává svá práva ve vztahu k bankám způsobem, který by mohl zabránit účinné hospodářské soutěži nebo tuto soutěž omezovat, narušovat či výrazně oslabovat. Na závěr fond HFSF poukázal na to, že členové jeho správní rady a jeho zaměstnanci podléhají přísným pravidlům důvěrnosti a povinnostem při správě cizího majetku a jsou, pokud jde o jeho záležitosti, vázáni ustanoveními o profesním tajemství.
5.2 PŘIPOMÍNKY ŘECKA K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ S BANKOU NEA PROTON
(168)
Dne 5. září 2012 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, které vypracovala Řecká banka a fond HFSF.
5.2.1 Připomínky vypracované Řeckou bankou
(169)
Řecká banka konstatovala, že banka Nea Proton by jako dočasná úvěrová instituce vlastněná fondem HFSF nemohla sama předložit dlouhodobější podnikatelský plán. Kromě toho Řecká banka podotkla, že bedlivě sleduje provádění obchodního plánu, který pro banku Nea Proton připravil fond HFSF a který byl předložen Komisi, aby se zaručilo, že bude možné banku Nea Proton prodat ve lhůtě stanovené zákonem.
(170)
Pokud jde o tempo růstu ziskovosti, Řecká banka podotkla, že k největší části růstu podle očekávání dojde v roce 2013 (kdy měl čistý příjem z úroků podle očekávání vzrůst na 55,3 milionů EUR ve srovnání s 22,7 miliony EUR v roce 2012), a to především v důsledku snížení celkových úrokových nákladů, a tento růst bude výsledkem dvou faktorů: přesunu termínovaných vkladů, které dříve byly velmi výnosné za lepších podmínek, a snížení celkové nesplacené částky vkladů v první polovině roku 2012 o 30 %. Kromě toho Řecká banka zdůraznila, že od roku 2013 již údaje o čistém příjmu z úroků nebudou tolik kolísat a nebudou důvodem k pochybnostem o tom, že je banka Nea Proton schopna splnit cíl.
5.2.2 Připomínky vypracované fondem HFSF
(171)
Pokud jde o nezbytnost opatření ve prospěch banky Nea Proton, fond HFSF konstatoval, že příslušným orgánem, který rozhoduje o opatřeních týkajících se řešení problémů bank, je Řecká banka a že fond HFSF provedl vklad minimálního kapitálu, který byl nutný pro regulační účely.
(172)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Nea Proton, fond HFSF poukázal na řešení krizové situace, v jehož rámci musel HFSF prodat banku Nea Proton do dvou let, a souhlasil s Komisí, že banka Nea Proton by mohla být součástí většího a životaschopného subjektu. Ačkoli plán restrukturalizace banky Nea Proton byl založen na „samostatném“ modelu, fond HFSF vysvětlil, že cílem bylo usnadnit prodej této banky zvýšením její atraktivity pro investory a zlepšením jejích finančních výsledků. Fond HFSF vyjádřil názor, že kapitálové vklady nejen umožnily bance Nea Proton dodržet minimální poměr kapitálové přiměřenosti, ale také zlepšily její finanční pozici a atraktivitu pro budoucí fúzi s jinými menšími bankami. Fond HFSF rovněž poznamenal, že dodatečná kapitálové injekce byla nutná k pokrytí ztrát ze znehodnocení v souvislosti s programem PSI a rostoucími poplatky za poskytování úvěrů.
(173)
Fond HFSF konstatoval, že banka Nea Proton zlepšila své náklady financování a loajalitu vkladů. Závislost banky Nea Proton na Eurosystému se v roce 2012 zmenšila a banka zlepšila svoji likvidní pozici. Dodatečná kapitálová injekce jí pomohla snížit úrokové sazby u vkladů a zlepšit rozpětí úrokové sazby. Banka Nea Proton již znovu stanovila cenu některých úvěrových portfolií, přičemž použila stanovení cen na základě rizik s úrokovými sazbami, které výrazně převyšovaly náklady financování. Kromě toho by k plánovanému tempu růstu čistých příjmů z úroků došlo souběžně s konzervativním rozšířením v tržním segmentu zaměřeném na společnosti a zvýšením kvality portfolia.
(174)
Fond HFSF konstatoval, že v roce 2012 banka Nea Proton výrazně snížila své provozní náklady, že její jediné dvě dceřiné společnosti ukončily svoji činnost, že byla výrazně omezena její účast v pojišťovnách a že bude ukončeno její obchodování na vlastní účet.
(175)
Na závěr fond HFSF podotkl, že bude omezeno narušování hospodářské soutěže, a to vzhledem k malému podílu banky Nea Proton na celkových bankovních aktivech v Řecku a ke skutečnosti, že banka neuvažuje o agresivním přijímání vkladů.
5.3 PŘIPOMÍNKY ŘECKA K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ S BANKOU NEW TT
(176)
Dne 19. července 2013 předložilo ministerstvo financí připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT.
(177)
Pokud jde o nezbytnost opatření NTT1, ministerstvo financí doplnilo, že přesná hodnota aktiv a závazků, které byly převedeny na banku New TT, byla v souladu s čl. 63E odst. 6 zákona č. 3601/2007 definována na základě zprávy externích auditorů.
(178)
Pokud jde o nezbytnost opatření NTT2, ministerstvo financí konstatovalo, že Druhý program hospodářské korekce pro Řecko (druhá revize-květen 2012) vyžadoval, aby banka New TT byla do 15. července 2013 prodána třetí straně.
(179)
Pokud jde o protiplnění za opatření NTT1 a NTT2, ministerstvo financí uvedlo, že fond HFSF, který do 31. prosince 2013 vyplňuje mezeru ve financování místo fondu HDIGF, získává v případě likvidace aktiv, která zůstala ve vlastnictví banky TT, přednostní nárok před jinými nezajištěnými věřiteli a že před nárok fondu HFSF lze zařadit pouze nároky zaměstnanců na obdržení 50 % jejich vyrovnání. Proto konstatovalo, že výsledek likvidace zmíněných aktiv využije především fond HFSF, čímž se sníží náklady státu.
(180)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky New TT, ministerstvo financí uvedlo, že tato banka musela být jako dočasná uvěrová instituce v souladu s článkem 63E zákona č. 3601/2007 prodána do dvou let od založení. Prodej banky New TT bude v souladu s Memorandem o hospodářské a finanční politice z května 2013 dokončen do 15. července 2013, čímž se zaručí dlouhodobá životaschopnost jejích činností.
6. POSOUZENÍ PODPORY TÝKAJÍCÍ SE ZÍSKANÝCH PODNIKŮ
6.1 POSOUZENÍ PODPORY TÝKAJÍCÍ SE BANKY NEA PROTON
6.1.1 Existence a částka podpory
(181)
Komise musí stanovit existenci státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Podle uvedeného ustanovení je státní podporou každá podpora poskytovaná v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, která narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
6.1.1.1 Existence podpory v opatřeních poskytnutých v rámci režimu podpor pro řecké banky (opatření Pr1, Pr2 a Pr3)
(182)
Kapitálový vklad ve výši 80 milionů EUR, který řecký stát v květnu 2009 poskytl bance Proton (opatření Pr1), řecké státní cenné papíry v hodnotě 78 milionů EUR získané bankou Proton v dubnu 2009 (opatření Pr2) a státní záruka, která byla bance Proton poskytnuta v červenci 2010 za vydané dluhopisy v nominální hodnotě 149,4 milionů EUR (opatření Pr3), byly poskytnuty v rámci režimu podpor pro řecké banky (113). V rozhodnutí o schválení uvedeného režimu Komise dospěla k závěru, že opatření poskytnutá v rámci režimu představují státní podporu.
(183)
Podle závěru vyvozeného v 38. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton převezme banka Nea Proton ekonomické činnosti banky Proton. Opatření Pr1, Pr2 a Pr3 byla pro banku Nea Proton přínosná, neboť přispěla ke stabilizaci a pokračování ekonomických činností, které na ni byly převedeny a které by jinak ustaly. Proto má Komise za to, že opatření byla přínosná pro ekonomické činnosti převedené na banku Nea Proton.
6.1.1.2 Existence podpory při pokrytí mezery ve financování banky Nea Proton (opatření NP1)
(184)
V 31. až 37. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton již Komise stanovila, že opatření NP1, tedy zásah v rámci programu pro řešení problémů bank fondů HDIGF a HFSF s cílem pokrýt mezeru ve financování, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Ve 38. bodě odůvodnění téhož rozhodnutí Komise měla za to, že banka Nea Proton je ekonomickým příjemcem uvedeného opatření, neboť přejímá ekonomickou činnost banky Proton, která díky obdržené podpoře nadále existuje.
6.1.1.3 Existence podpory při vkladu počátečního základního kapitálu poskytnutém fondem HFSF a vkladu dodatečného základního kapitálu poskytnutém fondem HFSF v roce 2012 (opatření NP2)
(185)
V 41. až 43. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton již Komise stanovila, že kapitálový vklad fondu HFSF ve výši 250 milionů EUR a dodatečný kapitálový vklad plánovaný v době přijetí rozhodnutí, které dosáhly celkové částky 300 milionů EUR, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, z možného dodatečného kapitálu ve výši 300 milionů EUR fond HFSF nakonec v roce 2012 přispěl dodatečnou částkou 265 milionů EUR, a celková podpora na rekapitalizaci tak v letech 2011 a 2012 dosáhla částky 515 milionů EUR (opatření NP2).
6.1.1.4 Existence podpory při kapitálovém vkladu, který poskytl fond HFSF bance Nea Proton před jejím prodejem bance (NP3)
(186)
Komise má za to, že kapitálový vklad, který fond HFSF poskytl bance Nea Proton před jejím prodejem bance a která dosáhla částky 395 milionů EUR, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(187)
Kapitálový vklad poskytl fond HFSF, tedy subjekt zřízený a financovaný Řeckem za účelem podpory bank, a vklad tudíž byl proveden za využití státních zdrojů. Kromě toho je opatření svoji povahou selektivní, jelikož kapitálový vklad je přínosný pouze pro banku Nea Proton.
(188)
Kromě toho zásah poskytuje bance Nea Proton jednoznačnou výhodu, neboť jí umožňuje, aby pokračovala ve svých bankovních činnostech. Bez kapitálové injekce by banka Nea Proton byla vyhlásila úpadek, neboť měla hluboce záporný kapitál. Za těchto okolností by bývalo nebylo možné banku Nea Proton prodat a začlenit ji do většího subjektu. Kromě toho tato rekapitalizace nesplňuje zásadu tržního investora. Naopak, rekapitalizace ve výši 395 milionů EUR umožnila prodat banku Nea Proton za cenu jednoho eura. Soukromý investor by se rozhodl rekapitalizaci neprovést a nechal by banku Nea Proton vyhlásit úpadek, čímž by ušetřil 395 milionů EUR.
(189)
Banka Nea Proton soutěží s jinými bankami včetně dceřiných společností zahraničních bank, které působí v Řecku nebo by mohly mít zájem o vstup na řecký trh. Proto kapitálová injekce ovlivňuje obchod mezi členskými státy a může narušit hospodářskou soutěž.
(190)
Komise tudíž dospěla k závěru, že kapitálový vklad do banky Nea Proton ve výši 395 milionů EUR představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Příjemce opatření NP3
(191)
Jak již bylo vysvětleno v 188. bodě odůvodnění, Komise považuje banku Nea Proton za příjemce kapitálového vkladu ve výši 395 milionů EUR, neboť jí podpora umožnila pokračovat v ekonomických činnostech v rámci banky.
(192)
Pokud jde o to, zda prodej banky Nea Proton představuje státní podporu ve prospěch banky, je třeba, aby Komise v souladu s bodem 49 sdělení o bankovnictví z roku 2008 posoudila, zda jsou splněny určité požadavky. Musí posoudit: i) zda byl postup prodeje otevřený a nediskriminační; ii) zda se prodej uskutečnil za tržních podmínek; a iii) zda finanční instituce nebo vláda stanovily co nejvyšší prodejní cenu majetku a závazků.
(193)
Banka získala akcie v bance Nea Proton, jelikož v rámci nediskriminačního nabídkového řízení, které bylo otevřené jiným bankám a finančním institucím, předložila jedinou platnou nabídku. Finanční poradce fondu HFSF se obrátil na řadu bank, finančních institucí a sponzorů a pouze čtyři z nich dali najevo, že mají zájem získat banku Nea Proton, a pouze dva z těchto subjektů, banka a hedgeový fond (114), předložily konečné nabídky. Nabídka banky byla jedinou, která vyhovovala průvodnímu dopisu HFSF.
(194)
Vzhledem k tomu, že se finanční poradce obrátil na velký počet bank a předem stanovil požadavky a časový rámec, které musely nabídky splňovat, aby byly platné, má Komise za to, že nabídkové řízení bylo otevřené a nediskriminační. Komise tudíž dospěla k závěru, že na základě nabídkového řízení může vyloučit přítomnost podpory ve prospěch kupujícího.
(195)
Banka zaplatila jedno euro a fond HFSF se zavázal, že banku Nea Proton před prodejem rekapitalizuje. Tato záporná cena (tedy s ohledem na rekapitalizaci banky Nea Proton těsně před prodejem) nebrání tomu, aby prodejní cena odrážela tržní hodnotu podniku (115), neboť čistý vlastní kapitál banky Nea Proton byl jednoznačně záporný a podle očekávání měla banka nadále zaznamenávat ztráty. Komise nemá důvod domnívat se, že učiněná nabídka a zaplacená cena neodrážely tržní cenu podniku. V důsledku toho Komise v souladu s bodem 49 sdělení o bankovnictví z roku 2008, bodem 20 sdělení o restrukturalizaci a s vlastní rozhodovací praxí (116) dospěla k závěru, že daná prodejní cena byla tržní a že lze podporu ve prospěch banky vyloučit.
6.1.1.5 Závěr o existenci a celkové částce obdržené podpory
(196)
Na základě 182. až 190. bodu odůvodnění má Komise za to, že opatření Pr1, Pr2 a Pr3, NP1, NP2 a NP3 splňují podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy a představují státní podporu. Pokud jde o opatření Pr1, Pr2 a Pr3, Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že opatření přispěla k pokračování činností banky Proton, které byly později převedeny na banku Nea Proton, lze mít za to, že jsou rovněž přínosná pro banku Nea Proton, která tyto činnosti převzala. Jak je již uvedeno v 184. bodě odůvodnění, příjemcem opatření NP1 je banka Nea Proton, která převzala činnosti od banky Proton. Kromě toho je banka Nea Proton také příjemcem opatření NP2 a NP3.
(197)
Komise proto dospěla k závěru, že činnosti banky Nea Proton obdržely státní podporu ve formě kapitálové podpory ve výši 2 111,6 milionů EUR (opatření Pr1, NP1, NP2 a NP3), která doplnila státní záruky ve výši 149,4 milionů EUR (opatření Pr3) a řecké státní cenné papíry v hodnotě 78 milionů EUR (opatření Pr2), jak je shrnuto v tabulce 9.
Tabulka 9
Přehled celkové podpory obdržené bankami Proton a Nea Proton
Příjemce podpory
Opatření
Povaha podpory
Částka podpory (v milionech EUR)
Činnosti banky Proton
Pr1
Rekapitalizace
80
Činnosti banky Nea Proton
NP1
Financování mezery ve financování z PB na NPB
1 121,6
NP2
Rekapitalizace
515
NP3
Rekapitalizace
395
Celková poskytnutá kapitálová podpora
2 111,6
Příjemce podpory
Opatření
Povaha podpory
Činnosti banky Proton
Pr2
Úvěr ve formě dluhopisů
78
Pr3
Záruka
149,4
Celková poskytnutá podpora v oblasti likvidity
227,4
6.1.2 Právní základ pro posouzení slučitelnosti
(198)
Ustanovení č. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy zmocňuje Komisi, aby podpory považovala za slučitelné s vnitřním trhem, pokud mají „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(199)
Komise uznala, že světová finanční krize může být příčinou vážné poruchy v hospodářství členského státu a že opatření, která podporují banky, mohou takovou poruchu napravit. To potvrdilo také sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o restrukturalizaci. Komise se i nadále domnívá, že požadavky na schválení státní podpory podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy jsou splněny vzhledem k tomu, že opět vzniklo napětí na finančních trzích. Komise tento názor potvrdila přijetím sdělení o prodloužení z roku 2011 (117) a sdělení o bankovnictví z roku 2013 (118).
(200)
Pokud je o řecké hospodářství, Komise v rozhodnutích, jimiž schvaluje a prodlužuje režim podpor pro řecké banky, jakož i ve schváleních opatření státní podpory, kterou Řecko poskytlo jednotlivým bankám (119), uznala, že v řeckém hospodářství existuje hrozba vážné poruchy a že státní podpora bank je k odstranění této poruchy vhodná. Proto by právním základem pro posouzení opatření podpory měl být čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(201)
Aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti:
a) vhodnost: podpora musí být dobře cílená, aby mohla účinně dosáhnout cíle nápravy vážné poruchy v hospodářství; toho by nebylo dosaženo, pokud by opatření nebylo pro nápravu této poruchy vhodné;
b) nezbytnost: výše a podoba opatření podpory musí být nezbytné k dosažení cíle; proto se musí jednat o minimální částku, která je nezbytná k dosažení cíle, a opatření musí mít podobu, která je pro nápravu poruchy nejvhodnější;
c) přiměřenost:: kladné účinky opatření a narušení hospodářské soutěže je třeba náležitě vzájemně vyvážit a zajistit, aby bylo narušení omezeno na minimum nezbytné k dosažení cílů opatření.
(202)
Během finanční krize Komise vyvinula kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(203)
Sdělení o rekapitalizaci (120) stanoví další pokyny k úrovni protiplnění požadované u kapitálových injekcí ze strany státu.
(204)
Na závěr Komise ve sdělení o restrukturalizaci (121) vysvětlila, jak bude posuzovat plány restrukturalizace. Při posuzování plánu restrukturalizace banky podle sdělení o restrukturalizaci Komise zohlední všechna opatření uvedená v tabulce 7.
6.1.3 Posouzení slučitelnosti opatření podpory podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 a sdělení o rekapitalizaci
6.1.3.1 Slučitelnost opatření Pr1, Pr2 a Pr3 se sdělením o bankovnictví z roku 2008
(205)
Opatření Pr1, Pr2 a Pr3 byla poskytnuta v rámci režimu podpor pro řecké banky. Opatření, která zmíněný režim obsahuje, již byla posouzena a bylo shledáno, že jsou slučitelná s vnitřním trhem, a to v rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2008.
6.1.3.2 Slučitelnost opatření NP1 a NP2 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(206)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton schválila opatření NP1 a NP2 jako podporu na záchranu. Jak je však uvedeno v 142. bodě odůvodnění, Komise vyjádřila obavy, zda je částka opatření NP2 nezbytná a zda bude banka Nea Proton sama schopna obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost, a proto zpochybnila, zda je možnost samostatné obnovy nejlevnější dostupnou možností. Tyto obavy byly rozptýleny prodejem banky Nea Proton bance dne 15. července 2013. Jelikož banka Nea Proton byla bance prodána otevřeným, transparentním a nediskriminačním způsobem, je částka, kterou banka zaplatila, považována za tržní cenu. V důsledku toho byla částka vlastního kapitálu, kterou stát do banky před prodejem vložil, nezbytná, aby byl prodej úspěšný. S ohledem na plán restrukturalizace, který banka předložila Komisi, se začleněním banky Nea Proton do činností banky vyřeší otázky dlouhodobé životaschopnosti banky Nea Proton.
6.1.3.3 Slučitelnost opatření NP3 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
6.1.3.3.1 Vhodnost
(207)
Pokud jde o vhodnost opatření NP3, tedy kapitálové injekce ve výši 395 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Nea Proton předtím, než byla prodána bance, Komise se domnívá, že opatření je vhodné, protože pomohlo bance Nea Proton k tomu, aby pokračovala ve svých činnostech. Tyto činnosti by bez podpory fondu HFSF ustaly, protože banka Nea Proton měla v době prodeje bance záporný vlastní kapitál a nadále zaznamenávala ztráty. Žádná banka by banku Nea Proton nebyla koupila bez předchozí rekapitalizace. Opatření proto zaručuje, že je v Řecku zachována finanční stabilita. Na tomto základě Komise konstatuje, že opatření je vhodné jako podpora na záchranu.
6.1.3.3.2 Nezbytnost
(208)
Podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí být výše a podoba opatření podpory nezbytné k dosažení cíle. To znamená, že kapitálový vklad musí představovat minimum nezbytné k dosažení tohoto cíle.
(209)
Jak Řecká banka uvedla v dopise ze dne 19. července 2013, pokud by banka Nea Proton bývala vyhlásila úpadek, mohla tím vzniknout nákaza, která by bývala podnítila novou systémovou krizi a oslabila důvěru, která byla v poslední době v bankovním systému obnovena po dokončení procesu rekapitalizace. Komise se domnívá, že tyto prvky finanční stability podporují nezbytnost opatření NP3.
(210)
Pokud jde o rozsah zásahu, částka 395 milionů EUR byla určena prostřednictvím otevřeného a nediskriminačního nabídkového řízení. Banka dokončila hloubkovou kontrolu banky Nea Proton. Nabídka banky, která vyžadovala, aby banka Nea Proton byla dříve, než ji banka koupí, rekapitalizována, byla vypočtena tak, aby splňovala minimální kapitálový poměr ve výši 9 % a aby umožňovala vytvořit zásoby ve výši dodatečných 119 milionů EUR vzhledem k očekávaným dalším ztrátám z úvěrů a očekávaným ztrátám před zdaněním do roku 2016. Komise dospěla k závěru, že podpora ve výši 395 milionů EUR byla nezbytná.
(211)
Pokud jde o protiplnění za podporu, vzhledem k tomu, že prodejní cena je stanovena na jedno euro, fond HFSH nezíská zpět žádné finanční prostředky. Jeho příspěvek se podobá grantu. Jak je uvedeno v bodě 44 sdělení o rekapitalizaci, rekapitalizaci bez dostatečného protiplnění lze přijmout pouze v případě, že banky, jež se dostaly do problémů, nemohou žádné protiplnění zaplatit. Komise má za to, že to je případ banky Nea Proton. Neexistence protiplnění v souladu se sdělením o rekapitalizaci vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace.
(212)
Závěr tedy je, že opatření jako podpora na záchranu je jak svojí částkou, tak podobou nezbytné k omezení narušování řeckého bankovního systému a hospodářství jako celku.
6.1.3.3.3 Přiměřenost
(213)
Komise podotýká, že po fúzi formou převzetí banky Nea Proton bankou byly na banku převedeny ekonomické činnosti banky Nea Proton. Skutečnost, že podpora tyto ekonomické činnosti zachránila, by teoreticky mohla narušovat hospodářskou soutěž. Komise však poukazuje na malou velikost banky Nea Proton a na proces prodeje, v němž měli soutěžící možnost předložit nabídku na koupi banky Nea Proton. Ekonomické činnosti banky Nea Proton budou navíc ihned po převodu v plném rozsahu začleněny do banky a přestanou existovat jako samostatná ekonomická činnost nebo konkurent. Komise proto dospěla k závěru, že podpora nijak neoprávněně nenarušuje hospodářskou soutěž.
6.1.3.3.4 Závěr ohledně souladu opatření NP3 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o restrukturalizaci
(214)
Komise tudíž dospěla k závěru, že opatření NP3 je vhodné, nezbytné a vzhledem k hloubkové restrukturalizaci, která je pro banku, jež nyní obsahuje ekonomické činnosti banky Nea Proton, naplánována, přiměřené z hlediska zamýšleného cíle.
6.1.4 Slučitelnost opatření podpory se sdělením o restrukturalizaci
(215)
V 60., 61., 78. a 79. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, které se týká opatření NP1 a NP2, Komise poznamenala, že banka Nea Proton pravděpodobně nebude schopna poskytnout protiplnění za obdrženou státní podporu, a zdůraznila, že neexistence protiplnění vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace. V 211. bodě odůvodnění Komise v souvislosti s protiplněním za opatření NP3 poznamenala, že vzhledem k tomu, že prodejní cena banky Nea Proton je stanovena na jedno euro, fond HFSF nezíská zpět nic z 395 milionů EUR, které do banky vložil těsně před jejím prodejem (opatření NP3). Kromě toho Řecko zpětně nezíská nic z preferenčních akcií, které bance Nea Proton vydalo v květnu 2009, jelikož akciové pohledávky, které s nimi souvisely, byly ponechány v bance Proton, která vyhlásila úpadek. Komise proto dospěla k závěru, že neexistence protiplnění vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže.
6.1.4.1 Dlouhodobá životaschopnost činností banky Nea Proton prostřednictvím prodeje
(216)
Bod 21 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že pokud se banka v obtížích není schopna hodnověrně vrátit k dlouhodobé životaschopnosti, mělo by se uvažovat o její řádné likvidaci či dražbě. Členské státy proto mohou stimulovat odchod neživotaschopných aktérů z trhu a zároveň umožnit, aby se proces odchodu uskutečnil v přiměřeném časovém rámci, který zachovává finanční stabilitu.
(217)
V rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton Komise vyjádřila vážné pochybnosti o tom, zda je banka Nea Proton schopna sama obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost, a poukázala na synergické účinky, kterých by mohlo být dosaženo integrací této banky do většího finančního subjektu.
(218)
V tomto ohledu bod 17 sdělení o restrukturalizaci vysvětluje, že pokud je kupující podnik životaschopný a schopný převzetí banky ve špatném finančním stavu absorbovat, pak může prodej banky ve špatném finančním stavu jiné finanční instituci přispět k obnovení dlouhodobé životaschopnosti a napomoci obnovení důvěry na trhu. Kromě toho bylo v souladu s Memorandem o hospodářské a finanční politice nutné dosáhnout hlubší konsolidace bankovního sektoru a fond HFSF musel banku Nea Proton prodat do 15. července 2013.
(219)
Jak je uvedeno v oddíle 7.5.2, banku lze na základě jejího plánu restrukturalizace považovat za životaschopný subjekt. Proto je díky tomu, že činnosti banky Nea Proton byly převedeny na banku, možné zachovat jejich dlouhodobou životaschopnost. Kromě toho skutečnost, že banka Nea Proton je v plném rozsahu začleněna do banky a přestává existovat jako samostatný konkurent, představuje hloubkovou restrukturalizaci, která je nutná v důsledku nedostatečného protiplnění za státní podporu.
6.1.4.2 Vlastní příspěvek a sdílení zátěže
(220)
V rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda byly náklady na restrukturalizaci omezeny na minimum. Tyto pochybnosti vycházely ze zjištění, že banka Nea Proton se nedokáže sama vrátit k dlouhodobé životaschopnosti, aniž by jí přitom vznikly vysoké náklady. Začleněním banky Nea Proton do banky, tedy do většího subjektu s infrastrukturou IT a strukturou pro řízení rizik, jsou tyto obavy rozptýleny. Prodej bance přispívá k omezení nákladů na restrukturalizaci na minimum.
(221)
Pokud jde o příspěvek akcionářů a držitelů podřízeného dluhu k nákladům na restrukturalizaci, Komise již v 77. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton stanovila, že akcionáři a držitelé podřízeného dluhu nebyli převedeni do banky Nea Proton, ale zůstali v bance Proton, tedy v subjektu, který vyhlásil úpadek. Komise proto měla za to, že bylo zajištěno dostatečné sdílení zátěže mezi akcionáři a držiteli podřízeného dluhu.
6.1.4.3 Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže
(222)
Pokud jde o opatření, která mají omezit narušování hospodářské soutěže, bod 30 sdělení o restrukturalizaci stanoví: „Jako východisko pro posouzení, zda jsou taková opatření potřebná, považuje Komise velikost, rozsah a dosah činností, které by dotyčná banka vyvíjela při provádění hodnověrného plánu restrukturalizace. Povaha a forma takových opatření bude záležet na dvou kritériích: zaprvé na výši podpory a podmínkách a okolnostech, za kterých byla podpora udělena, a zadruhé na vlastnostech trhu či trhů, na kterých bude banka přijímající podporu působit.“
(223)
Pokud jde o částku obdržené podpory, Komise bere na vědomí částku celkové podpory obdržené ve formě kapitálu ve výši 2 111,6 milionů EUR (Pr1, NP1, NP2, NP3), která doplnila státní podporu v oblasti likvidity ve výši 149,4 milionů EUR (Pr3) a řecké státní cenné papíry ve výši 78 milionů EUR (Pr2). Opatření Pr1 odpovídalo v té době 4,6 % rizikově vážených aktiv banky Proton. Opatření NP1, tedy financování mezery ve financování v důsledku převodu činností z banky Proton na banku Nea Proton, odpovídalo přibližně 36 % rizikově vážených aktiv banky Proton na konci roku 2010 nebo 84 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton v době jejího založení. Vklad počátečního základního kapitálu, který fond HFSF poskytl bance Nea Proton a která byla součástí opatření NP2, odpovídala přibližně 18,8 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton v době jejího založení. Vklady dodatečného základního kapitálu, které byly součástí opatření NP2, odpovídaly přibližně 34,2 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton (na základě údajů k 31. prosinci 2012 (122)). Jak je uvedeno v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, opatření NP1 a NP2 představovala více než 50 % rizikově vážených aktiv banky Proton nebo více než 130 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton. Základní kapitálová injekce před prodejem bance, tedy opatření NP3, odpovídala přibližně 48,7 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton (na základě údajů k 31. květnu 2013). Tyto částky podpory v kombinaci s neexistencí protiplnění vybízejí k výraznému omezení přítomnosti příjemce podpory na trhu.
(224)
Pokud jde o trh, na němž banka Nea Proton provozovala svoji činnosti, Komise v 82. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton uvedla, že banka Proton je velmi malá (přibližně 1 % podílu na trhu z celkových aktiv řeckých bank), a proto jsou aktiva a závazky banky Proton, které byly převedeny na banku Nea Proton, ve srovnání s velikostí řeckého bankovního systému poměrně malé. Proto dospěla k závěru, že navzdory výjimečně vysoké částce podpory lze narušení hospodářské soutěže způsobená tím, že bance Nea Proton byla poskytnuta podpora, považovat za omezená.
(225)
Kromě toho byly činnosti banky Nea Proton nabídnuty konkurentům v otevřené aukci. Po prodeji přestala banka Nea Proton existovat jako samostatný konkurent, neboť byla v plném rozsahu začleněna do banky.
(226)
Komise dospěla k závěru, že vzhledem k malé velikosti banky Nea Proton, otevřenému procesu prodeje a ke skutečnosti, že banka Nea Proton nebude nadále existovat jako samostatný konkurent, nedochází navzdory velmi vysoké částce podpory a neexistenci protiplnění k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
6.1.4.4 Závěr ohledně slučitelnosti se sdělením o restrukturalizaci
(227)
Na základě analýzy v 216. až 226. bodě odůvodnění výše Komise dospěla k závěru, že prodej banky Nea Proton a její začlenění do banky zaručují, že banka Nea Proton bude dlouhodobě životaschopná, že je podpora omezena na nezbytné minimum a že nedochází k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
(228)
Všechna opatření podpory uvedená v tabulce 7 by proto měla být prohlášena za slučitelná s vnitřním trhem.
6.2 POSOUZENÍ PODPORY TÝKAJÍCÍ SE BANKY NEW TT
6.2.1 Existence a částka podpory
(229)
Komise musí posoudit, zda opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.2.1.1 Existence podpory u pokrytí mezery ve financování převedených aktiv a závazků banky T (opatření T)
(230)
V 26. až 32. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou T již Komise stanovila, že opatření T, tedy zásah v rámci programu pro řešení problémů bank fondů HDIGF a HFSF s cílem pokrýt mezeru ve financování u aktiv a závazků převedených na banku TT, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Ve 33. bodě odůvodnění uvedeného rozhodnutí měla Komise za to, že ekonomické činnosti banky T, které byly převedeny na banku TT, jsou příjemcem státní podpory, neboť díky obdržené podpoře nadále existují.
6.2.1.2 Existence podpory u rekapitalizace provedené v rámci rekapitalizačního opatření pro banku TT (opatření TT)
(231)
Kapitálová injekce ve výši 224,96 milionů EUR, kterou řecký stát poskytl bance TT (opatření TT), byla poskytnuta v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky (123). V rozhodnutí o schválení uvedeného režimu Komise dospěla k závěru, že opatření poskytnutá v rámci režimu představují státní podporu. Opatření TT tudíž představovalo podporu ve prospěch banky TT.
(232)
Jak Komise uvedla v 98. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT, banka New TT převzala ekonomické činnosti, které byly dříve prováděny v bance TT včetně banky T.
6.2.1.3 Existence podpory u financování mezery ve financování banky New TT (opatření NTT1)
(233)
V 53. až 57. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT již Komise stanovila, že opatření NTT1, tedy zásah fondu HFSF s cílem pokrýt mezeru ve financování banky New TT, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. V 54. bodě odůvodnění uvedeného rozhodnutí Komise měla za to, že banka New TT je ekonomickým příjemcem, neboť přejímá ekonomické činnosti banky TT, které díky obdržené podpoře nadále existují.
6.2.1.4 Existence podpory u vkladu počátečního základního kapitálu (opatření NTT2)
(234)
V 49. až 52. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT již Komise stanovila, že opatření NTT2, tedy vklad počátečního základního kapitálu fondem HFSF ve výši 500 milionů EUR ve prospěch banky New TT, představuje státní podporu pro banku New TT ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.2.1.5 Existence podpory pro banku jako nabyvatele banky New TT
(235)
Banka získala akcie banky New TT v rámci otevřeného a nediskriminačního nabídkového řízení. Podle informací, které byly dne 15. července 2013 obdrženy od řeckých orgánů, se finanční poradce obrátil na značný počet zahraničních a řeckých bank a investorů a pouze čtyři největší řecké banky předložily konečné nabídky. Na základě skutečnosti, že se finanční poradce obrátil na značný počet bank, může Komise vyvodit závěr, že nabídkové řízení bylo otevřené a nediskriminační. Nabídka banky byla vzhledem k částce a druhu nabídky považována za nejlepší.
(236)
Konkrétněji banka souhlasila s tím, že fond HFSF zaplatí celkovou částku 681 milionů EUR ve formě nově vydaných kmenových akcií. Druhá nejvyšší nabídka byla nabídka hotovosti ve výši 500 milionů EUR. Byla tedy o 26,58 % nižší než nabídka banky. Podle dopisu Řecké banky ze dne 8. července 2013 nelze nabídku hotovosti předloženou domácí bankou zohlednit, pokud je tato banka dosud závislá na financování z Eurosystému, a zejména pokud je příjemcem nouzové pomoci v oblasti likvidity. Druhá nejvyšší nabídka tudíž nesplňovala požadavky Řecké banky.
(237)
Rovněž je třeba podotknout, že podle prodejní smlouvy fond HFSF obdržel 1 418,75 milionů nových kmenových akcií banky za nabídkovou cenu 0,48 EUR za akcii (124). Účast fondu HFSF v bance vzrostla z 93,55 % na 95,23 %.
(238)
Komise proto dospěla k závěru, že nákup nepředstavuje podporu pro kupujícího.
6.2.1.6 Závěr o existenci podpory
(239)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že opatření T, TT, NTT1 a NTT2 představují státní podporu. Pokud jde o opatření T, Komise dospěla k závěru, že podpora zvýhodnila činnosti banky T, neboť tyto činnosti byly převedeny na banku TT a později na banku New TT. Pokud jde o opatření TT, Komise dospěla k závěru, že zvýhodnilo činnosti banky TT, které byly převedeny na banku New TT. Příjemcem opatření NTT1 a NTT2 je banka New TT.
(240)
Komise proto dospěla k závěru, že na ekonomické činnosti banky T, které převzala banka TT a později banka New TT, byla poskytnuta rekapitalizační podpora ve výši 677 milionů EUR, zatímco na činnosti prováděné bankou TT, které převzala banka New TT, byla poskytnuta státní podpora ve formě kapitálové podpory ve výši 4 457,96 milionů EUR (opatření TT, NTT1 a NTT2).
Tabulka 10
Přehled celkové podpory obdržené bankami T, TT a New TT
Příjemce podpory
Opatření
Popis
Částka podpory (v milionech EUR)
Činnosti banky T
T
Financování mezery ve financování z T na TT
677
Činnosti banky TT
TT
Rekapitalizace
224,96
Činnosti banky New TT
NTT1
Financování mezery ve financování z banky TT na New TT
3 732,6
NTT2
Počáteční základní kapitál
500
6.2.2 Právní základ pro posouzení slučitelnosti
(241)
Ustanovení č. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy zmocňuje Komisi, aby podpory považovala za slučitelné s vnitřním trhem, pokud mají „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(242)
Jak je vysvětleno v 199. a 200. bodě odůvodnění, právním základem pro posouzení opatření podpory pro řecké banky by v současnosti měl být čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(243)
Jak je vysvětleno ve 201. bodě odůvodnění, aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti: musí být vhodná, nezbytná a přiměřená.
(244)
Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(245)
Sdělení o rekapitalizaci (125) stanoví další pokyny k úrovni protiplnění požadované u státních kapitálových injekcí.
(246)
Na závěr Komise ve sdělení o restrukturalizaci (126) vysvětlila, jak bude posuzovat plány restrukturalizace. Při posuzování plánu restrukturalizace bank podle sdělení o restrukturalizaci Komise zohlední všechna opatření uvedená v tabulce 8.
6.2.3 Slučitelnost opatření podpory se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
6.2.3.1 Slučitelnost opatření T se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(247)
Pokud jde o opatření T, v rozhodnutí o bance T Komise konstatovala, že zásah splňuje požadavky čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, a rozhodla, že zásah je slučitelný s vnitřním trhem z důvodů finanční stability po dobu šesti měsíců od data přijetí uvedeného rozhodnutí. Řecké orgány do konce tohoto šestiměsíčního období nepředložily aktualizovaný plán restrukturalizace banky TT, který by zohlednil začlenění činností banky T do banky TT. V 83. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT však Komise konstatovala, že toto opomenutí je pochopitelné, neboť mezitím bylo přijato rozhodnutí o vyřešení krizové situace banky TT. Vzhledem k tomu, že řecké orgány v lednu 2013 předložily plán restrukturalizace banky New TT a v březnu 2013 jej aktualizovaly, přičemž jak původní plán, tak aktualizace se zabývají činnostmi, které byly převedeny z banky T na banku TT, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT opatření T dočasně schválila jako podporu na záchranu, dokud nebude přijato konečné rozhodnutí o opatřeních T, TT, NTT1 a NTT2.
6.2.3.2 Slučitelnost opatření TT se sdělením o bankovnictví z roku 2008
(248)
Již v rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 (127) dospěla Komise k závěru, že opatření TT, jež bylo poskytnuto v květnu 2009 v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky, je slučitelnou podporou na záchranu podle sdělení o bankovnictví z roku 2008. Rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 neodkazovalo na sdělení o rekapitalizaci, jelikož toto sdělení tehdy ještě nebylo přijato.
6.2.3.3 Slučitelnost opatření NTT1 a NTT2 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(249)
Již v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT Komise dočasně schválila opatření NTT1 a NTT2 jako podporu na záchranu.
6.2.4 Slučitelnost opatření T, TT, NTT1 a NTT2 se sdělením o restrukturalizaci
6.2.4.1 Neexistence odpovídajícího protiplnění za podporu: je třeba je zohlednit v rámci posouzení podle sdělení o restrukturalizaci
(250)
Ve 45. bodě odůvodnění rozhodnutí o bance T Komise poznamenala, že fondy HDIGF a HFSF pravděpodobně nezískají zpět žádné prostředky a že financování mezery ve financování z banky T na banku TT se proto podobá grantu. Kromě toho, jak konstatuje 101. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT, fond HFSF může očekávat, že získá zpět pouze část svého vkladu počátečního základního kapitálu ve výši 500 milionů EUR (opatření NTT2). Kromě toho Komise poznamenala, že fondu HFSF nebude poskytnuto žádné protiplnění za financování mezery z banky TT na banku New TT (opatření NTT1) a že existuje jen velmi nízká pravděpodobnost, že fond HFSF získá zpět část z 3,7 miliard EUR. Na závěr Komise podotýká, že stát s nejvyšší pravděpodobností nezíská zpět žádnou částku v souvislosti s opatřením TT, neboť jeho akciové pohledávky týkající se preferenčních akcií vydaných v květnu 2009 zůstaly v bance TT, která vyhlásila úpadek.
(251)
Jak je uvedeno v 77. a 102. bodě odůvodnění o zahájení řízení s bankou New TT, neexistence protiplnění vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže.
6.2.4.2 Zajištění dlouhodobé životaschopnosti činností banky New TT prostřednictvím prodeje
(252)
Bod 21 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že pokud se úvěrová instituce v obtížích nemůže hodnověrně vrátit k dlouhodobé životaschopnosti, mělo by se uvažovat o její řádné likvidaci či dražbě.
(253)
V oddíle 3.2.4.1 rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT Komise vyjádřila vážné pochybnosti o tom, zda je banka New TT schopna sama obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost a zda dokáže dosáhnout plánovaného růstu příjmů. Kromě toho poukázala na to, že banka New TT přijala pouze omezený počet opatření k tvorbě zisku a že nepřijala opatření ke snížení nákladů na zaměstnance a k racionalizaci sítě poboček. Rovněž poukázala na součinnost, jíž by mohlo být dosaženo začleněním banky New TT do většího finančního subjektu.
(254)
V tomto ohledu bod 17 sdělení o restrukturalizaci vysvětluje, že pokud je kupující podnik životaschopný a schopný převzetí banky ve špatném finančním stavu absorbovat, pak může prodej banky ve špatném finančním stavu jiné finanční instituci přispět k obnovení dlouhodobé životaschopnosti a napomoci obnovení důvěry na trhu. Kromě toho byl s ohledem na veřejný zájem a finanční stabilitu, jakož i na ochranu aktiv fondu HFSF prodej banky New TT podle Memoranda o hospodářské a finanční politice prioritní akcí.
(255)
Jak je uvedeno v oddíle 7.5.2, banku lze na základě jejího plánu restrukturalizace považovat za životaschopný subjekt. Díky tomu, že činnosti banky New TT byly převedeny na banku, je proto možné zachovat dlouhodobou životaschopnost těchto činností. Banka New TT přestává existovat jako samostatný konkurent. Dne 14. dubna 2014 byla dokončena provozní fúze banky New TT a banky. Bude o několik poboček zeštíhlena síť poboček s názvem „Hellenic Postbank“ (banka si hodlá značku „Hellenic Postbank“ ponechat pro některé pobočky, zatímco značka „T-bank“ zanikne a síť poboček „T-bank“ bude zakrátko zcela uzavřena) a správní a jiné centrální funkce banky New TT budou v plném rozsahu operačně začleněny do banky. Komise dospěla k závěru, že plán restrukturalizace zaručuje, že bude provedena hloubková restrukturalizace vyžadovaná v důsledku nedostatečného protiplnění.
6.2.4.3 Vlastní příspěvek a sdílení zátěže
(256)
Obavy Komise vyjádřené v 99. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT, zda náklady na restrukturalizaci v důsledku toho, že se banka New TT restrukturalizovala samostatně, nevzrostly, byly rozptýleny režimem dobrovolného odchodu z trhu (128), který banka New TT samostatně provedla v červenci 2013, a prodejem banky New TT bance. Přesněji řečeno, racionalizace sítě poboček, plné začlenění banky T a plné provozní začlenění banky New TT do banky minimalizují náklady na restrukturalizaci.
(257)
Pokud jde o sdílení zátěže akcionáři a držiteli podřízeného dluhu, Komise již v 100. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT stanovila, že akcionáři a držitelé podřízeného dluhu nebyli převedeni do banky New TT, ale zůstali v bance TT, tedy v subjektu, který vyhlásil úpadek. Komise proto měla za to, že bylo zajištěno dostatečné sdílení zátěže akcionáři a držiteli podřízeného dluhu.
(258)
Z toho důvodu se Komise domnívá, že náklady na restrukturalizaci jsou omezeny na minimum a že bylo dosaženo dostatečného sdílení zátěže. Jak již bylo vysvětleno v 251. bodě odůvodnění, neexistence protiplnění však vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže.
6.2.4.4 Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže
(259)
Pokud jde o opatření, která mají omezit narušování hospodářské soutěže, bod 30 sdělení o restrukturalizaci stanoví: „Jako východisko pro posouzení, zda jsou taková opatření potřebná, považuje Komise velikost, rozsah a dosah činností, které by dotyčná banka vyvíjela při provádění hodnověrného plánu restrukturalizace. Povaha a forma takových opatření bude záležet na dvou kritériích: zaprvé na výši podpory a podmínkách a okolnostech, za kterých byla podpora udělena, a zadruhé na vlastnostech trhu či trhů, na kterých bude banka přijímající podporu působit.“
(260)
Pokud jde o částku obdržené podpory, Komise připomíná, že v 104. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT poznamenala, že banka New TT obdržela podporu ve výši 4,6 miliard EUR (opatření NTT1 a NTT2), což představuje více než 70 % rizikově vážených aktiv banky TT a více než 90 % rizikově vážených aktiv banky New TT. Kromě toho Komise konstatovala, že banka TT (tedy právní subjekt, jenž dříve provozoval činnosti, které převzala banka New TT) dříve obdržela podporu v rámci režimu podpor pro řecké banky (129). Banka TT obdržela první kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR ve formě preferenčních akcií (opatření TT), což se rovnalo 2,9 % jejích tehdejších rizikově vážených aktiv. Kromě toho po vyřešení krizové situace banky T obdržely činnosti banky T, které byly převedeny na banku TT, podporu na řešení problémů ve výši přibližně 678 milionů EUR (opatření T), což se rovnalo 37,7 % rizikově vážených aktiv banky T k referenčnímu datu fúze (31. března 2011). Takovéto částky podpory v kombinaci s neexistencí protiplnění vyvolávají nutnost hloubkové restrukturalizace.
(261)
Na druhé straně Komise v 104. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT poukázala na okolnosti, za nichž byla podpora poskytnuta. Přesněji řečeno, značná část ztrát, které vznikly bance TT v posledních letech, podle všeho nepochází z riskování, ale z držení dluhopisů ŘSDL. Komise rovněž konstatovala, že vysoké ztráty z úvěrů poskytovaných domácnostem a společnostem jsou zapříčiněny především mimořádně hlubokou a dlouhou recesí, nikoli riskantním poskytováním úvěrů. Zdá se tedy, že podpora jen málo narušuje hospodářskou soutěž. Komise však konstatovala, že banka TT v poměru ke své velikosti drží mnohem více dluhopisů ŘSDL než jiné řecké banky, což je faktor, v němž se projevuje nepřiměřené riskování.
(262)
Jak již bylo podotknuto, banka New TT přestává existovat jako samostatný konkurent, který samostatně určuje svou politiku. Plán restrukturalizace banky vychází z předpokladů plného začlenění banky New TT do banky, a to i přesto, že banka bude pro některé pobočky a produkty nadále používat značku „Hellenic Postbank“.
(263)
Pokud jde o trh, na němž banka New TT provozovala svoji činnost, Komise v 106. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT uvedla, že banka TT je středně velká (přibližně 6 % z hlediska vkladů) a že aktiva a závazky banky TT, které byly převedeny na banku New TT, jsou ve srovnání s velikostí řeckého bankovního systému poměrně malé. Proto dospěla k závěru, že navzdory výjimečně vysoké částce podpory lze narušení hospodářské soutěže způsobená tím, že bance New TT byla poskytnuta podpora, považovat za omezená.
(264)
Plánované zeštíhlení sítě poboček „Hellenic Postbank“, v jehož rámci došlo ke snížení celkového počtu poboček ze 196 na 50 (130), dále potvrzuje posouzení uvedené v 263. bodě odůvodnění, že narušení hospodářské soutěže v důsledku podpory poskytnuté bance New TT lze považovat spíše za omezená.
(265)
Kromě toho byly činnosti banky New TT nabídnuty konkurentům v otevřené a nediskriminační aukci.
(266)
Značná část opatření podpory NTT1 a NTT2 byla nezbytná v důsledku prominutí dluhu ve prospěch státu (ve formě programu PSI) a kvůli mimořádně dlouhé recesi, spíše než v důsledku nevhodných úvěrových praktik. Kromě toho byl rozsah činností banky New TT malý, proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační a banka New TT nebude nadále existovat jako samostatný konkurent. Proto Komise dospěla k závěru, že navzdory vysoké částce podpory a neexistenci odpovídajícího protiplnění za poskytnutou státní podporu nedochází k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
6.2.4.5 Závěr ohledně slučitelnosti opatření T, TT, NTT1 a NTT2 se sdělením o restrukturalizaci
(267)
Komise dospěla k závěru, že prodej banky New TT bance a související restrukturalizace zaručují dlouhodobou životaschopnost banky New TT, omezují podporu na nezbytné minimum a brání neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
(268)
Všechna opatření podpory uvedená v tabulce 8 by měla být prohlášena za slučitelná s vnitřním trhem.
7. POSOUZENÍ PODPORY POSKYTNUTÉ BANCE
7.1 EXISTENCE A ČÁSTKA PODPORY
(269)
Komise musí stanovit existenci státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.1.1 Existence podpory v opatřeních poskytnutých v rámci režimu podpor pro řecké banky
7.1.1.1 Státní podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů (opatření L1)
(270)
Již v rozhodnutích, jimiž schvaluje a prodlužuje režim podpor pro řecké banky (131), Komise stanovila, že podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci tohoto režimu představuje podporu. Nesplacená částka záruk dosáhla k 15. dubnu 201113 600 milionů EUR a ke 30. listopadu 201313 932 milionů EUR. Budoucí podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci režimu bude rovněž představovat státní podporu.
7.1.1.2 Státní rekapitalizace poskytnutá v rámci režimu rekapitalizace (opatření A)
(271)
Již v rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 o režimu podpor pro řecké banky Komise konstatovala, že rekapitalizace, které mají být provedeny v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí uvedeného režimu, budou představovat podporu. Banka obdržela 950 milionů EUR ve formě preferenčních akcií, které představují přibližně 2 % rizikově vážených aktiv banky (132).
(272)
V roce 2010 Řecko provedlo řadu změn v technických parametrech těchto preferenčních akcií. Vzhledem k tomu, že změny zvyšují protiplnění ze strany státu a zavádějí automatické navýšení kuponu o 2 % ročně, pokud nejsou preferenční akcie splaceny do pěti let, Komise dospěla k závěru, že změny v technických parametrech neposkytují bance žádnou výhodu, a tudíž nezahrnují dodatečnou státní podporu.
7.1.2 Existence podpory v případě pomoci NPL se státní zárukou (opatření L2)
(273)
Komise v 51. bodě sdělení o bankovnictví z roku 2008 objasnila, že poskytují-li centrální banky finanční prostředky finančním institucím, nejedná se o podporu, pokud jsou splněny čtyři kumulativní podmínky týkající se solventnosti finanční instituce, zajištění facility, úrokové sazby účtované finanční instituci a neexistence protizáruky státu. Vzhledem k tomu, že pomoc NPL se státní zárukou, která byla poskytnuta bance, čtyři zmíněné kumulativní podmínky nesplňuje, zejména proto, že obsahuje státní záruku a je udělena ve spojení s dalšími opatřeními podpory, představuje státní podporu.
(274)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou splňuje podmínky vymezené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Zaprvé, protože toto opatření zahrnuje státní záruku ve prospěch Řecké banky, veškeré ztráty ponese stát. Opatření tudíž využívá státní zdroje. Pomoc NPL umožňuje bankám získat finanční prostředky v době, kdy nemají přístup k velkoobchodním trhům financování a k řádným operacím Eurosystému zaměřeným na refinancování. Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou poskytnutá bance tudíž banku zvýhodňuje. Vzhledem k tomu, že je pomoc NPL omezena na bankovní sektor, opatření je selektivní. A jelikož NPL se státní zárukou umožňuje bance, aby nadále provozovala své činnosti na trhu, a brání jí v tom, aby se dostala do insolvence a musela opustit trh, narušuje hospodářskou soutěž. Vzhledem k tomu, že banka působí v jiných členských státech a že finanční instituce z jiných členských států působí nebo by mohly mít zájem působit v Řecku, výhoda poskytnutá bance ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(275)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) představuje státní podporu. Částka pomoci NPL se státní zárukou se postupem času měnila. K 31. prosinci 2012 dosáhla přibližně 12 miliard EUR.
7.1.3 Existence podpory v opatřeních poskytnutých prostřednictvím HFSF
7.1.3.1 První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(276)
Již v oddíle 5.1 rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise dospěla k závěru, že první překlenovací rekapitalizace představuje státní podporu. Obdržený kapitál dosáhl částky 3 970 milionů EUR.
7.1.3.2 Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(277)
Opatření B2 bylo provedeno s využitím zdrojů fondu HFSF, které, jak je vysvětleno v 47. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, zahrnují státní zdroje.
(278)
Pokud jde o existenci výhody, opatření B2 zvýšilo kapitálový poměr banky na úroveň, která jí umožňuje nadále fungovat na trhu a zajišťuje jí přístup k finančním prostředkům Eurosystému. Kromě toho protiplnění za opatření B2 je tvořeno úroky z obligací EFSF a dodatečným poplatkem ve výši 1 %. Jelikož protiplnění je zjevně nižší než protiplnění u podobných kapitálových nástrojů na trhu, banka by za těchto podmínek zcela jistě nedokázala na trhu získat takový kapitál. Proto opatření B3 poskytlo bance výhodu ze státních zdrojů. Vzhledem k tomu, že opatření bylo k dispozici pouze bance, mělo selektivní povahu.
(279)
V důsledku opatření B2 bylo posíleno postavení banky, neboť bance byly poskytnuty finanční prostředky nutné k tomu, aby nadále plnila kapitálové požadavky, což vedlo k narušení hospodářské soutěže. Jelikož banka působí na jiných evropských bankovních trzích a jelikož v Řecku působí finanční instituce z jiných členských států, a to zejména na pojistném trhu, opatření B2 rovněž pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy.
(280)
Komise považuje opatření B2 za státní podporu. Bylo jako podpora oznámeno vnitrostátními orgány. Obdržený kapitál dosáhl částky 1 341 milionů EUR.
7.1.3.3 Písemný závazek (opatření B3)
(281)
V rámci opatření B3 se fond HFSF zavázal, že bance poskytne dodatečný kapitál nutný k dokončení rekapitalizace banky, a to v částce požadované Řeckou bankou v rámci zátěžového testu v roce 2012. Fond HFSF obdrží své zdroje od státu. Komise proto dospěla k závěru, že písemný závazek využívá státní prostředky. Okolnosti, za nichž může fond HFSF poskytnout finančním institucím podporu, jsou přesně vymezeny a omezeny řeckým právním řádem. Proto lze použití těchto státních prostředků přičíst státu. HFSF se zavázal, že bance poskytne dodatečný kapitál ve výši až 528 milionů EUR.
(282)
Písemný závazek poskytl bance výhodu, neboť ujistil její vkladatele, že banka bude schopna získat celou částku kapitálu, kterou získat musela, tedy že jí fond HFSF poskytne kapitál, pokud se jí nepodaří získat jej na trhu. Závazek také usnadňuje získání soukromého kapitálu na trhu, protože investoři mají jistotu, že pokud banka nedokáže získat část kapitálu na trhu, fond HFSF jí jej poskytne. Žádný soukromý investor by nebyl poskytl jakýkoli závazek dříve, než by byly známy podmínky rekapitalizace, a v té době banka neměla přístup ke kapitálovému trhu.
(283)
Jelikož banka působí na jiných evropských bankovních trzích a jelikož v Řecku působí finanční instituce z jiných členských států, a to zejména na pojistném trhu, opatření B3 rovněž pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy a naruší hospodářskou soutěž.
(284)
Opatření B3 proto představuje podporu a dne 27. prosince 2012 bylo řeckými orgány jako takové oznámeno.
7.1.3.4 Jarní rekapitalizace v roce 2013 (opatření B4)
(285)
Jarní rekapitalizace v roce 2013 (opatření B4) spočívá v přeměně první a druhé překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2) a písemného závazku (opatření B3) na rekapitalizaci trvalou ve výši 5 839 milionů EUR v kmenových akciích. Jelikož opatření B4 spočívá v přeměně podpory, která již byla poskytnuta, zahrnuje státní prostředky, ale nezvyšuje nominální částku podpory. Opatření však zvyšuje výhodu banky (a tudíž narušení hospodářské soutěže), protože jde o trvalou, nikoli dočasnou rekapitalizaci jako v případě opatření B1 a B2. Ve srovnání s opatřením B3, které představuje pouhý závazek, a nikoli skutečnou rekapitalizaci, opatření B4 zvýšilo kapitálovou přiměřenost banky, a proto bance poskytlo další výhodu.
(286)
Komise podotýká, že tato podpora nebyla poskytnuta všem bankám, které provozují svoji činnost v Řecku. Pokud jde o narušení hospodářské soutěže a dopad na obchod, Komise např. podotýká, že podpora umožnila bance nadále provádět operace v jiných členských státech, např. v Rumunsku nebo Bulharsku. Likvidace banky by bývala vedla k ukončení jejích činností v zahraničí, a to prostřednictvím likvidace těchto činností nebo prodejem podniků. Kromě toho banka svými pojišťovacími činnostmi v Řecku konkuruje činnostem dceřiných společností pojišťoven z jiných členských států. Opatření proto narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod mezi členskými státy. Opatření B4 tudíž představuje státní podporu.
7.1.3.5 Závěr o opatřeních B1, B2, B3 a B4
(287)
Opatření B1, B2, B3 a B4 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Částka státní podpory zahrnuté v opatřeních B1, B2, B3 a B4 činí 5 839 milionů EUR, což se rovnalo částce státní podpory, kterou fond HFSF skutečně vyplatil bance.
(288)
Bod 31 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že kromě absolutní částky podpory musí Komise zohlednit podporu „ve vztahu k rizikově váženým aktivům banky“. Opatření B1, B2, B3 a B4 byla poskytnuta v průběhu jednoho roku, a to od dubna 2012 do května 2013. Během tohoto období se rizikově vážená aktiva banky změnila. Vyvstává tedy otázka, jaká úroveň rizikově vážených aktiv by se měla použít, zda úroveň, která existovala na začátku období, nebo úroveň na jeho konci. Opatření B1, B2, B3 a B4 mají pokrýt kapitálovou potřebu, kterou vymezila Řecká banka v březnu 2012 (zátěžový test z roku 2012). Jinými slovy, kapitálové potřeby pokryté uvedenými opatřeními existovaly již v březnu 2012. Komise se tudíž domnívá, že by se částka podpory zahrnuté v opatřeních B1, B2, B3 a B4 měla srovnat s rizikově váženými aktivy banky k 31. březnu 2012. Rovněž připomíná, že Řecká banka v období po březnu 2012 do jarní rekapitalizace v roce 2013 nezohledňovala akvizice řeckých bank s cílem upravit - nahoru nebo dolů - jejich kapitálové potřeby. Tento faktor dále prokazuje, že opatření B1, B2, B3 a B4 byla opatření podpory související s oblastí působnosti banky k 31. březnu 2012.
(289)
První a druhá překlenovací rekapitalizace a písemný závazek společně dosáhly částky 5 839 milionů EUR. Tato částka představuje 13,8 % rizikově vážených aktiv banky k 31. březnu 2012.
7.1.3.6 Rekapitalizační závazek z roku 2014 (opatření C)
(290)
Dne 31. března 2014 banka od fondu HFSF obdržela písemný závazek, že se fond HFSF bude podílet na navýšení základního kapitálu banky částkou až 2 864 milionů EUR (opatření C). Z důvodů vysvětlených ve 277. bodě odůvodnění uvedené opatření zahrnuje využití státních prostředků. Uvedené opatření banku zvýhodňuje, neboť zaručuje, že banka získá kapitál, který potřebuje, což vkladatelům poskytne jistotu a banka bude moci snadněji získat kapitál od soukromých investorů.
(291)
Pokud soukromí investoři neupíší celou částku kapitálového navýšení, fond HFSF musí do banky vložit kapitál na základě písemného závazku. Takový kapitálový vklad by ve srovnání s písemným závazkem představoval pro banku větší výhodu. Na rozdíl od pouhého písemného závazku skutečná kapitálová injekce zvyšuje kapitálovou přiměřenost banky.
(292)
Ani písemný závazek, ani jeho potenciální provedení ve formě skutečného kapitálového vkladu nesplňují zásadu investora v tržním hospodářství. I v případě, že by fond HFSF koupil nové akcie za stejnou cenu jako soukromí investoři, okolnosti účasti fondu HFSF se značně liší od okolností soukromých investorů, kteří upíší nové akcie. Ještě předtím, než se k nákupu akcií formálně zavázal jakýkoli soukromý investor, se fond HFSF zavázal, že bude-li to nutné, upíše celé navýšení základního kapitálu. Soukromí investoři, kteří kupují nové akcie, budou mít jistotu, že banka v každém případě získá celou částku potřebného kapitálu, protože fond HFSF bude sloužit jako pojistka a koupí všechny akcie, které neupsali soukromí investoři. Zadruhé, fond HFSF se navýšení zúčastní pouze tehdy, pokud nebude existovat dostatečná poptávka ze strany soukromých investorů na spodní hranici oznámeného cenového rozpětí. Fond HFSF tak poskytne bance kapitál, který banka nebude moci získat na trhu za stejnou cenu za akcii. V důsledku toho fond HFSF poskytuje kapitál v částce nebo za cenu, které nelze získat trhu.
(293)
Jelikož bylo opatření C poskytnuto pouze bance, je selektivní. Pozice banky byla posílena, protože jí byly poskytnuty finanční zdroje nutné k tomu, aby splnila regulační kapitálové požadavky stanovené Řeckou bankou. Opatření C tudíž bance poskytuje výhodu, která narušuje hospodářskou soutěž. Jelikož banka působí na jiných evropských bankovních trzích a jelikož v Řecku působí finanční instituce z jiných členských států, a to zejména na pojistném trhu, opatření C rovněž pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy.
(294)
Rekapitalizační závazek z roku 2014 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Částka podpory zahrnuté v uvedeném opatření činí 2 864 milionů EUR, což představuje 7,5 % rizikově vážených aktiv banky k 31. prosinci 2013 (133).
(295)
Pokud HFSF bance v rámci plnění zmíněného závazku skutečně poskytne kapitálový vklad, zvýší se tím zvýhodnění banky a zesílí narušení hospodářské soutěže, nevzroste však nominální částka podpory (134).
7.1.4 Závěr o existenci a celkové částce obdržené podpory
(296)
Opatření A, B1, B2, B3, B4 a C představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Tabulka 11
Přehled celkové podpory obdržené bankou
Ref.
Opatření
Druh opatření
Částka podpory
Podpora/rizikově vážená aktiva
A
Preferenční akcie
Kapitálová podpora
950 milionů EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
První překlenovací rekapitalizace
Druhá překlenovací rekapitalizace
Písemný závazek
Jarní rekapitalizace v roce 2013
Kapitálová podpora
5 839 milionů EUR
13,8 %
C
Písemný závazek z roku 2014
Závazek poskytnout kapitálovou podporu
2 864 milionů EUR
7,5 %
Celková kapitálová podpora poskytnutá bance
9 653 milionů EUR
15,8 %
Celkový kapitál vyplacený bance
6 789 milionů EUR [mohlo by jít až o 9 653 milionů EUR, pokud bude fond HFSF muset poskytnout celou částku kapitálového navýšení, k němuž došlo v dubnu 2014]
23,7 %
Ref.
Opatření
Druh opatření
Nominální částka podpory
L1
Podpora v oblasti likvidity
Záruka
13 932 milionů EUR
k 30. listopadu 2013
L2
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou
Finanční prostředky a záruka
12 000 milionů EUR
k 31. prosinci 2012
Celková podpora v oblasti likvidity poskytnutá bance
25 932 milionů EUR
7.2 PRÁVNÍ ZÁKLAD PRO POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI
(297)
Jak konstatuje 200. bod odůvodnění, právním základem pro posouzení opatření podpory by měl být čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy (135).
(298)
Během finanční krize Komise vyvinula kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(299)
Pokyny k rekapitalizačním opatřením jsou vymezeny ve sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011.
(300)
Sdělení o rekapitalizaci definuje přístup, který Komise zaujala k posuzování plánu restrukturalizace, a zejména stanoví, že je nutné obnovit životaschopnost, zaručit řádný příspěvek ze strany příjemce podpory a omezit narušování hospodářské soutěže.
(301)
Tento rámec byl dokončen sdělením o bankovnictví z roku 2013, které se vztahuje na opatření podpory oznámená po 1. srpnu 2013.
7.2.1 Právní základ pro posouzení slučitelnosti podpory v oblasti likvidity poskytnuté bance (opatření L1).
(302)
Podpora v oblasti likvidity, kterou již banka obdržela, byla s konečnou platností schválena sledem rozhodnutí, jimiž se schvalují opatření v rámci režimu podpor pro řecké banky a změny a prodloužení tohoto režimu (136). Jakákoli budoucí podpora v oblasti likvidity ve prospěch banky bude muset být poskytnuta v rámci režimu řádně schváleného Komisí. Podmínky takové podpory bude muset ještě před poskytnutím schválit Komise, a proto je není třeba v tomto rozhodnutí dále posuzovat.
7.2.2 Právní základ pro posouzení slučitelnosti preferenčních akcií (opatření A)
(303)
Rekapitalizace provedená v roce 2009 formou preferenčních akcií (opatření A) byla provedena v rámci rekapitalizačního opatření, které bylo schváleno v roce 2008 jako součást režimu podpor pro řecké banky podle sdělení o bankovnictví z roku 2008. Proto není nutné je znovu posuzovat podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 a je pouze třeba je posoudit podle sdělení o restrukturalizaci.
7.2.3 Právní základ pro posouzení slučitelnosti pomoci NPL se státní zárukou (opatření L2)
(304)
Slučitelnost nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) by měla být nejprve posouzena na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008 a sdělení o prodloužení z roku 2011. Jakákoli pomoc NPL se státní zárukou poskytnutá po 1. srpnu 2013 spadá do působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013.
7.2.4 Právní základ pro posouzení slučitelnosti rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4)
(305)
Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4), zejména pokud jde o protiplnění, by měla být nejprve posouzena na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011. V rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda je opatření B1 slučitelné s uvedenými sděleními. Uvedená opatření, jelikož byla provedena před 1. srpnem 2013, nespadají do působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013. Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) by se rovněž měla posoudit na základě sdělení o restrukturalizaci.
7.2.5 Právní základ pro posouzení slučitelnosti rekapitalizačního závazku z roku 2014 (opatření C)
(306)
Slučitelnost rekapitalizačního závazku z roku 2014 (opatření C) by se měla posoudit na základě sdělení o bankovnictví z roku 2013, které stanoví nové požadavky, pokud jde o příspěvek podřízených věřitelů a odměňování vedoucích pracovníků a na základě sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011. Slučitelnost opatření C by se rovněž měla posoudit na základě sdělení o restrukturalizaci.
7.3 SOULAD OPATŘENÍ L2 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011 A SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2013
(307)
Aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti: musí být vhodná, nezbytná a přiměřená.
(308)
Jelikož řeckým bankám byl odepřen přístup k velkoobchodním trhům a staly se zcela závislé na financování centrální bankou, jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění, a protože si banka nemohla půjčit dostatečné finanční prostředky prostřednictvím řádných operací zaměřených na refinancování, banka potřebovala pomoc NPL se státní zárukou, aby získala dostatečnou likviditu, a tím se vyhnula selhání. Komise považuje opatření L2 za vhodný mechanismus k nápravě vážného narušení, které by bývalo mohlo být způsobeno selháním banky.
(309)
Vzhledem k tomu, že v souvislosti s nouzovou pomocí v oblasti likvidity se státní zárukou vznikají bance poměrně vysoké náklady financování, je banka dostatečně motivována, aby se při rozvoji svých činností na tento zdroj financování nespoléhala. Banka musela zaplatit úroky o […] bazických bodů vyšší než u řádných operací Eurosystému zaměřených na refinancování. Kromě toho banka musela zaplatit státu poplatek za záruku ve výši […] bazických bodů. Ve výsledku jsou tak celkové náklady banky na nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou mnohem vyšší než běžné náklady na refinancování ze strany banky ECB. Zejména rozdíl mezi náklady banky na pomoc NPL se státní zárukou a běžnými náklady na refinancování ze strany banky ECB je vyšší než úroveň poplatku za záruku požadovaná sdělením o prodloužení z roku 2011. To znamená, že celkové protiplnění účtované státem lze považovat za dostatečné. Pokud jde o částku pomoci NPL se státní zárukou, Řecká banka a banka ECB ji pravidelně přezkoumávají na základě skutečných potřeb banky. Bedlivě sledují její využívání a zaručují, že je omezena na nezbytné minimum. Proto opatření L2 neposkytuje bance nadměrnou likviditu, kterou by banka mohla použít k financování činností, které narušují hospodářskou soutěž. Pomoc je omezena na minimální nezbytnou částku.
(310)
Tato důkladná kontrola využívání nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou a pravidelné ověřování, zda je použití pomoci omezeno na minimum, rovněž zaručují, že je tato likvidita přiměřená a že nevede k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže. Komise také podotýká, že se Řecko zavázalo provést řadu opatření ke snížení negativních vedlejších účinků, jejichž analýza je uvedena v oddíle 7.6 a která dále zaručují, že banka co nejdříve přestane být na podpoře v oblasti likvidity závislá a že je taková podpora přiměřená.
(311)
Opatření L2 je tudíž v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o prodloužení z roku 2011. Jelikož sdělení o bankovnictví z roku 2013 nezavedlo další požadavky ohledně záruk, opatření L2 je také v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013.
7.4 SOULAD OPATŘENÍ B1, B2, B3 A B4 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O REKAPITALIZACI A SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011
(312)
Jak je uvedeno ve 201. bodě odůvodnění, aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti (137): musí být vhodná, nezbytná a přiměřená.
(313)
Sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011 stanoví další pokyny k úrovni protiplnění požadované u státních kapitálových vkladů.
7.4.1 Vhodnost opatření
(314)
Komise má za to, že rekapitalizace provedené fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) jsou vhodné, protože brání úpadku banky. Bez nich by banka nemohla nadále provozovat své činnosti, protože na konci roku 2012 měla záporný vlastní kapitál (138).
(315)
V tomto ohledu Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou poznamenala, že banka je jednou z největších bankovních institucí v Řecku jak z hlediska poskytování úvěrů, tak příjmu vkladů. Jako taková je banka pro Řecko systémově důležitá. Selhání banky by tudíž vážným způsobem narušila Řeckou ekonomiku. Za tehdejších okolností finanční instituce v Řecku jen obtížně získávaly přístup k finančním prostředkům. Tento nedostatek finančních prostředků omezil jejich schopnost poskytovat úvěry řecké ekonomice. V tomto kontextu by narušení ekonomiky bylo bývalo selháním banky ještě prohloubeno. Kromě toho byla opatření B1, B2, B3 a B4 provedena zejména kvůli programu PSI, tedy zcela mimořádné a nepředvídatelné události, a nikoli v důsledku špatného vedení banky či jejího nadměrného riskování. Opatření se tudíž zaměřují především na výsledky programu PSI a přispívají k zachování finanční stability v Řecku.
(316)
V rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda byly neprodleně provedeny všechny možné kroky, aby se zabránilo tomu, že banka bude v budoucnosti znovu potřebovat podporu. Jak je uvedeno v 130. až 132. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Řecko se zavázalo, že provede řadu opatření týkajících se správy a řízení banky a jejích obchodních operací. Jak je popsáno v 102. až 104. a v 111. bodě odůvodnění, banka rovněž komplexně restrukturalizovala své činnosti, přičemž mnohá snížení nákladů a investic již byla provedena. Z tohoto důvodu se pochybnosti ze strany Komise zmírnily.
(317)
V rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise rovněž vyjádřila pochybnosti, zda jsou zavedena dostatečná ochranná opatření pro případ, že by se banka dostala pod kontrolu státu, nebo pokud by si nad ní udrželi kontrolu soukromí akcionáři a většinovou účast by měl stát. Komise konstatuje, že připomínky popsané v 131. a 132. bodě odůvodnění zaručují, že úvěrové operace banky budou probíhat na komerčním základě a denní činnosti budou chráněny před zásahem státu. Rámec vztahů, na němž se dohodly fond HFSF a banka, také zaručuje, že jsou zájmy státu jakožto hlavního akcionáře chráněny před nadměrným riskováním ze strany vedení banky.
(318)
Opatření B1, B2, B3 a B4 tudíž zaručují, že je v Řecku zachována finanční stabilita. Byly také učiněny důležité kroky s cílem minimalizovat budoucí ztráty a zaručit, že činnosti banky nejsou ohrožovány její nevhodnou správou a řízením. Na tomto základě Komise dospěla k závěru, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou vhodná.
7.4.2 Nezbytnost - omezení podpory na minimum
(319)
Podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí být výše a podoba opatření podpory nezbytné k dosažení cíle. To znamená, že výše kapitálového vkladu musí představovat minimum nezbytné k dosažení cíle.
(320)
Výši kapitálové podpory vypočítala Řecká banka v rámci zátěžového testu tak, aby zaručila, že poměr kmenového kapitálu Tier 1 zůstane v letech 2012-2014 nad určitou úrovní, jak je znázorněno v tabulce 3. Bance tudíž není poskytnut nadměrný kapitál. Jak je vysvětleno ve 316. bodě odůvodnění, byly přijaty kroky s cílem snížit riziko, že banka bude v budoucnosti potřebovat dodatečnou podporu.
(321)
Pokud jde o protiplnění za první a druhou překlenovací rekapitalizaci (opatření B1 a B2), Komise připomíná, že tato opatření byla poskytnuta v květnu 2012 a prosinci 2012 a byla vyplacena ve věcných příspěvcích, konkrétně ve formě dluhopisů EFSF. Fond HFSF přijímal jako protiplnění od data vyplacení těchto dluhopisů EFSF do data jarní rekapitalizace v roce 2013 úroky z dluhopisů EFSF a poplatek ve výši 1 % (139). Jak je zdůrazněno v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, zmíněné protiplnění je nižší než rozpětí od 7 % do 9 % definované ve sdělení o rekapitalizaci. Období nízkého protiplnění však bylo omezeno na dobu jednoho roku u opatření B1 a pěti měsíců u opatření B2 (tedy až do přeměny překlenovací rekapitalizace na standardní rekapitalizaci v kmenových akciích, tedy opatření B4). Zatímco první a druhá překlenovací rekapitalizace nevedly k oslabení stávajících akcionářů, jarní rekapitalizace v roce 2013, která spočívala v přeměně první a druhé rekapitalizace, akcionáře silně oslabila a jejich podíl na vlastním kapitálu banky klesl na 1,4 %. Tato mimořádná situace, která trvala o data první překlenovací rekapitalizace, byla následně ukončena. Pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou byly tudíž rozptýleny.
(322)
Vzhledem k neobvyklému zdroji obtíží banky, kdy ztráty pocházejí především z prominutí dluhu ve prospěch státu (program PSI a zpětný odkup dluhu, které poskytují státu značnou výhodu, tedy snížení dluhu) a z dopadů dlouhé recese na její domácí trh, může Komise navíc takovou dočasnou odchylku od standardních požadavků na protiplnění stanovených ve sdělení o rekapitalizaci (140) přijmout.
(323)
Opatření B3 spočívalo v závazku poskytnout kapitál. Tento závazek učiněný v prosinci 2012 byl proveden v podobě skutečného kapitálového vkladu v květnu - červnu 2013, tedy o pouhých pět měsíců později. Z toho důvodu a z důvodů stanovených ve 322. bodě odůvodnění je přijatelné, že za tento závazek nebylo vyplaceno žádné protiplnění.
(324)
Pokud jde o opatření B4, podle bodu 8 sdělení o prodloužení z roku 2011 by kapitálové vklady měly být upsány s dostatečnou slevou z ceny akcií po úpravě vzhledem k efektu „zředění“ tak, aby měl stát jistotu přiměřené odměny. Zatímco tato rekapitalizace nezajistila dostatečnou slevu z ceny akcie upravené vzhledem k efektu zředění, ve skutečnosti bylo nemožné dosáhnout značné slevy z teoretické ceny bez práva na upsání (141). Před jarní rekapitalizací v roce 2013 byl kapitál banky záporný a její tržní kapitalizace dosáhla pouze několika stovek milionů eur. Za těchto okolností vyvstává otázka, zda by stávající akcionáři měli být zcela eliminováni. Komise podotýká, že emisní cena byla stanovena na úrovni 50 % slevy z průměrné tržní ceny za padesát dní před stanovením emisní ceny. Komise také konstatuje, že došlo k obrovskému oslabení dřívějších akcionářů, neboť po uvedené rekapitalizaci drželi pouze 1,4 % akcií banky. Proto by uplatnění další slevy z tržní ceny bývalo mělo jen zanedbatelný dopad na protiplnění pro fond HFSF. Vzhledem ke specifické situaci řeckých bank vysvětlené v 322. bodě odůvodnění a ke skutečnosti, že potřeba podpory pochází z prominutí dluhu ve prospěch státu, Komise považuje emisní cenu za dostatečně nízkou.
(325)
Závěr tedy zní, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou nezbytná jako podpora na záchranu jak z hlediska částky, tak formy.
7.4.3 Přiměřenost - opatření ke snížení negativních vedlejších účinků
(326)
Banka obdržela velmi vysokou částku státní podpory. Tato situace může tudíž vážně narušit hospodářskou soutěž. Řecko se však zavázalo, že provede řadu opatření, která mají snížit negativní vedlejší účinky. Závazky zejména stanoví, že operace banky budou nadále probíhat na komerčním základě, jak je vysvětleno v 131. a 132. bodě odůvodnění. Řecko se rovněž zavázalo, že zavede zákaz akvizic a provede řadu odprodejů v zahraničí a také u nebankovních činností v Řecku, jak stanoví 133. bod odůvodnění. Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže budou dále posouzena v oddíle 7.6.
(327)
V bance bude také jmenován kontrolní správce, aby sledoval správné plnění závazků v oblasti správy a řízení společnosti a obchodních operací. Tak se zabrání tomu, aby nedošlo ke škodlivým změnám v obchodní praxi banky, a tím k omezení případných negativních vedlejších účinků.
(328)
A konečně dne 16. dubna 2014 byl Komisi předložen nový komplexní plán restrukturalizace. Tento plán restrukturalizace bude posouzen v oddíle 7.6.
(329)
Závěrem lze říci, že pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou byly rozptýleny. Opatření B1, B2, B3 a B4 jsou s ohledem na bod 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008 přiměřená.
7.4.4 Závěr ohledně souladu rekapitalizací provedených fondem HFSF se sdělením o bankovnictví z roku 2008, sdělením o rekapitalizaci a sdělením o prodloužení z roku 2011
(330)
Komise tudíž dospěla k závěru, že rekapitalizace provedené fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) jsou s ohledem na bod 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011 vhodné, nezbytné a přiměřené.
7.5 SOULAD NÁKUPU BANK NEW TT A NEA PROTON BANKOU SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI
(331)
Body 23 a 40 sdělení o restrukturalizaci vysvětlují, že akvizice podniků bankami, jimž byla poskytnuta podporu, jsou obvykle v rozporu s povinnostmi snížit náklady na restrukturalizaci a omezit narušování hospodářské soutěže. Kromě toho mohou ohrozit nebo zkomplikovat obnovení životaschopnosti. Komise proto musí posoudit, zda jsou akvizice banky slučitelné se sdělením o restrukturalizaci.
7.5.1 Soulad akvizice banky New TT se sdělením o restrukturalizaci
7.5.1.1 Vliv akvizice banky New TT na dlouhodobou životaschopnost banky
(332)
Z hlediska provozní ziskovosti akvizice provedené bankou pomohou bance obnovit dlouhodobou životaschopnost, neboť spojením dvou bank na stejném zeměpisném trhu vzniká příležitost k realizaci smysluplné synergie, např. ve formě snížení počtu zaměstnanců, uzavření poboček a snížení režijních nákladů. Banka získá klienty a vkladatele a zároveň výrazně sníží náklady na distribuci. Kromě racionalizace centrálních funkcí uzavře většinu poboček „banky T“ a některé pobočky „Hellenic Postbank“.
(333)
Z hlediska likvidní pozice má transakce rovněž příznivý dopad na poměr úvěrů k vkladům banky a snižuje tento poměr z nadměrně vysoké úrovně, protože banka New TT měla výrazně více vkladů než úvěrů. Řecká banka ve svém dopise fondu HFSF ze dne 8. července 2013 zejména podotkla, že banka byla během dvou let před transakcí pod velkým tlakem. Řecká banka konstatovala, že banka ztratila podíly na trhu v Řecku a ve značné míře byla závislá na financování z Eurosystému a na pomoci v oblasti likvidity. V dopise Řecká banka poukazuje na velkou mezeru ve financování, na konsolidovaný poměr úvěrů k vkladům ve výši 132 % a na zhoršené vnímání banky ze strany klientů. V tomtéž dopise Řecká banka uvedla, že akvizice banky New TT bankou by vedla „ke značnému nárůstu vkladů [banky], což by zlepšilo její celkový profil financování, vnímání banky vkladateli a její schopnost přilákat nové vklady za atraktivnějších podmínek, než je tomu v současnosti“.
(334)
Akvizice tudíž přispívá k nápravě likvidní pozice banky, což má zásadní význam pro obnovení její dlouhodobé životaschopnosti. V dopise, který její útvary dne 8. července 2013 zaslaly fondu HFSF, Komise uznala, že akvizice má příznivý dopad. V tomto dopise Komise uvedla, že návrh plánu restrukturalizace bank, který jí Řecko předložilo před akvizicí banky New TT, nesplňuje požadavek na obnovení dlouhodobé životaschopnosti, neboť rozvaha banky byla na konci období restrukturalizace zranitelná. Ve stejném dopise Komise uvedla, že „akvizice [banky New TT], která je bohatá na vklady, je klíčovým faktorem, který přispívá k nápravě rozvahy [banky], a tím k obnovení její dlouhodobé životaschopnosti“. Toto posouzení bylo vzhledem k dopadu takové akvizice na likvidní pozici banky odůvodněné: „Na základě údajů z konce roku 2012 by akvizice okamžitě snížila poměr úvěrů k vkladům ze 155 % na 123 %, a tudíž by mělo být možné splnit [do] konce roku 2017 požadavek [Komise].“
(335)
Komise proto zastává názor, že akvizice má kladný vliv na obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky.
7.5.1.2 Účinek akvizice na částku podpory, kterou banka potřebuje
(336)
V souladu s bodem 23 sdělení o restrukturalizaci by se pomoc na restrukturalizaci neměla použít k nabytí podílů v jiných společnostech, ale výlučně k pokrytí nákladů na restrukturalizaci nezbytných k obnovení životaschopnosti banky.
(337)
Banka zaplatila kupní cenu v nových akciích, a akvizice tudíž nebyla financována prostřednictvím státní podpory. V důsledku toho byla kapitálová potřeba vytvořená platbou kupní ceny ihned pokryta vydáním nových akcií, aby v důsledku platby kupní ceny nedošlo k čistému navýšení kapitálových potřeb banky. Kromě toho byl fond HFSF 100 % vlastníkem banky New TT, což znamená, že všechny nové akcie vydané bankou byly předány fondu HFSF, jinými slovy státu.
(338)
Akvizice jako taková nebude podnětem k poskytnutí dodatečné státní podpory, jelikož banka New TT splnila své regulatorní kapitálové požadavky. Kromě toho byla tato dočasná úvěrová instituce vytvořena pouze několik měsíců před tím, než ji banka získala. Jelikož aktiva upadající banky jsou před převedením na dočasnou úvěrovou instituci posouzena a oceněna v reálné hodnotě, lze předpokládat, že portfolio úvěrů banky New TT neobsahovalo ztráty, které byly skryté nebo pro ně nebyly vytvořeny odpovídající rezervy.
(339)
Závěrem lze říci, že za specifických okolností tohoto případu akvizice banky New TT výjimečně není v rozporu se zásadou, že by podpora měla být omezena na nezbytné minimum.
7.5.1.3 Rušivý účinek akvizice na hospodářskou soutěž
(340)
V souladu s body 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci by státní podpora neměla být použita na úkor společností, které podporu neobdržely, za účelem akvizice konkurenčních podniků. Bod 41 sdělení o restrukturalizaci rovněž stanoví, že akvizice mohou být povoleny, pokud jsou součástí konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability nebo zajištění účinné hospodářské soutěže, že by proces akvizice měl být spravedlivý a že by akvizice měla na příslušném trhu zajišťovat podmínky účinné hospodářské soutěže.
(341)
Banka New TT nebyla samostatně životaschopnou bankou. Konsolidaci této banky vyžadovalo Memorandum o hospodářské a finanční politice z 15. května 2013. Transakci lze proto považovat za součást procesu konsolidace, který je nutný k obnovení takové finanční stability, jaká je popsána ve 41. bodě sdělení o restrukturalizaci.
(342)
Žádný z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora, nepředložil platnou nabídku pro akvizici banky New TT, a proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační. Proto banka nevyloučila z procesu žádného z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora. Vzhledem k tomu, že akvizici povolil řecký úřad pro ochranu hospodářské soutěže (142), Komise předpokládá, že výsledek prodeje zaručuje v Řecku podmínky pro účinnou hospodářskou soutěž.
(343)
Za těchto okolností lze vyvodit závěr, že akvizice banky New TT je slučitelná s oddílem 4 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.1.4 Závěr ohledně akvizice banky New TT
(344)
Komise dospěla k závěru, že vzhledem k jedinečné situaci řeckých bank (143) a ke specifickým rysům akvizice banky New TT je akvizice slučitelná s požadavky, které jsou stanoveny ve sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2 Soulad akvizice banky Nea Proton se sdělením o restrukturalizaci
7.5.2.1 Vliv akvizice banky Nea Proton na dlouhodobou životaschopnost banky
(345)
Z hlediska provozní ziskovosti by akvizice banky Nea Proton měla bance pomoci obnovit dlouhodobou životaschopnost, neboť spojením dvou společností na stejném zeměpisném trhu vzniká příležitost k realizaci smysluplné součinnosti, např. ve formě snížení počtu zaměstnanců, uzavření poboček a snížení režijních nákladů.
(346)
Akvizice banky Nea Proton umožňuje bance těžit ze synergických účinků. Banka získá klienty a vkladatele a zároveň uzavře většinu poboček a provede racionalizaci informačního systému, jakož i centrálních funkcí. Transakce rovněž snížila poměr úvěrů ke vkladům banky, protože poměr úvěrů ke vkladům banky Nea Proton byl nízký. Na konci června 2013 byl poměr čistých úvěrů ke vkladům banky přibližně 135,79 %, zatímco poměr čistých úvěrů ke vkladům banky Nea Proton byl přibližně 52,68 %.
(347)
Na závěr lze konstatovat, že akvizice měla příznivý vliv na životaschopnost banky.
7.5.2.2 Účinek akvizice banky Nea Proton na částku podpory, kterou banka potřebuje
(348)
V souladu s bodem 23 sdělení o restrukturalizaci by se pomoc na restrukturalizaci neměla použít k nabytí podílů v jiných společnostech, ale výlučně k pokrytí nákladů na restrukturalizaci nezbytných k obnovení životaschopnosti.
(349)
Banka zaplatila za nákup banky Nea Proton symbolickou cenu (jedno euro) a získaný subjekt byl před prodejem odpovídajícím způsobem rekapitalizován. Tato rekapitalizace zahrnovala rezervy pro budoucí ztráty z úvěrů a provozní ztráty (144). V důsledku toho akvizice patřičně kapitalizované banky za jedno euro nezvýšila kapitálové potřeby banky.
(350)
Na závěr, akvizice banky Nea Proton není v rozporu se zásadou, že by podpora měla být omezena na nezbytné minimum.
7.5.2.3 Rušivý účinek akvizice banky Nea Proton na hospodářskou soutěž
(351)
V souladu s body 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci by státní podpora neměla být použita na úkor společností, které podporu neobdržely, za účelem akvizice konkurenčních podniků.
(352)
Banka Nea Proton nebyla samostatně životaschopnou bankou. Konsolidaci této banky vyžadovalo Memorandum o hospodářské a finanční politice z 15. května 2013. Akvizici lze proto považovat za součást procesu konsolidace, který je nutný k obnovení takové finanční stability, jaká je popsána ve 41. bodě sdělení o restrukturalizaci.
(353)
Komise rovněž konstatuje, že žádný z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora, nepředložil platnou nabídku pro akvizici banky Nea Proton a že proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační. Proto banka nevyloučila z procesu žádného z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora. Vzhledem k tomu, že akvizici povolil řecký úřad pro ochranu hospodářské soutěže (145), Komise předpokládá, že výsledek prodeje zaručuje v Řecku podmínky pro účinnou hospodářskou soutěž.
(354)
Za těchto okolností lze vyvodit závěr, že akvizice banky Nea Proton je slučitelná s oddílem 4 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2.4 Závěr ohledně akvizice banky Nea Proton
(355)
Komise dospěla k závěru, že vzhledem ke specifickým rysům akvizice banky Nea Proton je akvizice slučitelná s požadavky, které jsou stanoveny ve sdělení o restrukturalizaci.
7.6 SOULAD OPATŘENÍ A, B1, B2, B3, B4 A C SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI A SOULAD OPATŘENÍ C SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2013
7.6.1 Zdroje obtíží a důsledky pro posouzení podle sdělení o restrukturalizaci
(356)
Jak je uvedeno v oddílech 2.1.1 a 2.1.2, obtíže, jimž banka čelí, pramení především z řecké dluhové krize a hluboké recese, k níž došlo v Řecku a v jižní Evropě. Pokud jde o první zmíněný faktor, řecká vláda ztratila přístup na finanční trhy a nakonec musela vyjednat dohodu s domácími a mezinárodními věřiteli, tedy program PSI, který vedl k omezení pohledávek vůči státu o 53,3 %. Kromě toho bylo 31,5 % pohledávek vyměněno za nové dluhopisy ŘSDL s nižšími úrokovými sazbami a delšími dobami splatnosti. Tyto nové dluhopisy ŘSDL byly státem zpětně odkoupeny od řeckých bank v prosinci 2012 za cenu v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty, čímž řeckým bankám vznikla další ztráta. Kromě dopadu programu PSI a zpětného odkupu na její kapitálovou pozici banka rovněž v období od roku 2010 do poloviny roku 2012 zaznamenala obrovský odliv vkladů, a to v důsledku rizika, že Řecko kvůli neudržitelnému veřejnému dluhu a hospodářské recesi vystoupí z eurozóny.
(357)
Opatření B1, B2, B3 a B4 dosahují částky to 5 839 milionů EUR, což je přibližně částka ztráty, která byla zanesena do účetnictví po programu PSI (5 781 milionů EUR). V takovém případě, a pokud obtíže nepramení v první řadě z nadměrně riskantního chování, bod 14 sdělení o prodloužení z roku 2011 stanoví, že Komise své požadavky zmírní.
(358)
Komise uznává, že část kapitálových potřeb banky vzniká kvůli běžné expozici finanční instituce riziku dluhopisů státu, v němž je usazena. Na tuto skutečnost rovněž poukazují 58. a 69. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou. V důsledku toho se banka v plánu restrukturalizace nemusí zabývat otázkami morálního rizika tolik jako jiné podporované finanční instituce, které nahromadily nadměrná rizika. Jelikož jsou opatření podpory méně rušivá, opatření přijatá k omezení narušování hospodářské soutěže by proto měla být úměrně zmírněna. Jelikož program PSI a zpětný odkup dluhu představují prominutí dluhu ve prospěch státu, protiplnění státu při rekapitalizaci bank může být nižší.
(359)
Vzhledem k tomu, že se řecká ekonomika od roku 2008 zaznamenala pokles přibližně o 25 %, banka musí přizpůsobit svoji organizaci, strukturu nákladů a obchodní síť novému prostředí, má-li obnovit svou ziskovost. Proto banka musí bez ohledu na to, že nejde o otázku morálního rizika, restrukturalizovat své operace v Řecku, aby si zajistila dlouhodobou životaschopnost.
(360)
Komise rovněž konstatuje, že expozice banky řeckému úvěrovému riziku byla větší než expozice některých jiných bank v Řecku. Proto nelze všechny ztráty z dluhopisů ŘSDL (ztrátu u programu PSI) přičítat běžné expozici finanční instituce riziku dluhopisů státu, v němž je usazena.
(361)
Druhým zdrojem ztrát banky jsou ztráty z úvěrů poskytnutých řeckým domácnostem a společnostem. Komise má za to, že tyto ztráty vznikly především v důsledku mimořádně hlubokého a dlouhého poklesu HDP o přibližně 25 % během pěti let a že nepramení z riskantních úvěrových praktik banky. Podpora poskytnutá na pokrytí těchto ztrát proto nevytváří morální riziko, k čemuž naopak dochází, pokud podpora chrání banku před důsledky minulého riskantního jednání. Podpora má proto méně rušivý účinek (146).
(362)
Část kapitálových potřeb a ztrát z úvěrů banky však pochází z určitých mezinárodních dceřiných společností (v Rumunsku, Bulharsku, Polsku a na Ukrajině). Např. v roce 2012 banka zanesla do účetnictví ztráty v Rumunsku, Bulharsku a na Ukrajině, přičemž dceřiným společnostem v těchto zemích bylo poskytnuto financování v rámci skupiny ve výši 1,8 miliardy EUR.
(363)
Zátěžový test provedený v roce 2012 s cílem určit kapitálové potřeby banky rovněž naznačil, že část kapitálových potřeb pramení ze ztrát ze zahraničních úvěrů. Prognózy ztrát z těchto úvěrů dosáhly 1 228 milionů EUR v rámci základního scénáře a 1 622 milionů EUR v rámci scénáře nepříznivého.
(364)
Na závěr, bod 14 sdělení o prodloužení z roku 2011 pokrývá značnou část těchto ztrát a výsledné potřeby podpory, což Komisi umožňuje zmírnit její požadavky. Potřeba podpory je zčásti vyvolána ztrátami z řeckých úvěrů, které byly způsobeny mimořádně hlubokou a dlouho recesí, nikoli riskantním poskytováním úvěrů. Podpora poskytnutá za těchto okolností nevytváří morální riziko, a proto méně narušuje hospodářskou soutěž.
(365)
Na závěr, potřeba podpory částečně pramení z riskování banky, zejména jejích zahraničních dceřiných společností, a z vyššího počtu dluhopisů ŘSDL, které má v držení.
7.6.2 Životaschopnost
(366)
Plán restrukturalizace musí zaručovat, že je finanční instituce schopna do konce období restrukturalizace obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost (oddíl 2 sdělení o restrukturalizaci). V daném případě je období restrukturalizace definováno jako období od data přijetí tohoto rozhodnutí do 31. prosince 2018.
(367)
V souladu s body 9 až 11 sdělení o restrukturalizaci Řecko předložila ucelený a podrobný plán restrukturalizace, který obsahuje kompletní informace o obchodním modelu banky. Plán také pojmenovává příčiny obtíží, jimž banka čelí, jakož i opatření přijatá k vyřešení všech otázek životaschopnosti, s nimiž se banka potýká. Plán restrukturalizace zejména popisuje strategii, která byla zvolena k zachování provozní účinnosti banky a ke snížení vysoké úrovně úvěrů v selhání, zlepšení nízké provozní účinnosti, její zranitelné likvidity a kapitálových pozic a jejích zahraničních podniků, které se, pokud jde o financování a kapitál, spoléhaly na svoji mateřskou společnost.
7.6.2.1 Řecké bankovní činnosti
(368)
Pokud jde o likviditu a závislost banky na financování z Eurosystému, plán restrukturalizace předpokládá, že v Řecku dojde jen k omezenému růstu rozvahy, měla by však znovu začít růst vkladová základna. Závislost na nouzové pomoci v oblasti likvidity se již snížila a bude nadále klesat, což bance rovněž pomůže snížit náklady financování.
(369)
Závazek ohledně poměru úvěrů k vkladům popsaný v 127. bodě odůvodnění, zaručuje, že banka bude mít do konce období restrukturalizace udržitelnou strukturu rozvahy. Prodej cenných papírů a dalších vedlejších činností rovněž posílí likvidní pozici banky a zaručí, že se banka bude spoléhat na velkoobchodní trhy. Vzhledem k tomu, že likvidní pozice banky je stále pod tlakem, Komise může přijmout žádost řeckých orgánů, aby povolila poskytnutí likvidity bance v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů, která jsou součástí režimu podpor pro řecké banky.
(370)
Aby banka snížila náklady financování, rovněž se zavázala, že bude nadále snižovat úrokové sazby, které platí u vkladů, jak je popsáno v 127. bodě odůvodnění. Komise konstatuje, že takovéto snížení nákladů na vklady bude klíčovým přínosem ke zlepšení ziskovosti banky před vytvořením rezerv.
(371)
Od začátku krize banka snížením počtu poboček a zaměstnanců do značné míry racionalizovala svou komerční síť v Řecku. Ve srovnání s rokem 2013 klesnou celkové náklady banky do roku 2018 o dalších […] % (147). Aby tohoto cíle dosáhla, banka se zavázala, že do 31. prosince 2017 sníží počet svých poboček a zaměstnanců v Řecku na maximálně […] poboček a […] zaměstnanců a že její maximální celkové náklady v Řecku budou činit 800 milionů EUR. Očekávaný poměr nákladů a zisků bude na konci období restrukturalizace nižší než […] %. Komise má za to, že plán restrukturalizace zachovává účinnost banky v novém tržním prostředí.
(372)
Další klíčovou oblastí je řízení úvěrů v selhání, neboť tyto úvěry tvořily k 31. prosinci 2013 29,4 % portfolia (148). Banka hodlá pro řízení úvěrů v selhání zřídit zvláštní oddělení. Rovněž se zavázala, že splní vysoké normy pro úvěrovou politiku, aby maximalizovala hodnotu banky v každé fázi úvěrového procesu, jak je popsáno v 131. a 132. bodě odůvodnění.
7.6.2.2 Správa a řízení banky
(373)
Dalším bodem, jemuž je třeba věnovat pozornost, je správa a řízení banky, neboť fond HFSF vlastnil k 31. prosinci 2013 95,23 % akcií banky. Vzhledem k výsledkům státem vlastněných bank v Řecku se banka a fond HFSF v roce 2013 dohodly na zvláštním rámci vztahů. Tato dohoda chrání každodenní činnosti banky před nadměrným zasahováním ze strany hlavního akcionáře a zároveň zaručuje, že fond HFSF může sledovat provádění plánu restrukturalizace a vhodnými postupy konzultací předcházet tomu, aby vedení banky nadměrně riskovalo. Banka se rovněž zavázala, že bude bedlivě sledovat svoji expozici vůči vypůjčovatelům ve spojení.
(374)
Zákon o fondu HFSF ve znění z roku 2014 stanoví, že akcie upsané fondu HFSF v rámci jarní rekapitalizace v roce 2013 přijdou o hlasovací práva, pokud bude alespoň 50 % kapitálového navýšení v roce 2014 upsáno soukromými investory. Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky, Komise by se ke kontrole poskytnuté soukromým akcionářům nestavěla negativně, pokud by tito akcionáři do banky vložili značné částky vlastních prostředků. Komise konstatuje, že omezení hlasovacích práv fondu HFSF se nebude vztahovat na hlasování o stanovách banky ani na akce společnosti či jiná strategická rozhodnutí. Komise vítá skutečnost, že fond HFSF automaticky znovu získá svá plná hlasovací práva, pokud banka plán restrukturalizace neprovede. Uvedená ustanovení zaručují, že i když fond HFSF nebude zasahovat do každodenních operací banky, může chránit své zájmy jako akcionář a jako orgán pověřený zaručením správného provádění plánu restrukturalizace.
7.6.2.3 Mezinárodní činnosti
(375)
Některé mezinárodní činnosti banky ji v minulosti připravily o kapitál, likviditu a ziskovost, jak je vysvětleno v 362. a 363. bodě odůvodnění.
(376)
Plán restrukturalizace předpokládá, že dojde ke změně obchodního modelu banky a že se model více zaměří na […]. Banka již prodala svoji neziskovou dceřinou společnost v Polsku, EFG Poland. Rovněž začala racionalizovat další dceřiné společnosti, aby posílila proces odepisování úvěrů a zmenšila mezeru dceřiných společností ve financování. Plánuje odprodat […] dceřinou společnost […] (149). Rovněž bude dále restrukturalizovat operace dceřiných společností […] a […], než budou v pozdější fázi případně prodány, jak je uvedeno v 116. bodě odůvodnění.
(377)
Od […] bude obnovena celková ziskovost zahraničních operací. Ke stejnému datu se financování poskytované zahraničním dceřiným společnostem sníží o […] ve srovnání s úrovní k 31. prosinci 2012.
(378)
Komise je proto přesvědčena, že banka dostačujícím způsobem zrestrukturalizuje své zahraniční dceřiné společnosti a zmenší je, aby se v budoucnosti vyhnula expozici dodatečným kapitálovým potřebám a nedostatku likvidity. Závazek popsaný v 128. bodě odůvodnění, že se banka zdrží investování velký částek kapitálu do svých mezinárodních dceřiných společností, rovněž zaručuje, že zahraniční dceřiné společnosti nebudou představovat hrozbu pro kapitál či likviditu.
7.6.2.4. Závěr ohledně životaschopnosti
(379
Ze základního scénáře popsaného v oddíle 2.4 je patrné, že na konci období restrukturalizace bude banka schopna dosáhnout návratnosti, která jí umožní pokrýt všechny její náklady a zajistit odpovídající návratnost vlastního kapitálu s ohledem na její rizikový profil. Ve skutečnosti dosáhne návratnost vlastního kapitálu podle základního scénáře banky v roce 2018 […] %. Předpokládá se, že kapitálová pozice banky současně zůstane na uspokojivé úrovni, neboť poměr kapitálové přiměřenosti neklesne po roce 2014 pod […] %.
(380)
Závěrem Komise rovněž bere na vědomí nepříznivý scénář popsaný v plánu restrukturalizace banky, který předložily řecké orgány. Nepříznivý scénář je založen na souboru předpokladů dohodnutých s fondem HFSF. Zohledňuje delší a hlubší recesi, jakož i hlubší deflaci cen nemovitostí (150). Plán restrukturalizace ukazuje, že banka je schopna odolat značnému množství zátěže, neboť podle nepříznivého scénáře zůstává na konci období restrukturalizace zisková a návratnost kapitálu činí v roce 2018 […] % a poměr kmenového kapitálu Tier 1 […] %.
(381)
Zátěžový test, který v roce 2013 provedla Řecká banka, potvrzuje, že částka dodatečného kapitálu, která bude získána v roce 2014, konkrétně 2 864 milionů EUR, stačí k tomu, aby se banka během období restrukturalizace vyrovnala se základním scénářem. Banka rovněž předloží Řecké bance kapitálový plán pro nepředvídané události, který bude obsahovat opatření, jež se provedou v případě, že se ekonomické prostředí dále zhorší. Komise připomíná, že již v posouzení kapitálových potřeb v rámci základního scénáře Řecká banka provedla několik úprav, které zvýšily odhadované kapitálové potřeby ve srovnání s kapitálovými potřebami, které odhadla banka ve vlastním základním scénáři. Základní kapitálové potřeby odhadnuté Řeckou bankou lze proto považovat za určitý druh zátěžového testu. Aby Komise mohla s konečnou platností stanovit, že je banka životaschopná, nevyžaduje, aby banka měla předem dostatek kapitálu k pokrytí kapitálových potřeb v rámci nepříznivého scénáře, které odhadla Řecká banka, neboť úroveň odhadnutá Řeckou bankou odpovídá vysoké míře zátěže.
(382)
Kromě toho je pozitivní, že banka neprovede žádné další investice do cenných papírů neinvestičního stupně, což jí pomůže ochránit její kapitál a likvidní pozici.
(383)
Komise tudíž může vyvodit závěr, že banka přijala dostatečná opatření, aby vyřešila otázky životaschopnosti řeckých domácích bankovních činností a činností zahraničních.
7.6.3 Vlastní příspěvek a sdílení zátěže
7.6.3.1 Posouzení souladu opatření A, B1, B2, B3 a B4 se sdělením o restrukturalizaci
(384)
Jak je uvedeno ve sdělení o restrukturalizaci, banky a jejich akcionáři musí k restrukturalizaci přispívat v co největší míře, aby se zaručilo, že je podpora omezena na nezbytné minimum. Banky by tudíž měly k financování restrukturalizace využívat vlastní zdroje, např. z prodeje aktiv, a akcionáři by měli pokud možno absorbovat ztráty banky. Závazky banky by měly zaručit, že jsou použity vlastní zdroje a že k restrukturalizaci přispívají původní akcionáři a soukromí investoři, kteří drží hybridní kapitál banky.
7.6.3.1.1 Vlastní příspěvek banky: odprodeje a snižování nákladů
(385)
Banka odprodala velké podniky, aby posílila svoji kapitálovou přiměřenost. Prodejem svých velkých polských a tureckých dceřiných společností zlepšila svoji kapitálovou pozici přibližně o 750 milionů EUR. Těmito prodeji se rovněž zlepšila likvidní pozice banky. Navýšení základního kapitálu společnosti Eurobank Properties umožnilo bance, aby o 200 milionů EUR navýšila svůj kapitál.
(386)
Plán restrukturalizace stanoví, že budou prodána další aktiva v […] a […]. Banka se zejména zavázala, že sníží velikost svých zahraničních aktiv na 8,77 miliard EUR. Vzhledem k tomu, že již došlo k omezení vlivu a k odprodejům, banka po provedení tohoto dodatečného zmenšení velikosti výrazně omezí svoji zeměpisnou stopu v […].
(387)
Kromě toho se banka zavázala, že dále sníží velikost svých zahraničních činností, pokud bude od fondu HFSF potřebovat kapitálový vklad přesahující 1 miliardu EUR. V takovém scénáři by banka zmenšila své portfolio mezinárodních aktiv na částku nepřesahující 3,5 miliardy EUR. Pokud bude kapitálový vklad v rámci opatření C nižší než 1 miliarda EUR, soukromí investoři vloží do banky alespoň 1,5 miliardy EUR, to znamená více než fond HFSF. Tato větší účast soukromých investorů by výrazně snížila potřebnou částku podpory, a tím posílila sdílení zátěže.
(388)
Banka se také zavázala, že prodá svoji velkou a ziskovou dceřinou pojišťovnu.
(389)
Aby snížila své kapitálové potřeby, banka se zavázala, že kapitál nevyužije na podporu či zvětšení svých zahraničních dceřiných společností, jak je popsáno v 128. bodě odůvodnění. Kromě toho se banka zavázala, že neprovede žádné další akvizice.
(390)
Banka také provedla rozsáhlý program snižování nákladů, jak je uvedeno v oddíle 2.4.2. Její náklady se do roku 2018 dále sníží o […].
(391)
Řecko se zejména zavázalo, že do […] banka nebude svým zaměstnancům ani vedoucím pracovníkům vyplácet celkovou roční odměnu (mzdu, důchodový příspěvek, bonus), který by převyšoval […]. Řecko se navíc zavázalo, že uplatní platový strop v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013 (151), pokud bude muset fond HFSF upsat jakékoli množství akcií banky.
7.6.3.1.2 Sdílení zátěže původními akcionáři a nový kapitál získaný na trhu
(392)
Stávající akcionáři banky byli silně oslabeni jarní rekapitalizací v roce 2013 (opatření B4). Podíl stávajících akcionářů se ve skutečnosti snížil ze 100 % před jarní rekapitalizací v roce 2013 na pouhých 1,44 %. Komise rovněž konstatuje, že banka od roku 2008 nevyplatila žádné dividendy v hotovosti. Závěrem Komise vítá skutečnost, že fond HFSF vloží do banky dodatečný kapitál pouze v případě, že se bance nepodaří získat jej na trhu za cenu, která je považována za přiměřenou a byla stanovena dvěma nezávislými oceňovateli.
7.6.3.1.3 Sdílení zátěže držiteli podřízeného dluhu
(393)
Držitelé podřízeného dluhu banky přispěli k platbě nákladů na restrukturalizaci banky. Banka několikrát provedla řízení závazků, aby vytvořila kapitál. Celková částka vyměněných závazků dosáhla 748 milionů EUR a kapitálový zisk byl 565 milionů EUR, jak je popsáno v 122. a 123. bodě odůvodnění.
(394)
Nástroje, které zůstávají nesplacené, podléhají zákazu proplácení kuponů popsanému v 133. bodě odůvodnění. Komise se proto domnívá, že je zajištěno odpovídající sdílení zátěže ze strany soukromých hybridních investorů banky a že požadavky sdělení o restrukturalizaci jsou v tomto ohledu splněny.
(395)
A konečně, vzhledem k argumentům formulovaným v oddíle 7.6.1 se Komise domnívá, že Řecko provedlo dostatečná opatření k zajištění vlastního příspěvku a sdílení zátěže, která omezují částky opatření podpory A, B1, B2, B3 a B4 na nezbytné minimum.
7.6.3.2 Posouzení souladu opatření C se sdělením o bankovnictví z roku 2013
(396)
Sdělení o bankovnictví z roku 2013 doplňuje sdělení o restrukturalizaci a vyzývá k vyššímu sdílení nákladů a k tomu, aby banky, jimž je poskytována kapitálová podpora, přijaly dodatečná opatření k omezení podpory na minimum. Bod 29 sdělení o bankovnictví z roku 2013 vyžaduje, aby členský stát prokázal, že veškerá opatření k omezení této podpory na nezbytné minimum byla využita v co největší možné míře. Za tímto účelem musejí členské státy předložit plán navyšování kapitálu, zajistit odpovídající sdílení nákladů ze strany akcionářů a podřízených věřitelů banky a zabránit odlivu prostředků před rozhodnutím o restrukturalizaci. Podle sdělení o bankovnictví z roku 2013 by plány navyšování kapitálu měly obsahovat otázky práva, dobrovolné řízení závazků, zvyšující se odprodej kapitálu, opatření pro zmenšení pákového efektu, zachování výnosů a další opatření, např. přísné politiky týkající se nákladů a odměňování.
(397)
Bod 47 sdělení o bankovnictví z roku 2013 stanoví, že od okamžiku, kdy je určen kapitálový deficit, musí banka bránit odlivu finančních prostředků řadou opatření, která zaručují stejný výsledek jako řádné zákazy vyplácení dividend a proplácení kuponů, zákazy akvizic, zákazy cenového vedení nebo zákazy reklamy. Komise podotýká, že takovéto zákazy již banka splnila, neboť jsou součástí seznamu závazků předloženého Řeckem, jak je popsáno v 133. bodě odůvodnění, a že banka od roku 2008 nevyplatila žádné dividendy v hotovosti.
(398)
Rekapitalizační závazek z roku 2014 (opatření C) stanoví rezervu, aby bylo možné absorbovat budoucí ztráty, které byly určeny zátěžovým testem provedeným Řeckou bankou v roce 2013 a zveřejněny dne 6. března 2014. Z výsledků zátěžového testu je patrné, že banka potřebuje dodatečný kapitál ve výši 2 945 milionů EUR, aby pokryla své budoucí ztráty v rámci zátěžového scénáře. Opatření C se vztahuje pouze na kapitálovou potřebu, která zůstane, protože i) ji nelze pokrytý dalšími odprodeji či pomocí opatření k posílení kapitálu (Komise má za to, že banka analyzovala všechny potenciální odprodeje a zavázala se provést všechny, které mohou snížit kapitálové potřeby v rámci kapitálového plánu, který byl předložen Řecké bance); a ii) nebude pokryta soukromými investory v rámci navýšení základního kapitálu, k němuž dojde v dubnu 2014. Proto opatření C bance neposkytuje nadměrný kapitál.
(399)
Jak je vysvětleno v 385. až 395. bodě odůvodnění, banka již před zátěžovým testem přijala opatření, aby částku potřebného kapitálu omezila na minimum. Pokud se bance v rámci stávajícího navyšování kapitálu podaří získat většinu potřebného kapitálu od soukromých investorů a pokud dodatečná podpora vyplacená fondem HFSF bude nižší než 1 miliarda EUR, nebude žádný další vlastní příspěvek banky nutný. Pokud však podpora vyplacená v rámci opatření C zmíněnou úroveň přesáhne, bylo by vhodné, aby banka odprodala další činnosti.
(400)
Pokud jde o sdílení nákladů, sdělení o bankovnictví z roku 2013 stanoví, že přiměřené sdílení nákladů zahrnuje příspěvky držitelů hybridního kapitálu a držitelů podřízeného dluhu, a to ještě předtím, než je poskytnuta podpora ve formě kapitálu. Komise podotýká, že Řecko změnilo svůj vnitrostátní legislativní rámec, aby zaručilo, že předtím, než je bance poskytnuta dodatečná kapitálová injekce, podřízení věřitelé přispějí k nákladům na restrukturalizaci banky. Komise také podotýká, že se Řecko zavázalo, že provede opatření stanová v článku 6a zákona o fondu HFSF ve znění z roku 2014, která stanoví, že kapitálový deficit bude podle potřeby přidělen držitelům jeho kapitálových nástrojů a dalších podřízených závazků. I když k takovému sdílení nákladů dojde až po datu rekapitalizačního závazku z roku 2014 (opatření C), na základě bodu 45 sdělení o bankovnictví z roku 2013 se Komise domnívá, že by výsledky nebyly úměrné, pokud by měla povinná konverze podřízeného dluhu a hybridního kapitálu nastat již v okamžiku závazku. Pokud by banka získala dostatečný soukromý kapitál k pokrytí všech svých kapitálových potřeb, které byly určeny při zátěžovém testu provedeném Řeckou bankou, konverze držitelů podřízeného dluhu by byla nepřiměřená. Závazek Řecka, že předtím, než bude bance skutečně vyplacena kapitálová podpora, do záchrany zapojí podřízené věřitele, je proto dostatečný, aby bylo zaručeno odpovídající sdílení nákladů.
(401)
Aby se navíc zaručilo, že se na obnovení přiměřené kapitálové základny v průběhu období restrukturalizace v co největší míře budou podílet i vlastníci banky, Řecko se zavázalo, že do konce období restrukturalizace si banka ponechá dividendy a nebude proplácet žádné kupony, které ze zákona proplácet nemusí. V souladu s bodem 26 sdělení o restrukturalizaci a bodem 47 sdělení o bankovnictví z roku 2013 proto banka nevyužije státní podporu k tomu, aby prováděla platby z vlastních prostředků, jestliže nejsou k takovýmto platbám k dispozici dostačující zisky.
(402)
Banka se také zavázala, že až do 31. prosince 2017 nebude svým zaměstnancům ani vedoucím pracovníkům vyplácet celkovou roční odměnu (mzdu, důchodový příspěvek, bonus), která by převyšovala celkovou roční odměnu guvernéra Řecké banky (částka odměny nezohledňuje, zda se guvernér odměny dobrovolně částečně vzdal). Řecko se navíc zavázalo, že uplatní platový strop v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013 (152), pokud bude fond HFSF muset upsat akcie banky.
(403)
Komise musí posoudit, zda tento závazek, který pokrývá dva scénáře, splňuje požadavky stanovené ve sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(404)
V prvním scénáři, kdy HFSF ve skutečnosti nevloží do banky nový kapitál, se podpora obsažená v opatření C omezí na pouhý závazek odepsat kapitálové navýšení a fond HFSF nevyplatí jediné euro, jelikož všechny nové akcie budou upsány soukromými investory. Sdělení o bankovnictví z roku 2013 stanoví, že omezení odměn lze ukončit, pokud byla podpora splacena. Avšak podporu zahrnutou v takovémto závazku týkajícím se upsání budoucího kapitálového navýšení nelze splatit, pokud dotčený závazek nikdy nenabyl účinku (jelikož stát bance nikdy nevyplatil žádné peníze). Za takovýchto okolností může Komise souhlasit s tím, že omezení odměny platí po omezenou dobu. Komise má za to, že závazek Řecka, který trvá do 31. prosince 2017 (tj. po dobu tří let a osmi měsíců, přičemž končí rok před koncem plán restrukturalizace), představuje správné uplatnění posledního odstavce bodu 38 sdělení o bankovnictví z roku 2013. Vzhledem k tomu, že roční odměna guvernéra Řecké banky je nižší než strop stanovený ve druhém odstavci bodu 38 sdělení o bankovnictví z roku 2013 a jelikož se zmíněný závazek bude vztahovat na celou skupinu, Komise má za to, že závazek navržený Řeckem pro případ, že fond HFSF v rámci plánovaného kapitálového navýšení neupíše žádné akcie, je v souladu s bodem 38 sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(405)
V rámci druhého scénáře, podle nějž by fond HFSF musel upsat veškeré akcie banky, se Řecko zavázalo, že závazek změní tak, aby byl v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013. Komise podotýká, že pokud by fond HFSF upsal určité akcie, v zájmu zachování souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013 by bylo nutné změnit dobu trvání omezení odměny tak, aby skončila buď na konci plánu restrukturalizace, tedy 31. prosince 2018, nebo na konci transakce, která se bude rovnat splacení podpory, a to k tomu datu, které nastane dříve. Jelikož banka nemůže splatit kmenové akcie, Komise souhlasí s tím, že prodej akcií se ziskem na sekundárním trhu by bylo možné považovat za transakci rovnající se splacení podpory.
(406)
Na závěr lze konstatovat, že v rámci obou scénářů závazek Řecka omezit odměnu splňuje požadavky sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(407)
Pokud jde o protiplnění státu, sdělení o prodloužení z roku 2011 vyžaduje, aby nové akcie byly vydány se slevou oproti tržní ceně po úpravě o efekt zředění. Komise konstatuje, že tento požadavek má zaručit, že stát obdrží za svůj podíl v bance dostatečné protiplnění a že je dostatečně snížen podíl původních akcionářů. V případě opatření C stát již je hlavním akcionářem banky a jeho podíl přesahuje více než 90 % akcií. Proto by nadměrná sleva z tržní ceny snížila protiplnění státu u opatření B4 a může zahrnovat podporu pro investory, pokud sleva podcení hodnotu banky. Aby se takové situaci zabránilo, upisovací cena nesmí být nižší než minimální cena určená na základě dvou ocenění provedených dvěma nezávislými oceňovateli. Podrobná ujednání o stanovení ceny proto chrání fond HFSF před nadměrným „zředěním“ novými investory a zaručují, že HFSF upíše nové akcie za cenu, která odráží hodnotu banky. Za takovýchto okolností může Komise souhlasit s tím, že nové akcie mohou být vydány s nižší slevou ze současné tržní ceny, než jakou předpokládá sdělení o prodloužení z roku 2011, a považuje minimální cenu za přijatelnou.
(408)
Pokud by akcie byly vydány za vyšší cenu, hrozilo by, že soukromí investoři budou od účasti na kapitálovém navýšení odrazeni, a banka by proto získala jen omezený soukromý kapitál.
(409)
Komise se tudíž domnívá, že úroveň vlastního příspěvku a sdílení nákladů jsou v případě opatření C odpovídající.
7.6.3.3 Závěr o vlastním příspěvku a sdílení zátěže
(410)
Komise konstatuje, že ve srovnání s celkovou obdrženou státní rekapitalizací jsou vlastní příspěvek a sdílení zátěže ve formě prodeje aktiv na mnohem nižší úrovni, než jsou úrovně, které by Komise za běžných okolností považovala za dostačující. Avšak vzhledem k argumentům formulovaným v oddíle 7.6.1, na jejichž základě může Komise přijmout nižší vlastní příspěvek a sdílení nákladů, se má za to, že plán restrukturalizace zajišťuje dostatečný vlastní příspěvek a sdílení zátěže.
(411)
Plán restrukturalizace rovněž vyhovuje požadavkům sdělení o bankovnictví z roku 2013, pokud jde o opatření C.
7.6.4 Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže
(412)
Sdělení o restrukturalizaci vyžaduje, aby v plánu restrukturalizace byla navržena opatření k omezení narušení hospodářské soutěže a k zajištění soutěžního prostředí v bankovním sektoru. Kromě toho by se uvedená opatření měla také zabývat otázkami morálního rizika a měla by zaručit, že se státní podpora nepoužije k financování protisoutěžního chování.
(413)
Bod 31 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že při posuzování částky podpory a výsledného narušení hospodářské soutěže musí Komise zohlednit jak absolutní, tak poměrnou částku obdržené státní podpory, jakož i míru sdílení nákladů a postavení finanční instituce na trhu po restrukturalizaci. V tomto ohledu Komise připomíná, že banka obdržela od státu kapitál rovnající se 16 % jejích rizikově vážených aktiv (bez opatření C). S opatřením C banka obdržela závazek, že jí bude poskytnuta dodatečný vklad v hodnotě 2 864 miliard EUR, a celková kapitálová podpora tak dosáhne 23,7 % rizikově vážených aktiv banky. Kromě kapitálové podpory banka také obdržela podporu v oblasti likvidity. Banka získala záruky ohledně likvidity, které dosáhly k 15. dubnu 2011 částky 13 600 milionů EUR a k 30. listopadu 2013 částky 13 932 milionů EUR, což představuje 17 % rozvahy banky k témuž datu. Banka také obdržela nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou, která k 31. prosinci 2012 dosáhla 12 miliard EUR, což představovalo 18 % rozvahy banky k témuž datu. Potřeba provést opatření k omezení potenciálního narušení hospodářské soutěže je tudíž vzhledem k této poměrně vysoké částce podpory odůvodněná. Kromě toho má banka v Řecku velký podíl na trhu, k 31. prosinci 2012 držela 17 % podíl na trhu, pokud jde o úvěry, a 12 %, pokud jde o vklady. Akvizice banky New TT a Nea Proton zvýšily v září 2013 podíly banky na trhu na 20,7 %, pokud jde o úvěry, a 18,8 %, pokud jde o vklady (153).
(414)
Komise připomíná, že obtíže banky pramení především z vnějších otřesů, např. z řecké dluhové krize a z dlouhé recese, která od roku 2008 narušovala řecké hospodářství, jak podotýká 69. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou. Snižuje se nutnost zabývat se otázkami morálního rizika, jelikož se banka podle všeho nedopustila nadměrného riskování. Jak konstatuje oddíl 7.6.1, rušivý účinek opatření podpory je vzhledem ke zmíněným faktorům nižší, a tudíž se snižuje také potřeba opatření k omezení narušení hospodářské soutěže. Z těchto důvodů může Komise výjimečně souhlasit s tím, že navzdory vysoké částce podpory plán restrukturalizace nestanoví žádné zmenšení rozvahy ani úvěrů v Řecku.
(415)
Komise však podotýká, že státní rekapitalizace umožnily bance, aby nadále provozovala své bankovní činnosti na zahraničních trzích a pojišťovací činnosti v Řecku.
(416)
V tomto ohledu Komise kromě již provedeného zmenšení pákového efektu a restrukturalizace bere na vědomí závazek banky, že do […] prodá své pojišťovací činnosti a do 31. prosince 2018 zmenší velikost svých mezinárodních aktiv, což pravděpodobně bude zahrnovat další odprodeje v […] a […], rovněž bere na vědomí závazek banky, že podporu nepoužije k financování růstu těchto podniků. Komise považuje za přiměřené, že snížení zahraničních aktiv bude větší, pokud fond HFSF v rámci opatření C vyplatí bance dodatečný kapitál, který přesáhne 1 miliardu EUR. Jak je uvedeno v 295. bodě odůvodnění, taková platba by zvýšila rušivé účinky podpory více než pouhý závazek podílet se na navýšení kapitálu. Pokud by však dodatečný kapitálový vklad byl nižší než 1 miliarda EUR, byl by podnětem k větší účasti soukromých investorů, kteří by museli poskytnout alespoň 1,5 miliardy EUR. Větší účast soukromého sektoru by navíc představovala dodatečné sdílení nákladů, jak je vysvětleno v 388. bodě odůvodnění. Bod 31 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že při posuzování opatření pro sdílení nákladů bude zohledněna jak cena zaplacená za pomoc získanou od státu, tak míra sdílení nákladů. Takže pokud fond HFSF vloží do banky méně než 1 miliardu EUR, zůstanou dodatečná narušení hospodářské soutěže omezená.
(417)
Řecko se rovněž zavázalo, že zavede zákaz akvizic, čímž zaručí, že banka nebude obdrženou státní podporu používat k tomu, aby získala nové podniky. Tento zákaz pomáhá zaručit, že je podpora použita výhradně na podporu obnovení životaschopnosti řeckých bankovních činností, a nikoli k růstu např. na zahraničních trzích.
(418)
Závazek snížit úroky placené z řeckých vkladů z neudržitelně vysokých úrovní rovněž zaručuje, že podpora nebude použita k financování neudržitelných strategií přijímání vkladů, které narušují hospodářskou soutěž na řeckém trhu. Obdobně závazek provést přísné pokyny, pokud jde o stanovení cen nových úvěrů na základě řádného posouzení úvěrového rizika, bance zabrání v tom, aby narušovala hospodářskou soutěž na řeckém trhu nevhodnými strategiemi stanovení cen úvěrů pro klienty.
(419)
S ohledem na specifickou situaci popsanou v oddíle 7.6.1. a na opatření vymezená v plánu restrukturalizace má Komise za to, že jsou zavedena dostačující ochranná opatření, která omezují narušení hospodářské soutěže.
7.7 SLEDOVÁNÍ
420)
Podle oddílu 5 sdělení o restrukturalizaci jsou požadovány pravidelné zprávy, aby Komise mohla ověřit, zda je plán restrukturalizace řádně prováděn. Jak je uvedeno v závazcích (154), Řecko zaručí, že kontrolní správce, který již byl jmenován bankou a schválen Komisí, bude sledovat, jak Řecko plní přijaté závazky, pokud jde o restrukturalizaci činností v Řecku a zahraničí a o správu a řízení banky a obchodní operace. Komise proto zastává názor, že je zaručeno řádné sledování provádění plánu restrukturalizace.
8. ZÁVĚR
(421)
Komise má za to, že Řecko protiprávně provedlo opatření podpory SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/N), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C, ex 2012/NN) SA.31155 (2013/C) (2013/NN), přičemž porušilo čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, neboť uvedená opatření byla provedena předtím, než byla formálně oznámena Komisi. Komise se však domnívá, že plán restrukturalizace společně se závazky uvedenými v přílohách zaručují obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky, jsou dostačující, pokud jde o sdílení nákladů a vlastní příspěvek, a vhodná a přiměřená, aby kompenzovala rušivé dopady opatření podpory, která jsou zkoumána v tomto rozhodnutí. Předložený plán restrukturalizace a závazky splňují kritéria sdělení o restrukturalizaci, a opatření podpory lze tudíž považovat za slučitelná s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Následující opatření provedená či plánovaná Řeckem představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy:
a)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, kterou bance Eurobank Ergasias SA. („Eurobanka“) poskytla Řecká banka a za kterou se zaručila Řecká republika (opatření L2);
b)
druhá překlenovací rekapitalizace ve výši 1 341 milionů EUR, kterou Eurobance v prosinci 2012 poskytl Helénský fond finanční stability („HFSF“) (opatření B2);
c)
písemný závazek ve výši 528 milionů EUR, který fond HFSF poskytl Eurobance dne 21. prosince 2012 (opatření B3);
d)
rekapitalizace ve výši 5 839 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v květnu 2013 (opatření B4);
e)
rekapitalizační závazek ve výši 2 864 milionů EUR, který učinil fond HFSF po navýšení základního kapitálu ve výši 2 864 milionů EUR, jež dne 12. dubna 2014 schválili akcionáři na mimořádné valné hromadě podle zákona o fondu HFSF č. 3864/2010 v nejnovějším znění (opatření C);
f)
kapitálový vklad ve výši 395 milionů EUR, kterou fond HFSF dne 28. srpna 2013 poskytl bance Nea Proton (opatření NP3).
2. S ohledem na plán restrukturalizace skupiny Eurobank (banka Eurobank Ergasias S.A. a všechny její dceřiné společnosti, tedy společnosti a pobočky v Řecku i v zahraničí, jak bankovní, tak nebankovní), který byl předložen 16. dubna 2014, a na závazky, které 16. dubna 2014 poskytlo Řecku, je následující státní podpora slučitelná s vnitřním trhem:
a)
kapitálový vklad ve výši 950 milionů EUR, kterou v květnu 2009 Řecko poskytlo Eurobance v rámci režimu rekapitalizace (opatření A);
b)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, jež k 31. prosinci 2012 dosáhla 12 miliard EUR (opatření L2), kterou Eurobance poskytla Řecká banka a za kterou od července 2011 ručilo Řecko;
c)
první překlenovací rekapitalizace ve výši 3 970 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v květnu 2012 (opatření B1);
d)
druhá překlenovací rekapitalizace ve výši 1 341 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v prosinci 2012 (opatření B2);
e)
písemný závazek ve výši 528 milionů EUR, který fond HFSF poskytl Eurobance dne 21. prosince 2012 (opatření B3);
f)
rekapitalizace ve výši 5 839 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v květnu 2013 (opatření B4);
g)
rekapitalizační závazek ve výši 2 864 milionů EUR, který fond HFSF poskytl Eurobance po navýšení základního kapitálu ve výši 2 864 milionů EUR, jež dne 12. dubna 2014 schválili akcionáři na mimořádné valné hromadě podle zákona o fondu HFSF č. 3864/2010 v nejnovějším znění (opatření C);
h)
kapitálový vklad ve výši 80 milionů EUR, kterou Řecko v květnu 2009 poskytlo bance Proton (opatření Pr1);
i)
financování celkové mezery ve financování ve výši 1 121,6 milionů EUR Řeckým fondem pro záruky za vklady a investice (HDIGF) a HFSF, které bylo v říjnu 2011 a květnu 2012 poskytnuto na činnosti převedené z banky Proton na banku Nea Proton (opatření NP1);
j)
celková kapitálová injekce ve výši 515 milionů EUR, kterou fond HFSF v říjnu 2011, únoru 2012, srpnu 2012 a prosinci 2012 poskytl bance Nea Proton (opatření NP2);
k)
kapitálová injekce ve výši 395 milionů EUR, kterou HFSF dne 28. srpna 2013 poskytl bance Nea Proton (opatření NP3);
l)
financování celkové mezery ve financování ve výši 667 milionů EUR fondy HDIGF a HFSF, které bylo v prosinci 2011 a únoru 2013 poskytnuto na činnosti převedené z banky T na banku Hellenic Postbank („banka TT“) (opatření T);
m)
kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR, kterou Řecko v květnu 2009 poskytlo bance TT (opatření TT);
n)
financování celkové mezery ve financování ve výši 3 732,6 milionů EUR fondem HFSF, které bylo v lednu a červnu 2013 poskytnuto na činnosti převedené z banky TT na banku New Hellenic Postbank („banka New TT“) (opatření NTT1);
o)
kapitálový vklad ve výši 500 milionů EUR, který fond HFSF dne 29. ledna 2013 poskytl bance New TT (opatření NTT2).
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 29. dubna 2014.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 29 avril 2014
concernant l’aide d’État SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/NN), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C) (ex 2012/NN), SA.31155 (2013/C) (2013/NN) (ex 2010/N) mise à exécution par la Grèce en faveur d’Eurobank Group et relative à: la recapitalisation et la restructuration d’Eurobank Ergasias SA; l’aide à la restructuration en faveur de Proton bank consistant en la création et la capitalisation de Nea Proton et une recapitalisation supplémentaire de Nea Proton Bank par le Fonds hellénique de stabilité financière; la résolution de la défaillance de Hellenic Postbank consistant en la création d’une banque-relais
[notifiée sous le numéro C(2014) 2933]
(Le texte en langue anglaise est le seul faisant foi.)
(2014/885/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 108, paragraphe 2, premier alinéa,
vu l’accord sur l’Espace économique européen, et notamment son article 62, paragraphe 1, point a),
après avoir invité les États membres et les autres parties intéressées à présenter leurs observations conformément auxdits articles (1),
considérant ce qui suit:
1. PROCÉDURE
1.1. PROCÉDURES CONCERNANT EUROBANK GROUP (2) [CI-APRÈS LA «BANQUE» (3)]
(1)
Par décision du 19 novembre 2008, la Commission a approuvé un régime intitulé «mesures de soutien financier en faveur des établissements de crédit grecs» (Support Measures for the Credit Institutions in Greece) (ci-après le «régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec»), destiné à assurer la stabilité du système financier grec. Le régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec prévoit d’octroyer une aide au titre des trois volets qui le composent, à savoir un régime de recapitalisation, un régime de garanties et un régime d’emprunts obligataires d’État (4). En mai 2009, EFG Eurobank Ergasias SA (5) a fait l’objet d’une recapitalisation par la Grèce au titre du régime de recapitalisation.
(2)
Le considérant 14 de la décision du 19 novembre 2008 a rappelé qu’un plan de restructuration devait être notifié à la Commission en ce qui concerne les bénéficiaires du régime de recapitalisation.
(3)
Le 2 août 2010, les autorités grecques ont présenté un plan de restructuration concernant Eurobank Group à la Commission. La Commission a enregistré ce plan ainsi que ses mises à jour ultérieures et les informations supplémentaires fournies par les autorités grecques sous la référence SA.30342 (PN 26/2010) et ensuite sous la référence SA.32789 (2011/PN).
(4)
La banque a bénéficié à plusieurs reprises des garanties de l’État sur les titres de créance et emprunts obligataires d’État au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec (6). Elle a également bénéficié d’une fourniture de liquidité d’urgence (emergency liquidity assistance, ELA) garantie par l’État.
(5)
Le 20 avril 2012, le Fonds hellénique de stabilité financière (ci-après le «HFSF») a fourni à la banque une lettre d’engagement à participer à une augmentation de capital prévue. Le 28 mai 2012, le HFSF a octroyé à la banque une recapitalisation relais de 3 970 millions d’EUR (ci-après la «première recapitalisation relais»).
(6)
En mai 2012, les autorités grecques ont notifié à la Commission la lettre d’engagement qui avait été transmise à la banque par le HFSF. La Commission a enregistré cette notification comme une aide non notifiée [SA.34825 (2012/NN)] dès lors que la mesure avait déjà été mise en œuvre.
(7)
Le 27 juillet 2012, la Commission a ouvert une procédure formelle d’examen concernant la première recapitalisation relais (ci-après la «décision d’ouvrir la procédure Eurobank») (7).
(8)
En décembre 2012, le HFSF a octroyé à la banque une deuxième recapitalisation relais de 1 341 millions d’EUR (ci-après la «deuxième recapitalisation relais»). Le 21 décembre 2012, le HFSF a également fourni à la banque une lettre d’engagement à participer à une augmentation de capital de la banque ainsi qu’à l’émission d’instruments de capital convertibles, pour un montant total allant jusqu’à 528 millions d’EUR (8). Les autorités grecques ont notifié ces mesures à la Commission le 27 décembre 2012.
(9)
En mai 2013, le HFSF a participé à l’augmentation de capital de la banque qui avait été convenue en décembre 2012. Il a converti les première et deuxième recapitalisations relais en capitaux propres et a injecté un supplément de 528 millions d’EUR de capitaux propres dans la banque (ci-après la «recapitalisation du printemps 2013»).
(10)
Le 19 décembre 2013, les autorités grecques ont présenté des informations à la Commission concernant les modalités de la recapitalisation du printemps 2013.
(11)
Le 31 mars 2014, le HFSF a fourni à la banque une lettre d’engagement à participer à une augmentation de capital annoncée.
(12)
Le 16 avril 2014, les autorités grecques ont présenté à la Commission un plan de restructuration définitif (ci-après le «plan de restructuration») concernant la banque. Elles ont également notifié à la Commission l’engagement du HFSF de souscrire pleinement à la recapitalisation prochaine de la banque. À cette même date, elles ont donné des informations sur la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État. Elles ont indiqué qu’elles souhaitaient maintenir cette fourniture de liquidité à la banque, de même que les garanties de l’État concernant les titres de créance et les emprunts obligataires d’État au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec (9).
(13)
La Commission a tenu de nombreuses réunions et téléconférences et a échangé de nombreux courriers électroniques avec les représentants des autorités grecques et de la banque.
(14)
La Grèce accepte exceptionnellement que la présente décision soit adoptée en langue anglaise uniquement.
1.2. PROCÉDURE CONCERNANT LES BANQUES RACHETÉES
1.2.1. Procédure concernant la banque Nea Proton
(15)
Le 26 juillet 2012, la Commission a adopté une décision concernant l’aide d’État SA.34488 (2012/C) - Aide en faveur de la banque Nea Proton consistant en sa création et sa capitalisation (10) (ci-après la «décision d’ouvrir la procédure Nea Proton»). Par cette décision, la Commission a ouvert une procédure formelle d’examen concernant: i) le financement par le mécanisme de résolution du Fonds grec de garantie des dépôts et des investissements (HDIGF) et le HFSF du déficit de financement de 1 121,6 millions d’EUR entres les actifs et les éléments de passif de la banque Proton qui avaient été transférés à la banque Nea Proton; ii) une injection de capital-actions initial de 250 millions d’EUR par le HFSF dans la banque Nea Proton; et iii) une injection de capital-actions supplémentaire de 300 millions d’EUR par le HFSF dans la banque Nea Proton, prévue au moment de l’adoption de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton. La Commission a invité la Grèce à présenter ses observations et à fournir toutes les informations qui pourraient l’aider à apprécier les mesures d’aide. La section 1 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton décrit en détail la procédure concernant la banque Proton, entre autres la résolution de la défaillance de la banque Proton, la création de la banque Nea Proton, le financement du déficit de financement et le capital-actions initial injecté par le HFSF dans la banque Nea Proton.
(16)
Le 1er août 2012, le HFSF a versé un capital-actions supplémentaire dans la banque Nea Proton, pour un montant de 230 millions d’EUR.
(17)
Le 5 septembre 2012, la Grèce a présenté des observations sur la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton préparées par la Banque de Grèce et le HFSF.
(18)
Le 31 décembre 2012, le HFSF a versé un autre capital-actions dans la banque Nea Proton qui s’élevait cette fois à 35 millions d’EUR.
(19)
En mai 2013, le HFSF a lancé le processus de vente de la banque Nea Proton.
(20)
Le 12 juillet 2013, les autorités grecques ont informé la Commission de l’intention de la banque d’acheter la banque Nea Proton. La Commission a répondu le 15 juillet 2013.
(21)
Le 15 juillet 2013, la banque a signé un accord contraignant avec le HFSF concernant l’acquisition de 100 % des actions et des droits de vote de la banque Nea Proton pour un prix d’achat de 1 EUR, et le HFSF s’est engagé à recapitaliser la banque Nea Proton avant sa vente par un apport en numéraire de 395 millions d’EUR.
(22)
Le 29 juillet 2013, les autorités grecques ont notifié à la Commission l’injection de capital pour un montant de 395 millions d’EUR dans la banque Nea Proton.
1.2.2. Procédure concernant la banque New TT
(23)
Le 6 mai 2013, la Commission a adopté une décision concernant l’aide d’État SA.31155 (2013/C) - Aide d’État en faveur d’Hellenic Postbank SA consistant en la création et la capitalisation de la banque-relais «New Hellenic Postbank SA» (ci-après la «décision d’ouvrir la procédure New TT») (11). Par cette décision, la Commission a ouvert la procédure formelle d’examen concernant: i) un apport en capital de 500 millions d’EUR du HFSF dans New TT Hellenic Postbank SA (ci-après la banque «New TT»); ii) le financement du déficit de financement (12) d’un montant de 4,1 milliards d’EUR (13) consécutif au transfert des activités de Hellenic Postbank SA (ci-après la banque «TT») à la banque New TT; iii) un apport en capital de 224,96 millions d’EUR de la Grèce sous la forme d’actions privilégiées au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec dans la banque TT; et iv) une intervention de 0,68 milliard d’EUR du HDIGF en faveur des actifs de T Bank SA (ci-après «T Bank» ou la «banque T») qui avaient été transférés à la banque TT. La Commission a invité la Grèce à présenter ses observations et à fournir toutes les informations qui pourraient l’aider à apprécier l’aide à la restructuration. La section 1 de la décision d’ouvrir la procédure New TT décrit en détail les procédures concernant la résolution de la défaillance de la banque T par la vente à la banque TT et la résolution de la défaillance de la banque TT par la création de la banque New TT.
(24)
En juin 2013, le HFSF a lancé le processus de vente de la banque New TT.
(25)
Le 15 juillet 2013, les autorités grecques ont informé la Commission de la décision du HFSF de vendre New TT à la banque et des raisons de cette décision.
(26)
À cette même date, la banque a signé un accord contraignant avec le HFSF concernant l’acquisition de 100 % des actions et des droits de vote de la banque New TT.
(27)
Le 19 juillet 2013, la Grèce a présenté ses observations sur la décision d’ouvrir la procédure New TT.
2. DESCRIPTION
2.1. LA BANQUE ET SES DIFFICULTÉS
2.1.1. Contexte général du secteur bancaire grec
(28)
Le produit intérieur brut (PIB) réel de la Grèce a chuté de 20 % entre 2008 et 2012, comme le montre le tableau 1. Sous l’effet de cette chute, les banques grecques ont enregistré une hausse rapide du taux de défaut sur les prêts aux ménages et entreprises (14). Ces faits ont nui à la performance des actifs des banques grecques et ont donné lieu à des besoins en capitaux.
Tableau 1
Croissance du PIB réel en Grèce, 2008-2013
Grèce
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Croissance du PIB réel (%)
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-6,4
- 4 (estimations)
Source:
Eurostat, disponible en ligne à l’adresse: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=fr&pcode=tec00115
(29)
Par ailleurs, en février 2012, la Grèce a mis en place un échange d’obligations avec le secteur privé baptisé «programme de participation du secteur privé» (ci-après le «programme PSI»). Les banques grecques ont participé à ce programme au cours duquel le gouvernement grec a offert aux créanciers privés existants des titres nouveaux [entre autres des nouvelles obligations d’État grecques, des titres indexés sur le PIB et des ordres de paiement PSI émis par le Fonds européen de stabilité financière (FESF)] en échange d’obligations d’État grecques existantes, assortis d’une décote nominale de 53,5 % et d’échéances plus longues (15). Les autorités grecques ont annoncé les résultats de cet échange d’obligations le 9 mars 2012 (16). L’échange s’est soldé par d’importantes pertes pour les créanciers (des pertes estimées par la Banque de Grèce à 78 % de la valeur nominale des anciennes obligations d’État grecques, en moyenne, pour les banques grecques) et par des besoins en capitaux qui ont été inscrits rétroactivement dans les états financiers 2011 des banques grecques.
Tableau 2
Total des pertes sur PSI des principales banques grecques (Mio EUR)
Banques
Valeur nominale des obligations d’État grecques
Valeur nominale des prêts liés à l’État
Total de la valeur nominale
Pertes PSI sur les obligations d’État grecques
Pertes PSI sur les prêts liés à l’État
Total des pertes brutes PSI
Total des pertes brutes PSI/Fonds propres de niv. 1 (17) (%)
Total des pertes brutes PSI/Total des actifs (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Postbank (TT)
4 197
175
4 372
3 306
138
3 444
618,3
24,8
Nea Proton
934
0
934
216
0
216
378,8
12,6
Source:
Banque de Grèce, Report on the Recapitalisation and Restructuring of the Greek Banking Sector, décembre 2012, p. 14.
(30)
Étant donné que les banques grecques ont connu d’importants besoins en capitaux du fait du programme PSI et de la poursuite de la récession, le mémorandum des politiques économiques et financières (MEFP) du deuxième programme d’ajustement pour la Grèce signé entre le gouvernement grec, l’Union européenne, le Fonds monétaire international (FMI) et la Banque centrale européenne (BCE) le 11 mars 2012 a dégagé des fonds pour la recapitalisation de ces banques. Les autorités grecques ont estimé à 50 milliards d’EUR le total des besoins en recapitalisation et des coûts de résolution des défaillances des banques que ce programme devra financer (18). Ce montant a été calculé sur la base d’un test de résistance mené par la Banque de Grèce pour la période allant de décembre 2011 à décembre 2014 (ci-après le «test de résistance de 2012»), qui reposait sur les prévisions de pertes sur prêts annoncées par Blackrock (19). Les fonds destinés à la recapitalisation des banques grecques sont mis à disposition par l’entreprise du HFSF. Le tableau 3 résume le calcul des besoins en capitaux des principales banques grecques tels qu’ils ressortent du test de résistance de 2012.
Tableau 3
Test de résistance de 2012: besoins en capitaux des principales banques grecques (Mio EUR)
Banques
Référence fonds propres de niv. 1 (décembre 2011)
Total des pertes brutes PSI
(décembre 2011)
Provisions pour PSI
(juin 2011)
Pertes brutes cumulées
Projections pour risque de crédit
Réserves pour pertes sur prêts
(décembre 2011)
Génération de capitaux internes
Objectif fonds propres de niv. 1 (décembre 2014)
Besoins en capitaux
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Postbank (banque TT)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Nea Proton
57
- 216
48
- 482
368
34
115
305
Source:
Banque de Grèce, Report on the Recapitalisation and Restructuring of the Greek Banking Sector, décembre 2012, p. 8.
(31)
D’après le MEFP de mars 2012, les banques qui présentent des plans viables de mobilisation de capitaux recevront la possibilité de demander et d’obtenir une aide publique sous une forme qui préserve la motivation du secteur privé à injecter des capitaux et, ainsi, réduit à sa plus simple expression la charge qui pèse sur les contribuables (20). La Banque de Grèce a considéré que seules les quatre plus grandes banques (Eurobank, National Bank of Greece, Piraeus Bank et Alpha Bank) étaient viables (21). Elles ont reçu une première recapitalisation du HFSF en mai 2012.
(32)
Les dépôts nationaux dans les banques en Grèce ont chuté de 37 % au total entre la fin de 2009 et juin 2012 sous l’effet de la récession et de l’incertitude politique. Ces banques ont dû payer des taux d’intérêt plus élevés pour tenter de retenir les dépôts. Les coûts des dépôts ont augmenté, ce qui a réduit la marge d’intérêt nette des banques. Les banques grecques ont été exclues des marchés de financement de gros et sont devenues tout à fait dépendantes du financement de l’Eurosystème (22), dont une part croissante a pris la forme d’une fourniture de liquidité d’urgence (ELA) accordée par la Banque de Grèce. Les montants que ces banques ont obtenus étaient particulièrement élevés au deuxième semestre de 2012.
(33)
Après les élections organisées en juin 2012, l’encours des dépôts a commencé à augmenter à nouveau. Le financement total octroyé par l’Eurosystème aux banques grecques diminue depuis le 31 décembre 2012.
(34)
Le 3 décembre 2012, la Grèce a lancé un programme de rachat des nouvelles obligations d’État grecques reçues dans le cadre du programme PSI, à des prix allant de 30,2 à 40,1 % de leur valeur nominale (23). Les banques grecques ont participé à ce programme de rachat qui a cristallisé davantage les pertes à leur bilan, puisque la perte comptable (autrement dit la différence entre la valeur marchande et la valeur nominale) inscrite au moment du programme PSI est devenue définitive et irréversible (24).
(35)
En décembre 2012, les quatre plus grandes banques grecques ont bénéficié d’une deuxième recapitalisation du HFSF.
(36)
En automne 2013, la Banque de Grèce a lancé un nouveau test de résistance pour apprécier la solidité de la situation des fonds propres des banques grecques dans un scénario de référence comme dans un scénario défavorable.
(37)
En juillet 2013, la Banque de Grèce a chargé un conseiller de réaliser une étude de diagnostic sur les portefeuilles de prêts de toutes les banques grecques. Ce conseiller a effectué des projections de pertes de crédit (CLP) pour tous les portefeuilles de prêts nationaux des banques grecques ainsi que pour les prêts comportant un risque grec dans les succursales et filiales étrangères, et ce à un horizon de trois ans et demi et pour toute la durée des prêts. L’analyse a fourni des CLP selon deux scénarios macroéconomiques: un scénario de référence et un scénario défavorable. Les CLP concernant les portefeuilles de prêts étrangers ont été estimées par la Banque de Grèce à l’aide de certains éléments proposés par le conseiller.
(38)
S’appuyant sur l’évaluation des CLP par le conseiller, la Banque de Grèce a procédé à une évaluation des besoins en capitaux avec l’aide technique d’un deuxième conseiller.
(39)
Les principaux éléments de l’évaluation des besoins en capitaux dans le cadre du test de résistance de 2013 étaient les suivants: i) les CLP (25) sur les portefeuilles de prêts des banques, sur une base consolidée, présentant un risque grec et un risque étranger, sans préjudice des réserves de prêts existantes; et ii) la rentabilité d’exploitation estimée des banques pour la période allant de juin 2013 à décembre 2016, selon un ajustement prudent des plans de restructuration qui avaient été présentés à la Banque de Grèce au quatrième trimestre de 2013. Le tableau 4 résume le calcul des besoins en capitaux des principales banques grecques sur une base consolidée dans le scénario de référence du test de résistance de 2013.
Tableau 4
Test de résistance de 2013: besoins en capitaux des banques grecques selon une assise consolidée dans le scénario de référence (Mio EUR)
Banques
Référence fonds propres de niv. 1 (juin 2013) (1)
Réserves pour pertes sur prêts
(juin 2013) (2)
CLP - risque grec (3)
CLP - risque étranger (26) (4)
Génération de capitaux internes (5)
Test de résistance ratio de fonds propres de niv. 1 (décembre 2016) (6)
Besoins en capitaux
(7) = (6) - (1) - (2) - (3) - (4) - (5)
NBG (27)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (28)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Source:
Banque de Grèce, 2013 Stress Test of the Greek Banking Sector, mars 2014, p. 42.
(40)
Le 6 mars 2013, la Banque de Grèce a annoncé les résultats du test de résistance de 2013 et a demandé aux banques de présenter leurs plans de mobilisation de capitaux d’ici à la mi-avril 2014 pour couvrir les besoins en capitaux tels qu’ils ressortent du scénario de référence.
2.1.2. Les activités économiques de la banque
(41)
La banque propose des services bancaires universels essentiellement en Grèce et en Europe de l’Est et du Sud-Est (Chypre, Roumanie, Bulgarie, Serbie et Ukraine). Elle offre une gamme complète de produits et services bancaires et financiers aux ménages et aux entreprises. Elle est active dans la banque de détail, les services aux entreprises et aux particuliers, la gestion de patrimoine, les assurances, les services de trésorerie, les marchés des capitaux et d’autres services. La banque est enregistrée en Grèce et ses actions sont cotées à la Bourse d’Athènes. Le 31 décembre 2012, la banque employait au total 17 427 personnes, dont la moitié environ travaillait en Europe de l’Est et du Sud-Est et l’autre moitié, en Grèce (29).
(42)
La banque a participé au programme PSI pour échanger des obligations d’État grecques et des prêts liés à l’État pour une valeur faciale de 7 336 millions d’EUR. La charge totale liée au programme PSI s’est élevée à environ 5 781 millions d’EUR avant impôts, un montant entièrement inscrit dans sa comptabilité de 2011 (30). Au cours du programme de rachat en décembre 2012, la banque a vendu les nouvelles obligations d’État grecques qu’elle avait reçues à l’occasion du programme PSI à un niveau de décote important par rapport à la valeur nominale. Cette vente a cristallisé les pertes enregistrées sur les nouvelles obligations d’État grecques.
(43)
Les principaux chiffres de la banque en décembre 2010, décembre 2011, décembre 2012 et décembre 2013 (données consolidées) figurent dans le tableau 5.
Tableau 5
Principaux chiffres d’Eurobank, 2010, 2011, 2012 et 2013
Bénéfices et pertes
(Mio EUR)
2010
2011
2012
2013
(dont les banques New TT et Nea Proton depuis la date de leur acquisition)
Produits nets d’intérêt
2 103
2 965
1 461
1 294
Total des produits d’exploitation
2 730
2 226
1 755
1 587
Total des charges opérationnelles
-1 280
-1 123
-1 052
-1 071
Revenus avant provisions
1 450
1 103
703
516
Pertes sur risque de crédit
-1 273
-1 328
-1 655
-1 920
Pertes sur PSI
-6 012
- 363
Autres pertes
- 737
- 373
- 522
Résultat net
84
-5 496
-1 440
-1 157
Données quantitatives sélectives (Mio EUR)
31 décembre 2010
31 décembre 2011
31 décembre 2012
31 décembre 2013 (dont les banques New TT et Nea Proton)
Total des prêts et avances à la clientèle
53 412
48 094
43 171
45 610
Total des dépôts
41 173
32 459
30 752
41 535
Total des actifs
87 188
76 822
67 653
77 586
Total des capitaux propres (31)
6 094
875
- 685
4 523
Sources:
2013: résultats financiers 2013 - états financiers consolidés, p. 3 et 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/EN%20Consol%20AR%202013.pdf; 2012 et 2011: résultats financiers 2012 - états financiers consolidés, p. 3 et 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%202012.pdf; 2010: EFG Eurobank-communiqué de presse, résultats complets exercice 2011, p. 5 et 6: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%20AQ2011.pdf
(44)
Le tableau 5 montre que, parallèlement aux pertes énormes enregistrées en 2011 à la suite du programme PSI [5 781 millions d’EUR (32)], la banque a vu ses revenus décliner (entre autres sous l’effet de l’augmentation des coûts des dépôts) et a enregistré des pertes de valeur élevées et croissantes sur ses portefeuilles de prêts en Grèce et à l’étranger. La situation de trésorerie de la banque a été durement touchée par la sortie des dépôts, et son ratio prêts/dépôts a atteint 148 % au 31 décembre 2011, alors que 42 % de son bilan était financé par l’Eurosystème à cette date.
(45)
Dans le cadre du test de résistance de 2013, dont les résultats avaient été annoncés le 6 mars 2014, la Banque de Grèce a estimé que les besoins en capitaux de la banque s’élevaient à 2 945 millions d’EUR dans le scénario de référence. Ce montant ne tenait pas compte des mesures d’atténuation, autrement dit, il reposait sur la supposition que la banque allait prendre des mesures d’atténuation sous la forme de cessions, ce qui était supposé contribuer à la réduction des besoins en capitaux.
(46)
Pour couvrir ce besoin en capital estimé à 2 945 millions d’EUR, la banque a proposé des mesures d’atténuation renforcées qui, pourtant, généreront au total à peine plus que ce que la Banque de Grèce avait supposé au moment de calculer les besoins en capitaux. Ces mesures d’atténuation comprennent la vente des actifs supplémentaires (vente de […] (33), vente de […] % de la filiale d’assurance et la réduction de la participation aux activités immobilières à 20 % d’ici […]) (34).
(47)
Puisque ces mesures d’atténuation renforcées ne permettent de couvrir qu’une part très négligeable des besoins en capitaux recensés, l’assemblée générale extraordinaire des actionnaires a décidé, le 12 avril 2014, de procéder à une augmentation de capital de 2 864 millions d’EUR. Cette augmentation de capital se présente sous la forme d’un placement sans droit préférentiel de souscription (c’est-à-dire une augmentation de capital assortie d’une annulation des droits de souscription) proposé à des investisseurs internationaux et d’une offre publique en Grèce. Si la demande des investisseurs privés ne suffit pas à couvrir toute l’augmentation de capital, le HFSF palliera la différence en souscrivant les nouvelles actions restantes, moyennant la conversion préalable en actions des instruments de fonds propres subordonnés existants de la banque.
2.2. LES ACQUISITIONS PAR LA BANQUE DES ACTIVITÉS BANCAIRES GRECQUES
(48)
Le 15 juillet 2013, la banque a signé deux accords contraignants avec le HFSF concernant l’acquisition de 100 % des actions et des droits de vote de la banque Nea Proton et de la banque New TT.
2.2.1. Acquisition de la banque Nea Proton
Résolution des défaillances de la banque Proton et Nea Proton
(49)
Le 9 octobre 2011, la Banque de Grèce a procédé à la résolution de la défaillance de la banque Proton. La Banque de Grèce a retiré la licence de la banque Proton et a mis cette dernière en liquidation (35).
(50)
Sur une proposition de la Banque de Grèce et à la suite de la décision du ministère des finances (36), la banque Nea Proton a été créée en tant qu’établissement de crédit relais, et tous les dépôts (individuels, banque et gouvernement), le réseau d’agences ainsi qu’une sélection d’actifs (portefeuilles de prêts et de titres) de la banque Proton lui ont été transférés. Les droits patrimoniaux, les dettes subordonnées et les prêts à haut risque sont restés dans la banque Proton. Le HFSF a injecté un capital-actions initial de 250 millions d’EUR (37) dans la banque Nea Proton, devenant ainsi le seul et unique actionnaire. Le bilan d’ouverture de la banque Nea Proton s’élevait à environ 3 milliards d’EUR.
(51)
À la fin de 2011, les actifs pondérés en fonction des risques (38) de la banque Nea Proton s’élevaient à 1,2 milliard d’EUR.
Acquisition de la banque Nea Proton par la banque
(52)
La loi grecque sur la résolution des défaillances bancaires oblige le HFSF à céder ses actions dans un établissement de crédit relais dans les deux ans qui suivent la date de la décision ministérielle portant établissement de cet établissement de crédit (39). Conformément à cette obligation et d’après le MEFP, le HFSF a procédé à la vente de ses actions dans la banque Nea Proton. Le conseiller financier du HFSF a contacté un large éventail d’investisseurs potentiels (dont des banques grecques, des banques étrangères et des garants financiers), mais seules deux parties, la banque et un hedge fund américain, ont présenté des offres finales. Seule l’offre faite par la banque a été donnée pour conforme à la lettre de procédure du HFSF et, par conséquent, valable.
(53)
Au 31 mai 2013, les actifs pondérés en fonction des risques de la banque Nea Proton s’élevaient à 811 millions d’EUR et ses fonds propres réglementaires, à - 203 millions d’EUR. À la même date, la banque Nea Proton avait besoin d’une recapitalisation totale de 276 millions d’EUR pour atteindre un ratio de fonds propre de niveau 1 de 9 %. La banque a versé un apport en numéraire de 1 EUR en échange de 100 % des actions et des droits de vote de la banque Nea Proton. La banque a demandé au HFSF de recapitaliser la banque Nea Proton à hauteur de 395 millions d’EUR, en outre des 276 millions d’EUR nécessaires pour ramener le ratio d’adéquation des fonds propres de la banque Nea Proton à 9 %, de manière à dégager un supplément de 119 millions d’EUR de provisions et à couvrir les provisions pour pertes sur prêts supplémentaires et les pertes avant impôts attendues d’ici à 2016. Selon les termes de la vente, le HFSF s’est engagé à couvrir les besoins en capitaux de la banque Nea Proton avant l’achèvement de l’opération en contribuant à hauteur de 395 millions d’EUR en numéraire.
2.2.2. Acquisition de la banque New TT
Résolution des défaillances des banques TT et New TT
(54)
Le 18 janvier 2013, les autorités grecques ont procédé à la résolution de la défaillance de la banque TT. La Banque de Grèce a retiré la licence de la banque TT et a mis cette dernière en liquidation (40).
(55)
Sur une proposition de la Banque de Grèce et à la suite de la décision du ministère des finances (41), la banque New TT a été créée en tant qu’établissement de crédit relais, et 10,8 milliards d’EUR d’actifs [sous la forme d’espèces, de bons du Trésor, de prêts productifs, de dépôts de petits épargnants, de financement de la banque centrale et d’obligations d’État grecques (42)] lui ont été transférés. Un montant total de 1,2 milliard d’EUR d’actifs nets est resté dans la banque TT: «sous la forme de» droits patrimoniaux, prêts non productifs, actifs et passifs d’impôts de la banque TT, et de prélèvements et droits en tous genres. Le HFSF a injecté un capital-actions initial de 500 millions d’EUR dans la banque New TT, devenant ainsi le seul et unique actionnaire. Le bilan d’ouverture de la banque New TT après l’injection de capital s’élevait à environ 15,1 milliards d’EUR.
Acquisition de la banque New TT par la banque
(56)
Dans le cadre des engagements au titre du MEFP, le HFSF a procédé à la vente de ses actions dans la banque New TT. De cette manière, il a également honoré son obligation de céder ses actions dans cet établissement de crédit relais dans les deux ans suivant la création de ce dernier. Son conseiller financier a contacté un large éventail d’investisseurs potentiels, dont des banques grecques, des banques étrangères et des garants financiers. Seules les quatre plus grandes banques grecques ont présenté des offres finales, et c’est l’offre de la banque qui a reçu la préférence.
(57)
La banque a accepté de verser un montant total de 681 millions d’EUR sous la forme d’actions ordinaires nouvellement émises pour acheter la banque New TT. D’après l’accord de souscription, l’apport initial versé par la banque était subordonné à des ajustements ultérieurs suivant une évaluation de la valeur d’inventaire nette (43).
(58)
Par la suite, l’assemblée générale extraordinaire des actionnaires de la banque, qui s’est tenue le 26 août 2013, a approuvé l’augmentation du capital-actions de la banque à hauteur de 425 625 000 EUR, grâce à l’émission de 1 418 750 000 nouvelles actions ordinaires (44) d’une valeur nominale de 0,3 EUR chacune et un prix demandé de 0,48 EUR chacune. L’augmentation de capital a été entièrement souscrite par le HFSF à travers un apport en nature. Cet apport en nature a pris la forme de toutes les actions de la banque New TT détenues par le HFSF, pour une valeur totale de 681 millions d’EUR. À la suite de l’opération, l’actionnariat du HFSF dans la banque est passé de 93,5 à 95,2 %.
2.3. MESURES D’AIDE
(59)
La banque a bénéficié des mesures d’injection de capital A, B1, B2, B3, B4 et C et des mesures d’injection de liquidités L1 et L2. Les banques Proton et Nea Proton ont bénéficié des mesures suivantes: Pr1, Pr2, Pr3, NP1, NP2 et NP3. Les banques T, TT et New TT ont bénéficié des mesures T, TT, NTT1 et NTT2.
2.3.1. Mesures d’aide accordées à la banque au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec
(60)
La banque a obtenu plusieurs formes d’aide au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec, à savoir un régime de recapitalisation, un régime de garanties et un régime d’emprunts obligataires d’État.
2.3.1.1. Injection publique de liquidités accordée au titre du régime de garanties et du régime d’emprunts obligataires d’État (mesure L1)
(61)
La banque a bénéficié et continue de bénéficier d’une aide au titre du régime de garanties et du régime d’emprunts obligataires d’État. Cette aide sera désignée dans la présente décision comme la «mesure L1». Le 30 novembre 2013 (45), les garanties accordées à la banque s’élevaient à environ 13,9 milliards d’EUR. À cette date, il n’y avait aucun emprunt obligataire d’État en circulation à la banque. Le 15 avril 2011, la banque détenait des emprunts obligataires d’État pour un montant de 1 737 millions d’EUR et bénéficiait de 13,6 milliards d’EUR de garanties de l’État accordées au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec.
(62)
Dans le plan de restructuration de la banque présenté par les autorités grecques à la Commission le 16 mars 2014, les autorités grecques ont signalé leur intention de continuer à accorder des garanties et à émettre des emprunts obligataires d'État au titre du régime pendant la période de restructuration.
2.3.1.2. Recapitalisation publique accordée au titre du régime de recapitalisation du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec (mesure A)
(63)
En mai 2009, la banque a reçu une injection de capital à hauteur de 950 millions d’EUR (46) (mesure A) au titre du régime de recapitalisation du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec. Cette injection de capital équivalait à environ 2 % des actifs pondérés en fonction des risques que la banque détenait à l’époque.
(64)
La recapitalisation a pris la forme d’actions privilégiées souscrites par la Grèce et assorties d’un coupon de 10 % et d’une échéance de cinq ans. En 2010, la duration des actions privilégiées a été prolongée tandis que leur rémunération a augmenté. À partir de cet instant, si les actions privilégiées ne sont pas amorties dans les cinq ans suivant leur émission et que l’assemblée générale des actionnaires n’a pris aucune décision quant à leur amortissement, le ministère des finances grec augmentera le coupon de 2 % par an sur une base cumulative (autrement dit un coupon de 12 % la sixième année, de 14 % la septième année, etc.).
2.3.2. Fourniture de liquidité d’urgence (ELA) garantie par l’État (mesure L2)
(65)
La fourniture de liquidité d’urgence est une mesure exceptionnelle qui permet à une institution financière solvable, confrontée à des problèmes de liquidité temporaires, de recevoir un financement de l’Eurosystème sans que cette opération s’inscrive dans la politique monétaire unique. Le taux d’intérêt versé par cette institution financière en contrepartie de la fourniture de liquidité d’urgence équivaut à […] points de base de plus que l’intérêt qu’elle paye pour un refinancement traditionnel de la Banque centrale.
(66)
La Banque de Grèce est responsable du programme d’ELA, ce qui signifie qu’elle supporte le coût éventuel du financement de cet apport ainsi que les risques qui en découlent (47). La Grèce a fourni à la Banque de Grèce une garantie de l’État qui couvre le montant total de l’ELA accordé par la Banque de Grèce. L’adoption de l’article 50, paragraphe 7, de la loi no 3943/2011, qui modifie l’article 65, paragraphe 1, de la loi no 2362/1995, a autorisé le ministère des finances à fournir des garanties au nom de l’État à la Banque de Grèce dans le but de sauvegarder les créances de la Banque de Grèce auprès des établissements de crédit. Les banques qui bénéficient d’une fourniture de liquidité d’urgence doivent acquitter une prime de garantie à l’État équivalant à […] points de base.
(67)
Le 31 décembre 2011, la banque avait bénéficié de 14,95 milliards d’EUR de fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État (48), tandis qu’au 31 décembre 2012, la banque avait reçu 12 milliards d’EUR de fourniture de liquidité d’urgence.
2.3.3. Mesures d’aide accordées à la banque par le HFSF
(68)
Depuis 2012, la banque a bénéficié de plusieurs mesures d’injection de capital accordées par le HFSF. Le tableau 6 donne une vue d’ensemble de ces mesures d’aide.
Tableau 6
Mesures d’injection de capital accordées à la banque par le HFSF
1re recapitalisation relais - mai 2012 (Mio EUR)
2e recapitalisation relais - décembre 2012 (Mio EUR)
Lettre d’engagement - décembre 2012
(Mio EUR)
Recapitalisation du printemps 2013 - mai 2013 (Mio EUR)
Engagement de recapitalisation - avril 2014 (Mio EUR)
Mesure
B1
B2
B3
B4
C
Montant
(Mio EUR)
3 970
1 341
528
5 839
2 864
2.3.3.1. La première recapitalisation relais (mesure B1)
(69)
Les considérants 15 à 32 de la décision d’ouvrir la procédure Eurobank donnent une description détaillée de la première recapitalisation relais de mai 2012 (mesure B1). Le contexte et les principales caractéristiques de cette mesure sont présentés dans cette section.
(70)
Le 20 avril 2012, le HFSF a transmis une lettre à la banque dans laquelle il s’engageait à participer à une augmentation de capital prévue par la banque à hauteur d’un montant maximal de 4,2 milliards d’EUR.
(71)
Au titre de la mesure B1, le HFSF a transféré à la banque 3,97 milliards d’EUR en obligations du FESF le 28 mai 2012, conformément aux dispositions relatives aux recapitalisations relais prévues dans la loi no 3864/2010 portant établissement du HFSF (la loi relative au HFSF). Les obligations du FESF transférées à la banque correspondaient à des obligations à taux flottant du FESF assorties d’échéances de six et dix ans et d’une date d’émission enregistrée au 19 avril 2012. La Commission a déjà établi au considérant 48 de la décision d’ouvrir la procédure Eurobank que la recapitalisation relais finalisée le 28 mai 2012 correspond à la mise en œuvre de l’obligation contractée dans la lettre d’engagement et représente, par conséquent, la continuation de la même aide. Les montants prévus dans la lettre d’engagement et la première recapitalisation relais ont tous les deux été calculés par la Banque de Grèce pour garantir que la banque atteigne un ratio de fonds propres total de 8 % au 31 décembre 2011, date de l’inscription rétroactive de la recapitalisation relais dans les registres de la banque. Comme le montre le tableau 3, la mesure B1 ne couvrait qu’une fraction limitée de tous les besoins en capitaux recensés dans le test de résistance en 2012. La banque était censée lever des fonds à travers une augmentation de capital ultérieure, et la recapitalisation relais ne visait qu’à préserver l’admissibilité de la banque au financement de la BCE en attendant cette augmentation de capital.
(72)
Pour la période comprise entre la date de la première recapitalisation relais et la date de la conversion de la première recapitalisation relais en actions ordinaires et autres instruments financiers convertibles, l’accord de souscription entre la banque et le HFSF prévoyait que la banque verse au HFSF une prime annuelle de 1 % de la valeur nominale des obligations du FESF et que tous les paiements de coupon et intérêts courus sur les obligations du FESF pour cette période compteraient comme un apport en capital supplémentaire du HFSF (49).
2.3.3.2. La deuxième recapitalisation relais (mesure B2)
(73)
La banque a enregistré de nouvelles pertes à l’automne 2012. Par conséquent, son capital est à nouveau tombé en dessous des exigences de fonds propres minimales nécessaires pour que la banque reste admissible à un refinancement de la BCE.
(74)
Une deuxième recapitalisation relais s’est alors avérée nécessaire. Le 21 décembre 2012, le HFSF a mis en place une deuxième recapitalisation relais de 1 341 millions d’EUR (mesure B2), une nouvelle fois sous la forme d’un transfert d’obligations du FESF à la banque.
2.3.3.3. La lettre d’engagement du 21 décembre 2012 (mesure B3)
(75)
Le 21 décembre 2012, parallèlement à la deuxième recapitalisation relais, le HFSF a fourni à la banque une lettre d’engagement à participer à l’augmentation de capital de la banque ainsi qu’à l’émission d’instruments convertibles, pour un montant total allant jusqu’à 528 millions d’EUR (mesure B3).
(76)
Avec le total des deux recapitalisations relais (mesures B1 et B2) et du montant supplémentaire promis en décembre 2012 (mesure B3), le HFSF avait ainsi couvert la totalité des besoins en capitaux recensés lors du test de résistance de 2012 [5 839 millions d’EUR (50)].
2.3.3.4. La recapitalisation du printemps 2013 (mesure B4)
(77)
Le 30 avril 2013, l’assemblée générale des actionnaires a approuvé une augmentation du capital de la banque pour un montant de 5 839 millions d’EUR (la recapitalisation du printemps 2013). Pour ce faire, la banque a émis 3 789 317 357 nouvelles actions d’une valeur nominale de 0,30 EUR à un prix de 1,54 EUR par action.
(78)
À cette même date, l’assemblée générale des actionnaires a également décidé que le montant total de capital serait fourni par le HFSF et versé en nature, sous la forme d’obligations du FESF.
(79)
Par conséquent, le HFSF a injecté un total de 5 839 millions d’EUR dans la banque sous la forme d’actions ordinaires en mai 2013 (mesure B4). Ce montant équivaut à la somme des mesures B1, B2 et B3.
(80)
À travers la recapitalisation du printemps 2013, les première et deuxième recapitalisations (mesures B1 et B2) ont été converties en une recapitalisation permanente, tandis que l’engagement d’accorder une injection de capital supplémentaire (mesure B3) était exécuté.
(81)
Le prix des nouvelles actions a été fixé à 50 % du cours de Bourse moyen pondéré en fonction du volume au cours des 50 jours de cotation qui ont précédé la détermination du prix de souscription. À la suite d’un regroupement des actions décidé par l’assemblée générale des actionnaires le 30 avril 2012 (51), le prix des nouvelles actions a été fixé à 1,54 EUR par action.
(82)
Immédiatement après la recapitalisation du printemps 2013, le HFSF est devenu le principal actionnaire de la banque avec une participation égale à 98,56 %. Après l’achèvement d’un autre exercice de gestion du passif par la banque, cette participation est toutefois descendue à 93,55 % en juin 2013 (voir la section 2.4.5). En août 2013, la banque a transmis de nouvelles actions au HFSF afin d’acheter la banque New TT, à la suite de quoi la participation du HFSF est passée à 95,23 % (52).
2.3.3.5. L’engagement de recapitalisation 2014 (mesure C)
(83)
Le 6 mars 2014, la Banque de Grèce a présenté les résultats d’un test de résistance réalisé au second semestre de 2013. La Banque de Grèce a indiqué que, dans le scénario de référence, les besoins en capitaux de la banque pour la période 2014-2016 s’élèveraient à 2 945 millions d’EUR.
(84)
Le 31 mars 2014, le HFSF a envoyé une lettre à la banque pour lui signifier son intention (puisqu’il en avait la capacité) de prévoir un filet de sécurité pour chaque augmentation de capital mise en œuvre au titre de la loi no 3864/2010 sur le HFSF, telle que modifiée le 30 mars 2014, et requise pour couvrir les besoins en capitaux recensés lors du test de résistance. Cette loi relative au HFSF prévoit que, si à la fin de la période de souscription, la demande des investisseurs privés est insuffisante pour répondre au prix déterminé par le conseil général du HFSF sur la base de deux évaluations indépendantes, le HFSF souscrira les actions restantes, moyennant la conversion préalable en actions des instruments de fonds propres subordonnés existants de la banque, conformément à l’article 6 bis.
(85)
Le 12 avril 2014, l’assemblée extraordinaire des actionnaires a approuvé une augmentation de capital de 2 864 millions d’EUR au titre de la loi relative au HFSF et a indiqué que le prix demandé ne pouvait être inférieur au prix nominal de 0,30 EUR par action ni au prix minimal que le HFSF allait fixer (53).
(86)
Conformément à la loi relative au HFSF, ce dernier a désigné deux conseillers indépendants pour déterminer la valeur de la banque. Le 10 avril 2014, les deux conseillers ont conclu leurs travaux en proposant chacun une fourchette de valeur. Ces deux fourchettes se recoupent dans une large mesure. S’appuyant sur ces évaluations, le conseil général du HFSF a déterminé le 14 avril 2014 le prix qui correspond au cours minimal auquel les nouvelles actions de la banque peuvent être offertes aux investisseurs ainsi que le prix auquel il activera un filet de sécurité pour le placement, si nécessaire (54). Le 15 avril 2014, il a approuvé l’offre faite par un consortium d’investisseurs visant à souscrire 1,3 milliard d’EUR en nouvelles actions à un prix de 0,30 EUR par action [l’«investisseur de base» (55) (56)].
(87)
Le 24 avril 2014, Eurobank a annoncé le début de l’établissement du carnet d’ordres à un prix allant de 0,30 à 0,33 EUR (57). Si la demande ne suffit pas à couvrir la totalité des 2 864 millions d’EUR à un prix supérieur à 0,30 EUR, l’investisseur de base devra ajuster son prix sur le cours le plus haut ou annuler ses ordres, auquel cas il recevra une compensation. Si la demande des investisseurs privés (dont la demande de l’investisseur de base) ne suffit pas à couvrir la totalité de 2 864 millions d’EUR à un prix de 0,30 EUR, l’investisseur de base recevra une allocation prioritaire. Si la demande (dont la demande de l’investisseur de base) est insuffisante à un prix de 0,30 EUR, les dettes subordonnées seront converties en nouvelles actions. Comme le prévoit la loi relative au HFSF, toutes les actions non souscrites après la conversion des dettes subordonnées seront souscrites par le HFSF au même prix, à savoir 0,30 EUR par action.
2.3.4. Mesures d’aide en faveur des banques rachetées
2.3.4.1. Mesures d’aide en faveur des banques Proton et Nea Proton
(88)
Depuis 2008, les banques Proton et Nea Proton ont bénéficié de plusieurs mesures d’aide. Le tableau 7 donne une vue d’ensemble de ces mesures d’aide.
Tableau 7
Vue d’ensemble des mesures d’injection de capital en faveur des banques Proton et Nea Proton
Bénéficiaire
Mesure
Forme d’aide
Entité qui accorde l’aide
Date du paiement
Montant (Mio EUR)
Activités de la banque Proton
Pr1
Capital au titre du régime de recapitalisation: actions privilégiées de l’État grec
État
Mai 2009
80
Pr2
Prêt de titres de l’État grec au titre du régime d’emprunts obligataires grec
État
Avril 2009
78
Pr3
Garantie de l’État pour les obligations émises au titre du régime de garanties grec
État
Juillet 2010
149,4
Activités de la banque Nea Proton
NP1
Déficit de financement entre les banques Proton et Nea Proton
Financement du déficit entre les banques Proton et Nea Proton (partie 1)
HDIGF
9.10.2011
862
Après la finalisation du calcul du déficit, financement du solde déficitaire entre les banques Proton et Nea Proton (partie 2)
HFSF
14.5.2012
259,6
Montant total NP1
1 121,6
NP2
Injections de capital dans la banque Nea Proton en 2011 et 2012
Capital-actions initial
HFSF
9.10.2011
220
Capital-actions initial
HFSF
3.2.2012
30
Total capital initial
250
Capital-actions supplémentaire
HFSF
1.8.2012
230
Capital-actions supplémentaire
HFSF
31.12.2012
35
Total capital supplémentaire
265
Montant total NP2
515
NP3
Recapitalisation avant la vente à Eurobank
Capital-actions
HFSF
28.8.2013
395
2.3.4.1.1. Mesures d’aide à la banque Proton
i) Recapitalisation publique accordée à la banque Proton (mesure Pr1)
(89)
En mai 2009, la Grèce a injecté 80 millions d’EUR dans la banque Proton, un montant qui correspondait à environ 4,6 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque à l’époque. L’injection de capital relevait du régime de recapitalisation, un volet du régime d’aide en faveur du secteur bancaire grec. La recapitalisation a pris la forme d’actions privilégiées.
ii) Injection publique de liquidité accordée à la banque Proton (mesures Pr2 et Pr3)
(90)
La banque Proton a également bénéficié de mesures d’aide au titre des régimes de garanties et d’emprunts obligataires d’État, deux volets du régime d’aide en faveur du secteur bancaire grec. En avril 2009, la banque Proton a reçu des titres de l’État grec d’un montant de 78 millions d’EUR (mesure Pr2) et, en juillet 2010, elle a reçu une garantie de l’État sur des obligations émises pour une valeur nominale de 149,4 millions d’EUR (mesure Pr3). Les obligations garanties par l’État ont été transférées à la banque Nea Proton le jour de la résolution de la défaillance, mais ont été annulées le 5 janvier 2012. Les titres de l’État grec sont arrivés à échéance en décembre 2011 et n’ont pas été renouvelés.
2.3.4.1.2. Mesures d’aide à la banque Nea Proton
i) Couverture du déficit de financement de la banque Nea Proton à hauteur de 1 121,6 millions d’EUR (mesure NP1)
(91)
Dans le cadre de la résolution de la défaillance de la banque Proton, les autorités grecques ont constaté un déficit de financement dans la banque Nea Proton. Conformément à une décision de la Banque de Grèce du 9 octobre 2011, le mécanisme de résolution du HDIGF a versé 862 millions d’EUR à la banque Nea Proton en décembre 2011. Après que la Banque de Grèce a achevé le calcul du déficit de financement le 19 janvier 2012 pour le fixer à 1 121,6 millions d’EUR, conformément à la décision de la Banque de Grèce du 9 avril 2012 (58), le HFSF (59) a versé le solde restant de 259,6 millions d’EUR le 14 mai 2012. Le mécanisme de résolution du HDIGF et le HFSF ont ainsi comblé le déficit de financement.
ii) Injections de capital par le HFSF dans la banque Nea Proton en 2011 et 2012 (mesure NP2)
(92)
Le HFSF a fourni une aide d’État à la banque Nea Proton sous la forme d’un capital-actions initial (actions ordinaires) de 250 millions d’EUR versé en deux tranches le 9 octobre 2011 et le 3 février 2012.
(93)
Selon une version actualisée du plan de restructuration de la banque Nea Proton présentée le 16 juillet 2012, qui était la dernière version du plan qui avait été notifiée à la Commission au moment de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, le besoin en capitaux supplémentaires de la banque Nea Proton s’élevait à 300 millions d’EUR. Ce capital supplémentaire était nécessaire, d’une part, parce que la banque Nea Proton avait enregistré des pertes à la suite du programme PSI (les pertes de valeur pour 2011 ont atteint 146,5 millions d’EUR en rapport avec les obligations d’État grecques, et des pertes supplémentaires s’élevant à 22 millions d’EUR ont été incorporées dans les résultats du premier trimestre de 2012). D’autre part, la banque Nea Proton avait besoin d’un capital supplémentaire parce que les provisions pour charges prévues pour les années 2011 à 2016 avaient augmenté par rapport aux hypothèses retenues au moment de l’établissement de la banque Nea Proton.
(94)
Selon une version actualisée du plan de restructuration de la banque Nea Proton présentée le 16 juillet 2012, ces besoins en capitaux anticipés devaient prendre la forme d’une injection de capital escomptée de 285 millions d’EUR en 2012 et d’une injection de capital escomptée de 15 millions d’EUR en 2014. En réalité, le HFSF a finalement injecté 230 millions d’EUR dans la banque Nea Proton le 1er août 2012 et 35 millions d’EUR le 31 décembre 2012.
iii) Injection de capital par le HFSF dans la banque Nea Proton avant la vente à Eurobank (mesure NP3)
(95)
Selon le contrat de vente du 15 juillet 2013, le HFSF s’était déjà engagé à injecter un montant de 395 millions d’EUR dans la banque Nea Proton (60). Le HFSF a versé ce montant de 395 millions d’EUR le 28 août 2013.
2.3.4.2. Mesures d’aide à la banque New TT
(96)
Depuis 2008, les banques T, TT et New TT ont bénéficié de plusieurs mesures d’aide. Le tableau 8 donne une vue d’ensemble de ces mesures d’aide.
Tableau 8
Vue d’ensemble des mesures d’aide en faveur des banques T et TT
Bénéficiaire
Mesure
Description
Entité qui accorde l’aide
Date
Montant de l’aide d’État (Mio EUR)
Activités de la banque T transférées à la banque TT (61)
T
Financement du déficit de financement entre les banques T et TT (partie 1)
HDIGF
Décembre 2011
450
Après la finalisation du calcul du déficit, financement du solde déficitaire entre les banques T et TT (partie 2)
HFSF
14.2.2013
227
Montant total T
677
Banque TT
TT
Injection de capital
Capital au titre du régime de recapitalisation: actions privilégiées de l’État grec
État
Mai 2009
224,96
New TT (banque relais)
NTT1
Déficit de financement entre les banques TT et New TT
Financement du déficit de financement entre les banques TT et New TT (partie 1)
HFSF
29.1.2013
2 730,8
Après la finalisation du calcul du déficit, financement du solde déficitaire entre les banques TT et New TT (partie 2)
HFSF
14.6.2013
1 001,7
Montant total NTT1
3 732,6
NTT2
Injection d’un capital-actions initial
Capital-actions initial de la banque New TT
HFSF
29.1.2013
500
2.3.4.2.1. Mesure d’aide à la banque T
Intervention du mécanisme de résolution du HDIGF en faveur de la banque T à hauteur de 677 millions d’EUR (mesure T)
(97)
Le mécanisme de résolution du HDIGF et le HFSF ont financé le déficit de financement causé par le transfert des activités de la banque T à la banque TT, représentant la différence entre la juste valeur des actifs transférés de la banque T à la banque TT et la juste valeur des éléments de passif transférés. Conformément à une décision de la Banque de Grèce du 17 décembre 2011, le mécanisme de résolution du HDIGF a versé le montant de 450 millions d’EUR (62), ce qui correspondait à environ deux tiers du déficit de financement estimé. Après la finalisation du calcul du déficit de financement fixé à environ 677 millions d’EUR, conformément à une décision de la Banque de Grèce du 9 avril 2012 (63), le HFSF (64) a versé le solde restant de 227 millions d’EUR (65) à la banque New TT le 14 février 2013.
2.3.4.2.2. Mesure d’aide à la banque TT
Recapitalisation publique accordée à la banque TT (mesure TT)
(98)
En mai 2009, la banque TT a reçu une injection de capital de 224,96 millions d’EUR de la part de la Grèce, un montant qui correspondait à environ 2,9 % de ses actifs pondérés en fonction des risques à l’époque. La banque TT a bénéficié de cette injection de capital au titre du régime de recapitalisation, un des volets du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec. L’injection de capital a pris la forme d’actions privilégiées.
2.3.4.2.3. Mesures d’aide à la banque New TT
i) Couverture du déficit de financement de la banque New TT à hauteur de 3 732,6 millions d’EUR (mesure NTT1)
(99)
Le HFSF a financé le déficit de financement de la banque New TT, à savoir la différence entre la valeur des actifs transférés de la banque TT à la banque New TT et la valeur nominale des éléments de passif transférés. Conformément à une décision de la Banque de Grèce du 18 janvier 2013, le HFSF a versé le montant de 2 730,8 millions d’EUR (66) le 29 janvier 2013, ce qui correspondait à environ deux tiers du déficit de financement estimé. Après que la Banque de Grèce a achevé le calcul du déficit de financement pour le fixer à 3 732,6 millions d’EUR (67), conformément à une décision de la Banque de Grèce du 21 mai 2013, le HFSF a versé à la banque New TT le solde restant de 1 001,7 millions d’EUR le 14 juin 2013.
ii) Injections de capital par le HFSF dans la banque New TT (mesure NTT2)
(100)
Le HFSF était le seul actionnaire de la banque New TT et lui a fourni une aide d’État sous la forme d’un capital-actions initial (actions ordinaires) de 500 millions d’EUR.
2.4. LE PLAN DE RESTRUCTURATION ET LE NOUVEAU MODÈLE D’ENTREPRISE
(101)
Le 16 avril 2014, la Grèce a présenté le plan de restructuration de la banque dans lequel elle explique comment la banque, en qualité de nouvelle entité issue de l’acquisition de la banque Nea Proton et de la banque New TT, prévoit de rétablir sa viabilité à long terme.
2.4.1. Opérations nationales
(102)
Dans l’exécution du plan de restructuration, la banque donnera la priorité à ses activités bancaires essentielles en Grèce. Alors que ses opérations internationales représentaient environ 26 % des prêts en 2010 (68), cette proportion était déjà tombée à 20 % à la fin de 2012 et continuera de baisser jusqu’à […] % d’ici à la fin de 2018 (69).
(103)
La première priorité de la banque consiste à retrouver la rentabilité et la viabilité dans ses opérations bancaires grecques d’ici à la fin de la période de restructuration (31 décembre 2018). À cette fin, le plan de restructuration prévoit un nombre de mesures destinées à améliorer l’efficacité opérationnelle de la banque et sa marge nette d’intérêts, ainsi que des mesures qui consolident la situation de ses fonds propres et la structure de son bilan.
(104)
En ce qui concerne l’efficacité opérationnelle, la banque avait déjà lancé un vaste programme de rationalisation bien avant l’acquisition des banques New TT et Nea Proton. Depuis 2010, la banque réduit son empreinte physique en Grèce. À elle seule (en excluant l’acquisition des banques New TT et Nea Proton), elle a réduit le nombre de ses succursales de 564 en juin 2008 à […] en 2014, de même qu’elle a réduit sa main-d’œuvre grecque (de 10 142 personnes en 2008 à 9 037 personnes en 2012) (70).
(105)
Jusqu’à la fin du plan de restructuration, la banque prévoit de continuer à réduire, d’une part, le nombre de succursales de 645 pro forma au 31 décembre 2012 à […] au 31 décembre 2018 et, d’autre part, le nombre d’employés, de 12 430 à […] sur une base pro forma, à savoir qui prend en considération les banques Nea Proton et New TT (71).
(106)
L’efficacité ainsi gagnée au niveau des succursales et du personnel permettra de faire baisser le coût total des activités bancaires combinées en Grèce de […] %, de 913 millions d’EUR [base annuelle en 2013 (72)] à […] millions d’EUR en 2018 (73). De ce fait, le ratio coût/revenu escompté des activités bancaires grecques de la banque passera sous les […] % à la fin de la période de restructuration, au départ d’un niveau de 60 % en 2012.
(107)
Le plan de restructuration décrit également comment la banque améliorera ses coûts de financement, un facteur clé pour restaurer la viabilité. La banque espère pouvoir réduire les taux d’intérêt qu’elle paye sur ses dépôts en profitant d’un environnement plus stable, en particulier de la stabilisation et de la relance annoncées de l’économie grecque, qui devrait retrouver la croissance dès 2014. Les marges sur les dépôts (moyenne des dépôts à terme, des dépôts à vue et des taux d’épargne) devraient diminuer en Grèce de 223 points de base en 2012 à […] points de base en 2018 (74). Cette baisse des marges s’obtiendra principalement en réduisant largement les taux d’intérêt versés sur les dépôts à terme. De même, la dépendance de la banque vis-à-vis de la fourniture de liquidité d’urgence et du financement plus large de l’Eurosystème diminuera de 42,9 % de son actif total à l’échelle du groupe en 2012 à […] % en 2018 (75).
(108)
Le plan de restructuration prévoit que la banque consolidera également son bilan. Son ratio net prêts/dépôts en Grèce passera à […] % en 2018 (une baisse par rapport aux 160 % en 2012 et aux 115 % en 2013) (76), tandis que l’adéquation de ses fonds propres s’améliorera avec un ratio de fonds propres de niveau 1 de […] % à l’échelle du groupe en 2018 (77) (alors que les capitaux propres étaient négatifs avant la première recapitalisation relais).
(109)
Une autre priorité stratégique de la banque a trait à la gestion des prêts non productifs. Parallèlement à l’amélioration des opérations de crédit sur le plan du montage des prêts et de la restructuration des prêts non productifs, le plan de restructuration cible le traitement des expositions en souffrance grâce à la création d’une nouvelle unité de résolution. Cette unité se consacrera à la restructuration des expositions en souffrance. Elle tirera profit des connaissances de 30 à 50 gestionnaires de dossiers de résolution (78). Le taux de prêts non productifs atteindra […] % à l’échelle du groupe en 2015 [[…] % en 2015 pour le marché intérieur grec (79)] avant de commencer à baisser vers un taux escompté de […] % à la fin de la période de restructuration (80) (30 % en Grèce avant la mise en non-valeur de la dette). Les prêts douteux de la Banque de Grèce diminueront de 1 652 millions d’EUR en 2013 à […] millions d’EUR en 2018 (81), sous l’effet de la relance de l’économie grecque.
(110)
L’amélioration de l’efficacité opérationnelle, la réduction de la marge nette d’intérêts et la baisse du coût du risque permettront à la banque de retrouver une rentabilité en Grèce dès 2015. La banque s’attend à ce que, au niveau consolidé, ses pertes s’élèvent à […] millions d’EUR en 2014 et à […] millions d’EUR en 2015, et ses bénéfices à […] millions d’EUR, à […] millions d’EUR et à […] millions d’EUR respectivement en 2016, en 2017 et en 2018 (82). Son rendement des fonds propres consolidé atteindra […] % en 2018 (83). Le marché grec sera le principal moteur de ce niveau de rentabilité (grâce à un rendement des fonds propres de […] % à la fin de la période de restructuration), tandis que […] et […] enregistreront des niveaux de rentabilité plus faibles (respectivement […] % et […] %).
2.4.2. Activités bancaires internationales
(111)
La banque a déjà commencé le désendettement et la restructuration de son réseau international. Elle a déjà vendu des filiales en Turquie (Eurobank Tefken) et en Pologne (EFG Poland). Le déficit commercial du reste du réseau international, autrement dit la différence entre le montant de l’encours des dépôts et le montant de l’encours des prêts dans une filiale donnée, est passé de 1,7 milliard d’EUR en 2010 à 0,8 milliard d’EUR, tandis que les coûts d’exploitation ont diminué de 9 % entre 2010 et 2012 (84).
(112)
La banque poursuivra la restructuration et le désendettement de son réseau international. La banque s’est engagée, entre autres, à réduire le volume de son portefeuille d’actifs internationaux à 8,77 milliards d’EUR d’ici le 30 juin 2017. Elle a également promis de réduire encore ce portefeuille à 3,5 milliards d’EUR si le HFSF doit injecter plus de 1 milliard d’EUR dans la prochaine augmentation de capital.
(113)
L’une des pistes envisagées par la banque dans le plan de restructuration pour remplir cet objectif consiste à vendre ses activités en […] (85).
(114)
Ces cessions représentent […] % des actifs étrangers de la banque au 31 décembre 2012. Les actifs étrangers s’élèveraient alors à […] milliards d’EUR au 31 décembre 2018, au sein d’un réseau international qui se concentrerait sur […] et […].
(115)
Le plan de restructuration insiste sur la nécessité de réduire la dépendance des filiales étrangères à l’égard de la maison mère en Grèce pour ce qui est de leurs besoins de financement, et de continuer à préserver la situation de fonds propres de la banque.
(116)
À cette fin, la banque prévoit actuellement de mettre en œuvre un programme d’allégement des coûts majeur au sein du réseau international, […]. En […], par exemple, […] succursales fermeront leurs portes tandis que le personnel sera réduit de […] travailleurs entre le 31 décembre 2012 et la vente de la filiale en […] (86).
(117)
La banque réduira le financement total qu’elle accorde aux filiales étrangères de 2 milliards d’EUR en 2012 à […] en 2018 (87), tandis que le rendement des fonds propres atteindra respectivement […] % et […] % en […] et […].
2.4.3. Activités non bancaires: vente de l’activité d’assurance et des activités immobilières
(118)
La banque a réduit sa participation dans sa filiale immobilière Eurobank Properties à moins de 35 % au moyen d’une augmentation de capital, ce qui entraîne une incidence positive sur le ratio de fonds propres de niveau 1 de la banque (88). La banque se défera complètement de cette filiale d’ici le 31 décembre 2018.
(119)
La banque prévoit également de vendre ses filiales d’assurance d’ici […].
2.4.4. Mobilisation de capitaux privés et apports par les actionnaires actuels et les créanciers de rang inférieur
(120)
La banque a réussi à mobiliser des capitaux sur le marché et à réduire ainsi l’aide d’État dont elle avait besoin.
(121)
Les actionnaires ont été fortement dilués par la recapitalisation du printemps 2013, puisque le HFSF a reçu 98,56 % des actions de la banque, ne laissant aux actionnaires préexistants qu’une participation de 1,44 %. De cette manière, le HFSF a pris le contrôle total de la banque en juin 2013. Aucun dividende en numéraire n’a été distribué depuis 2008.
(122)
En février 2012, la banque a proposé de racheter des instruments hybrides aux investisseurs privés à un prix compris entre 40 et 50 % de leur valeur nominale. Ce prix de rachat a été fixé sur la base de la valeur des instruments sur le marché et renfermait une prime de 10 points de pourcentage au maximum, ajoutée afin d’inciter les investisseurs à participer au rachat. Cette offre a été acceptée pour près de 50 % de la valeur nominale totale des instruments, ce qui a débouché, après déduction des frais de transaction, sur un bénéfice de 248 millions d’EUR pour la banque (89).
(123)
En mai 2013, la banque a annoncé un nouvel exercice de gestion du passif. La banque a offert aux détenteurs de la dette la possibilité de convertir leurs titres secondaires de niveau 1 et de niveau 2, pour un encours de 622 millions d’EUR, en actions ordinaires, au pair. Le prix de conversion a été fixé de manière à correspondre au prix de souscription versé par le HFSF lors de la recapitalisation du printemps 2013 (90). Le taux d’acceptation pointait à 48 %. Puisque les porteurs d’obligations secondaires de niveau 1 et de niveau 2 ont converti leurs titres en instruments subordonnés de rang inférieur sans aucun apport en numéraire, le capital ainsi obtenu est passé à 317 millions d’EUR.
(124)
Grâce aux deux rachats, le volume des dettes subordonnées et des titres hybrides a chuté de 1 045 millions d’EUR au 31 décembre 2011 à 283 millions d’EUR au 31 décembre 2013 (91).
2.5. ENGAGEMENTS DES AUTORITÉS GRECQUES
(125)
La Grèce s’est engagée à ce que la banque et ses filiales mettent en œuvre le plan de restructuration présenté le 16 avril 2014 et a pris d’autres engagements concernant la mise en œuvre du plan de restructuration (ci-après les «engagements»). Les engagements, énumérés à l’annexe, sont résumés dans la présente section.
(126)
Premièrement, la Grèce s’est engagée à ce que la banque restructure ses opérations commerciales en Grèce en fixant un nombre maximal de succursales et d’employés ainsi qu’un montant total maximal de frais à respecter d’ici le 31 décembre 2017 (92).
(127)
La Grèce a également pris l’engagement que la banque réduira le coût des dépôts collectés en Grèce et respectera un ratio prêts/dépôts à ne pas dépasser d’ici le 31 décembre 2017 (93).
(128)
En ce qui concerne les filiales étrangères de la banque, la Grèce a pris l’engagement que la banque n’injectera pas de capital supplémentaire tant que les conditions prédéfinies ne sont pas remplies. La Grèce a également pris l’engagement que la banque procédera au désendettement considérable de ses actifs internationaux d’ici le 30 juin 2018 (94).
(129)
La Grèce a pris l’engagement que la banque se défera de ses activités d’assurance, de sa filiale immobilière et d’un nombre de titres, et réduira le volume de son portefeuille de capital-investissement. En outre, la banque s’abstiendra d’acheter des titres spéculatifs, à quelques exceptions près (95).
(130)
La Grèce a pris plusieurs engagements relatifs à la gouvernance d’entreprise de la banque. Elle s’est engagée à limiter la rémunération des salariés et directeurs de la banque, à astreindre celle-ci au respect des lois grecques sur la gouvernance d’entreprise et à mettre en place une structure organisationnelle efficace et adéquate (96).
(131)
La Grèce a également pris l’engagement que la banque consolidera sa politique de crédit afin de prévenir toute discrimination aux différents stades de la procédure de crédit et de veiller à ce que les décisions relatives à l’octroi et à la restructuration des prêts visent à porter à son maximum la rentabilité de la banque. La Grèce s’est engagée à ce que la banque améliore la surveillance du risque de crédit ainsi que la restructuration des prêts (97).
(132)
Plusieurs engagements concernent les opérations de la banque avec les emprunteurs avec qui elle est en relation. Ces engagements visent à assurer que la banque ne s’écarte pas des pratiques bancaires prudentes lorsqu’elle octroie ou restructure des prêts en faveur de ses salariés, directeurs et actionnaires, ainsi que des entités publiques, partis politiques et entreprises de médias (98).
(133)
Enfin, la Grèce a pris l’engagement d’imposer des restrictions supplémentaires à la banque, comme une interdiction de versement de coupons et de dividendes, une interdiction d’acquisition et une interdiction de publicité (99).
(134)
Ces engagements seront contrôlés jusqu’au 31 décembre 2018 par un mandataire chargé du suivi.
(135)
Par ailleurs, dans le cadre de l’actuelle augmentation de capital de la banque, puisque le HFSF prévoit un filet de sécurité, la Grèce a pris l’engagement de mettre en œuvre les mesures prévues à l’article 6 bis de la loi relative au HFSF, telle que modifiée le 30 mars 2014, une disposition qui vise à allouer le montant résiduel du besoin en capitaux d’un établissement de crédit aux détenteurs de ses instruments de fonds propres et autres obligations subordonnées, le cas échéant, avant toute injection de capital par le HFSF.
3. RAISONS AYANT CONDUIT À L’OUVERTURE DE LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN
3.1. RAISONS AYANT CONDUIT À L’OUVERTURE DE LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN CONCERNANT LA PREMIÈRE RECAPITALISATION RELAIS
(136)
Le 27 juillet 2012, la Commission a ouvert une procédure formelle d’examen afin de vérifier si les conditions de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire (100) étaient respectées en ce qui concerne l’adéquation, la nécessité et la proportionnalité de la première recapitalisation relais accordée par le HFSF en faveur de la banque (mesure B1).
(137)
En ce qui concerne l’adéquation de la mesure, considérant que l’aide est intervenue après une période de recapitalisation et de fourniture de liquidité préalable et considérant la longueur de la période de sauvetage, la Commission a exprimé des doutes quant à savoir si la banque avait pris toutes les mesures possibles pour éviter qu’elle n’ait à nouveau besoin d’aide à l’avenir (101). Du reste, la Commission n’a pas clairement établi la nature du contrôle qui sera exercé sur la banque une fois que la première recapitalisation relais aura été remplacée par une recapitalisation permanente (102), puisqu’il était possible que la banque se retrouve sous le contrôle de l’État ou que les actionnaires privés minoritaires en prennent le contrôle. En tout état de cause, la Commission tient à s’assurer que la qualité de la gestion de la banque, et plus particulièrement de ses opérations de prêts, ne se détériore pas.
(138)
En ce qui concerne la nécessité de la première recapitalisation relais, au considérant 66 de la décision d’ouvrir la procédure Eurobank, la Commission s’est demandé si toutes les mesures possibles avaient été prises pour éviter que la banque n’ait à nouveau besoin d’aide à l’avenir. En outre, considérant que la durée de la recapitalisation relais était incertaine, la Commission n’a pas pu conclure qu’elle était suffisante ni qu’elle était conforme aux principes relatifs à la rémunération et à la répartition des charges établis dans les règles en matière d’aides d’État. Par ailleurs, les modalités de la conversion de la première recapitalisation relais en recapitalisation permanente étant inconnues au moment où la décision d’ouvrir la procédure Eurobank a été adoptée, la Commission n’a pas pu les apprécier.
(139)
En ce qui concerne la proportionnalité de la mesure, la Commission doutait que les garde-fous (l’interdiction de publicité, l’interdiction de versement de coupons et de dividendes, l’interdiction d’option d’achat et l’interdiction de rachat, toutes décrites au considérant 71 de la décision d’ouvrir la procédure Eurobank) soient suffisants au regard de la première recapitalisation relais. En outre, au considérant 72 de la décision d’ouvrir la procédure Eurobank, la Commission a déclaré que les distorsions de concurrence pouvaient provenir d’une absence de règles empêchant le HFSF de coordonner les quatre plus grandes banques grecques (à savoir la banque, Alpha Bank, NBG et Piraeus) et de l’absence de garde-fous adéquats les empêchant de partager des informations commerciales sensibles. Par conséquent, la Commission a proposé de désigner un mandataire chargé du suivi qui serait présent physiquement au sein de la banque.
3.2. RAISONS AYANT CONDUIT À L’OUVERTURE DE LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN CONCERNANT LA BANQUE NEA PROTON
(140)
Le 26 juillet 2012, la Commission a ouvert la procédure formelle d’examen afin de vérifier si l’intervention du mécanisme de résolution du HDIGF à hauteur de 1 122 millions d’EUR (mesure NP1), ainsi que l’injection de capital par le HFSF de 250 millions d’EUR et les injections de capital par le HFSF pour un montant total de 300 millions d’EUR (mesure NP2) en faveur de la banque Nea Proton étaient conformes aux critères généraux de compatibilité et aux exigences de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, de la communication concernant les mesures de recapitalisation (103) et de la communication concernant les mesures de restructuration (104) (rétablissement de la viabilité à long terme, répartition des charges et limitation de l’aide au minimum nécessaire, et limitation des distorsions de concurrence).
(141)
En ce qui concerne l’adéquation des mesures, la Commission a déclaré que ces mesures étaient adéquates en tant qu’aide au sauvetage.
(142)
En ce qui concerne la nécessité des mesures, la Commission a fait remarquer que l’intervention du mécanisme de résolution du HDIGF était nécessaire tant dans son montant que dans sa forme, tandis que les injections de capital par le HFSF étaient seulement nécessaires dans leur forme. Toutefois, en ce qui concerne le montant des injections de capital par le HFSF, au considérant 59 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, la Commission a exprimé ses doutes quant à savoir si la banque Nea Proton serait en mesure de rétablir sa viabilité à long terme de manière autonome et si une restructuration autonome était la solution la moins coûteuse disponible. Du reste, aux considérants 60 et 61 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, la Commission a déclaré que l’incapacité de la banque Nea Proton à rémunérer suffisamment la recapitalisation par le HFSF soulevait des doutes quant à savoir s’il s’agit d’une banque fondamentalement saine et faisait apparaître la nécessité d’une restructuration en profondeur.
(143)
En ce qui concerne la proportionnalité des mesures, la Commission a déclaré que ces mesures étaient proportionnées en tant qu’aide au sauvetage.
(144)
Pour ce qui est du rétablissement de la viabilité à long terme de la banque Nea Proton, au considérant 65 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, la Commission a exprimé des doutes quant à savoir si la banque pouvait redevenir viable et indépendante.
(145)
La Commission doutait que la restructuration proposée soit suffisante en comparaison avec l’importance de la restructuration nécessaire compte tenu de l’absence d’une rémunération suffisante.
3.3. RAISONS AYANT CONDUIT À L’OUVERTURE DE LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN CONCERNANT LA BANQUE NEW TT
(146)
Le 6 mai 2013, la Commission a ouvert la procédure formelle d’examen afin de vérifier si le financement du déficit de financement d’un montant de 4,1 milliards d’EUR en faveur des activités transférées de la banque TT à la banque New TT (mesure NTT1), l’injection de capital de 500 millions d’EUR par le HFSF dans la banque New TT (mesure NTT2), l’injection de capital de 224,96 millions d’EUR dans la banque TT sous la forme d’actions privilégiées au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec (mesure TT) et l’intervention du mécanisme de résolution du HDIGF à hauteur de 0,68 milliard d’EUR en faveur des actifs de la banque T transférés à la banque TT (mesure T) étaient conformes aux critères généraux de compatibilité et aux exigences de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, de la communication concernant les mesures de recapitalisation et de la communication concernant les mesures de restructuration (rétablissement de la viabilité à long terme, répartition des charges et limitation de l’aide au minimum nécessaire, et limitation des distorsions de concurrence).
(147)
La Commission a considéré que les deux mesures NTT2 et NTT1 étaient appropriées et nécessaires par leur forme en tant qu’aide au sauvetage. En ce qui concerne la nécessité de la mesure NTT2 dans son montant, la Commission, doutant de la viabilité à long terme de la banque New TT si elle continue d’opérer sur une base autonome, a considéré que la restructuration autonome n’était sans doute pas la seule solution possible ni la moins coûteuse (105). En ce qui concerne la rémunération des deux mesures, la Commission a déclaré que la couverture du déficit de financement correspondait à un coût définitif non compensé par des revenus futurs qui faisait apparaître la nécessité d’une restructuration en profondeur (106).
(148)
En ce qui concerne la proportionnalité des deux mesures, la Commission a considéré que les mesures NTT2 et NTT1 étaient proportionnées en tant qu’aide au sauvetage à court terme, mais au considérant 79 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, elle a demandé que des mesures soient prises rapidement pour limiter les effets d’entraînement négatifs.
(149)
En ce qui concerne la compatibilité de la mesure T, la Commission avait déjà approuvé temporairement la mesure en tant qu’aide au sauvetage le 16 mai 2012 dans sa décision sur la résolution de la défaillance de la banque T (ci-après la «décision relative à T Bank») (107), mais n’a pas pu approuver à titre définitif l’aide accordée aux activités de la banque T transférées à la banque TT. Dans la décision d’ouvrir la procédure New TT (108), la Commission a prolongé l’autorisation de la mesure en tant qu’aide au sauvetage jusqu’à ce qu’elle prenne une décision définitive sur une version actualisée du plan de restructuration de la banque TT.
(150)
En ce qui concerne la compatibilité de ces mesures avec la communication concernant les mesures de restructuration, la Commission doutait que la banque New TT rétablisse sa viabilité à long terme si elle continuait d’opérer sur une base autonome. Ce scepticisme se fondait sur le nombre limité de mesures proposées à la banque New TT pour générer des bénéfices à l’avenir, l’incertitude liée au régime de départ volontaire à la retraite, sa planification et son taux d’acceptation par les salariés, l’absence d’autres mesures pour réduire les frais de personnel, l’absence de mesures pour rationaliser le réseau d’agences après l’acquisition de la banque T, parallèlement à l’échec d’exploiter les synergies potentielles (109).
(151)
Aux considérants 90 et 91 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, la Commission a exprimé sa préoccupation quant à savoir si la banque New TT pourrait réaliser son ambition de faire baisser les marges d’intérêts sur les dépôts existants et hausser les marges sur les nouveaux prêts sans perdre un nombre important de clients ni recourir à des prêts à risque. Par ailleurs, la Commission doutait que la banque New TT réussisse à doubler son portefeuille de prêts aux entreprises comme prévu et qu’elle puisse atteindre le taux de croissance élevé annoncé des produits nets d’intérêts, compte tenu de son manque d’expertise.
(152)
Par conséquent, au considérant 95 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, la Commission a estimé que la réintégration de la banque TT dans une plus grande compagnie financière viable augmenterait les perspectives de viabilité de la banque New TT dans la mesure où cela permettrait une rationalisation des coûts, une nouvelle tarification des dépôts et des nouveaux prêts ainsi qu’une offre plus large de produits.
(153)
Puisque la banque New TT a repris les activités économiques précédemment dirigées par la banque TT, dont celles de la banque T, la Commission a ouvert une procédure formelle d’examen afin de savoir si les mesures T et TT offraient une solution à long terme pour la viabilité de la banque New TT et a invité les parties intéressées à présenter leurs observations.
(154)
En ce qui concerne la répartition des charges, la Commission a considéré que la restructuration autonome augmentait les coûts de restructuration; elle doutait alors que l’aide d’État soit limitée au minimum. Du reste, la Commission a noté que, si la répartition des charges entre les actionnaires et les détenteurs de titres de créance subordonnés était suffisante, et probablement le mieux qui puisse être fait, l’absence de rémunération faisait apparaître la nécessité d’une restructuration en profondeur, tant par des mesures de viabilité que par des mesures visant à limiter les distorsions de concurrence. La Commission a également observé que le fait qu’une grande partie des pertes enregistrées soient issues de l’annulation de la dette en faveur de l’État justifiait une rémunération inférieure (110).
(155)
En ce qui concerne les distorsions de concurrence, la Commission a observé que le montant élevé de l’aide accordée à la banque TT et aux activités transférées de la banque T ainsi que l’absence de rémunération appelaient une restructuration profonde et une diminution de la présence sur le marché de la banque New TT. Par ailleurs, si les pertes provenaient essentiellement de la détention d’obligations d’État grecques, la Commission a observé que la banque TT avait détenu un plus grand nombre de ces obligations que les autres banques grecques en regard de sa taille, et a considéré que ce comportement témoignait d’une prise de risque inappropriée (111). Enfin, elle a constaté que, bien que la banque New TT ait conservé une présence sur le marché presque identique à celle de la banque TT avant elle, les distorsions de concurrence seraient limitées compte tenu de la taille relativement modeste de la première et de l’absence d’activités à l’étranger. La Commission doutait toutefois que des mesures suffisantes aient été prises pour limiter les distorsions de concurrence indues et a estimé qu’une interdiction d’exercer une influence dominante sur les prix et d’autres mesures comportementales pourraient s’avérer nécessaires (112).
4. OBSERVATIONS DES INTÉRESSÉS SUR LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN CONCERNANT LA PREMIÈRE RECAPITALISATION RELAIS
OBSERVATIONS D’UNE BANQUE GRECQUE
(156)
Le 3 janvier 2013, la Commission a reçu les observations d’une banque grecque concernant la décision d’ouvrir la procédure Eurobank. Cette banque grecque a observé que la recapitalisation des banques grecques par le HFSF constituait, en principe, une avancée bienvenue vers un système bancaire plus sain et plus viable et n’a formulé aucune objection à la recapitalisation d’Eurobank.
(157)
Cependant, bien qu’elle ait exprimé son adhésion totale au principe de la recapitalisation des banques grecques par le HFSF, cette banque grecque a expliqué que, pour réduire le plus possible les distorsions de concurrence et éviter toute discrimination, elle espérait que la recapitalisation par le HFSF serait proposée à toutes les banques qui opèrent en Grèce aux mêmes conditions.
5. OBSERVATIONS DE LA GRÈCE SUR LES PROCÉDURES FORMELLES D’EXAMEN
5.1. OBSERVATIONS DE LA GRÈCE SUR LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN CONCERNANT LA PREMIÈRE RECAPITALISATION RELAIS
(158)
Le 5 septembre 2012, la Grèce a présenté des observations qui avaient été préparées par la Banque de Grèce et le HFSF concernant la décision d’ouvrir la procédure Eurobank.
5.1.1. Observations préparées par la Banque de Grèce
(159)
En ce qui concerne l’adéquation de la première recapitalisation relais, la Banque de Grèce a fait remarquer que le montant de 18 milliards d’EUR de capital qui a servi au HFSF pour recapitaliser les quatre plus grandes banques grecques en mai 2012 était inférieur au montant final qui était nécessaire pour que ces banques atteignent progressivement et conservent un ratio de fonds propres de niveau 1 fixé à 10 % d’ici à juin 2012 et un ratio de fonds propres de niveau 1 de 7 % dans un scénario défavorable de crise pendant trois ans. Elle a également fait observer que la première recapitalisation relais était temporaire, puisque le processus de recapitalisation se conclurait par des augmentations de capital par ces quatre banques.
(160)
La Banque de Grèce a également fait observer que la recapitalisation des plus grandes banques de Grèce s’inscrit dans la restructuration à plus long terme du secteur bancaire grec. Elle a ajouté que, tant qu’une banque reste aux mains d’intérêts privés, sa direction reste très probablement la même, tandis que, si une banque passe sous le contrôle de l’État (autrement dit la propriété du HFSF), le HFSF pouvait désigner une nouvelle direction qui, en tout état de cause, sera évaluée par la Banque de Grèce. La Banque de Grèce a signalé qu’elle évalue le cadre de gouvernance d’entreprise, l’adéquation de la gestion et le profil de risque de chaque banque de manière suivie afin de veiller à ce qu’aucun risque excessif ne soit pris. Elle a également souligné que le HFSF avait déjà désigné des représentants au sein du conseil d’administration des banques recapitalisées.
(161)
En ce qui concerne la nécessité de la première recapitalisation relais, la Banque de Grèce a observé que la recapitalisation de la banque répondait à des contraintes de manière à garantir que les exigences de fonds propres minimales applicables à l’époque (8 %) étaient satisfaites. Elle a également déclaré que la période prolongée qui avait précédé la recapitalisation s’expliquait par la forte dégradation de l’environnement opérationnel en Grèce et par l’incidence du programme PSI, par la complexité du projet dans son ensemble et par la nécessité d’augmenter autant que possible la participation des investisseurs privés aux augmentations de capital.
(162)
En ce qui concerne la proportionnalité de la première recapitalisation relais, la Banque de Grèce a souligné que la mise en œuvre complète du plan de restructuration qui doit être présenté à la Commission est garantie par le fait que la suspension des droits de vote du HFSF sera levée si, entre autres, le plan de restructuration fait l’objet d’une violation majeure. La Banque de Grèce a également observé que les difficultés de la banque n’étaient pas non plus le résultat d’une sous-estimation des risques de la part de la direction de la banque ni de mesures commerciales agressives.
5.1.2. Observations préparées par le HFSF
(163)
En ce qui concerne l’adéquation de la première recapitalisation relais, pour répondre à la question d’une ingérence potentielle de l’État si celui-ci fournit une aide d’État d’un montant élevé par l’intermédiaire du HFSF et que le HFSF dispose d’un plein droit de vote, le HFSF a expliqué que les banques qu’il finance ne sont pas considérées comme des entités publiques ni comme des entités sous le contrôle de l’État et qu’elles ne seront pas contrôlées par l’État après leur recapitalisation permanente par le HFSF. Le HFSF a souligné qu’il était une entité juridique de droit privé tout à fait indépendante et disposant d’une autonomie de décision. Il n’est pas soumis au contrôle du gouvernement, en vertu de l’article 16C, paragraphe 2, de la loi relative au HFSF qui dispose que les établissements de crédit qui ont bénéficié d’une injection de capital du HFSF ne font pas partie du secteur public au sens large. Il a également évoqué la structure de gouvernance du HFSF.
(164)
En ce qui concerne l’ingérence du HFSF dans la gestion de la banque, le HFSF a fait remarquer qu’il respecterait l’autonomie de la banque et n’interférerait pas dans sa gestion quotidienne puisque son rôle se limite à celui qui est le sien en vertu de la loi relative au HFSF. Il a déclaré qu’il n’y aurait ni ingérence ni coordination de l’État et que les décisions de la banque relatives aux opérations de prêts (entre autres concernant les garanties, la tarification et la solvabilité des emprunteurs) seraient prises selon des critères commerciaux.
(165)
Le HFSF a souligné que la loi relative au HFSF et l’accord de souscription fixent des garde-fous adéquats pour empêcher les actionnaires privés existants de prendre des risques excessifs. Il a souligné des éléments tels que i) la désignation de représentants du HFSF en qualité de membres non exécutifs indépendants du conseil d’administration de la banque et leur présence au sein des comités, ii) le contrôle préalable de la banque réalisé par le HFSF et iii) le fait que, après la recapitalisation finale, ses droits de vote seront restreints aussi longtemps que la banque respectera les conditions du plan de restructuration.
(166)
En ce qui concerne la nécessité de la première recapitalisation relais, et plus particulièrement le niveau de rémunération de l’aide, le HFSF a expliqué que la rémunération avait été convenue avec les représentants de la Commission, de la BCE et du FMI. Ce niveau convenu avait pris en considération le fait que la première recapitalisation relais serait convertie en recapitalisation permanente avant le 30 septembre 2012, une échéance décidée en mars 2012 dans le MEFP signé par la Commission, la BCE, le FMI et la Grèce.
(167)
En ce qui concerne la proportionnalité de la première recapitalisation relais, le HFSF a fait remarquer que les mesures qu’il avait adoptées, comme celles décrites au considérant 165 de la présente décision, constituent des garde-fous suffisants eu égard aux montants élevés de l’aide reçue et de la longueur de la période de sauvetage. Par ailleurs, le HFSF a expliqué que des mesures appropriées sont en place pour garantir que les banques dans lesquelles le HFSF détient des participations ne partagent aucune information commerciale sensible entre elles. Ces mesures comprennent la désignation de différents représentants du HFSF dans ces banques, les mandats confiés à ces représentants qui protègent expressément contre tout flux d’informations d’un représentant à l’autre et des instructions internes claires faites à ces agents de ne pas transmettre d’informations commerciales sensibles sur les banques. En outre, le HFSF a expliqué qu’il n’exerce pas ses droits en rapport avec les banques d’une manière qui risquerait d’empêcher, de limiter, de fausser, de diminuer sensiblement voire d’entraver la concurrence effective. Enfin, le HFSF a souligné que les membres de son conseil d’administration ainsi que son personnel doivent observer des obligations fiduciaires et des règles de confidentialité strictes ainsi que des dispositions relatives au secret professionnel qui entoure ses affaires.
5.2. OBSERVATIONS DE LA GRÈCE SUR LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN CONCERNANT LA BANQUE NEA PROTON
(168)
Le 5 septembre 2012, la Grèce a présenté des observations qui avaient été préparées par la Banque de Grèce et le HFSF concernant la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton.
5.2.1. Observations préparées par la Banque de Grèce
(169)
La Banque de Grèce a fait observer que la banque Nea Proton, en tant qu’établissement de crédit relais détenu par le HFSF, ne pouvait pas à elle seule fournir de plan d’activités à long terme. Par ailleurs, la Banque de Grèce a fait remarquer qu’elle suivait de près la mise en œuvre du plan d’activités préparé par le HFSF pour la banque Nea Proton et présenté à la Commission afin de veiller à ce que la banque Nea Proton puisse être vendue dans le délai prévu par la loi.
(170)
En ce qui concerne la croissance du taux de rentabilité, la Banque de Grèce a souligné que l’essentiel de la croissance avait été annoncé dans le courant de l’année 2013 (quand les produits nets d’intérêt étaient annoncés à la hausse à 55,3 millions d’EUR, contre 22,7 millions d’EUR en 2012), découlerait essentiellement de la réduction des charges d’intérêts totales et serait le résultat de deux facteurs: un renouvellement des dépôts à terme qui tendaient à offrir des rendements élevés à des conditions plus avantageuses et une réduction de 30 % du montant total de l’encours des dépôts pendant le premier semestre de 2012. Par ailleurs, la Banque de Grèce a souligné le fait qu’à partir de 2013, les chiffres des produits nets d’intérêt évolueraient en douceur et ne laisseraient planer aucun doute quant à la capacité de la banque Nea Proton d’atteindre l’objectif.
5.2.2. Observations préparées par le HFSF
(171)
En ce qui concerne la nécessité des mesures en faveur de la banque Nea Proton, le HFSF a fait remarquer que la Banque de Grèce est l’autorité toute désignée pour se prononcer sur les mesures de résolution des défaillances et que le HFSF a injecté le capital minimal requis à des fins réglementaires.
(172)
En ce qui concerne le rétablissement de la viabilité à long terme de la banque Nea Proton, le HFSF a évoqué le cadre de résolution des défaillances qui lui imposait de vendre la banque Nea Proton dans un délai de deux ans et a convenu avec la Commission que la banque Nea Proton pourrait faire partie d’une entité plus grande et viable. Bien que le plan de restructuration de la banque Nea Proton reposait sur un modèle d’«autonomie», le HFSF a expliqué que son objectif consistait à faciliter la vente de cette banque en la rendant plus attrayante pour les investisseurs et en améliorant ses résultats financiers. Le HFSF a fait remarquer que les injections de capital avaient permis à la banque Nea Proton non seulement de respecter le ratio d’adéquation des fonds propres minimal, mais également d’améliorer sa situation financière et son attrait en vue d’une éventuelle future fusion avec d’autres petites banques. Le HFSF a également fait remarquer que l’injection d’un capital supplémentaire avait été nécessaire pour couvrir les pertes de valeur liées au programme PSI et la hausse des provisions pour charges attachées aux prêts.
(173)
Le HFSF a fait observer que la banque Nea Proton avait amélioré le coût de son financement et la fidélité de ses déposants. La dépendance de la banque Nea Proton vis-à-vis de l’Eurosystème a chuté en 2012, et la banque a amélioré sa situation de trésorerie. L’injection d’un capital supplémentaire avait permis de réduire les taux d’intérêt sur les dépôts et d’améliorer les marges de taux d’intérêt. La banque Nea Proton avait déjà appliqué un nouveau tarif à une partie de son portefeuille de prêts en utilisant une tarification fondée sur le risque offrant des taux d’intérêt nettement supérieurs au coût du financement. Du reste, le taux de croissance escompté des produits nets d’intérêt passerait par un développement prudent au sein du segment du marché des entreprises et par une amélioration de la qualité du portefeuille.
(174)
Le HFSF a fait observer qu’en 2012, la banque Nea Proton avait considérablement réduit ses coûts d’exploitation, que ses deux seules filiales allaient cesser leurs activités, qu’elle réduisait fortement sa participation en qualité de courtier d’assurance et qu’elle allait mettre un terme à ses activités de négociation pour compte propre.
(175)
Enfin, le HFSF a fait observer que les distorsions de concurrence seraient limitées compte tenu du faible volume que représente la banque Nea Proton dans le total des actifs bancaires en Grèce et du fait qu’elle n’envisageait pas une collecte de dépôts agressive.
5.3. OBSERVATIONS DE LA GRÈCE SUR LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN CONCERNANT LA BANQUE NEW TT
(176)
Le 19 juillet 2013, le ministère des finances a présenté ses observations sur la décision d’ouvrir la procédure New TT.
(177)
En ce qui concerne la nécessité de la mesure NTT1, le ministère des finances a ajouté que la valeur exacte des actifs et des éléments de passif qui avaient été transférés à la banque New TT était définie sur la base du rapport des contrôleurs externes, conformément à l’article 63E, paragraphe 6, de la loi no 3601/2007.
(178)
En ce qui concerne la nécessité de la mesure NTT2, le ministère des finances a fait observer que le deuxième programme d’ajustement pour la Grèce (deuxième révision - mai 2013) imposait la vente de la banque New TT à un tiers avant le 15 juillet 2013.
(179)
En ce qui concerne la rémunération des mesures NTT1 et NTT2, le ministère des finances a fait observer que le HFSF, qui comble le déficit de financement jusqu’au 31 décembre 2013 à la place du HDIGF, obtient une créance privilégiée par rapport aux autres créanciers ordinaires en cas de liquidation des actifs qui sont restés la propriété de la banque TT et que seules les demandes des salariés de recevoir 50 % de leur compensation priment sur la créance du HFSF. Par conséquent, il a fait observer que le produit de la liquidation de ces actifs profitera essentiellement au HFSF, ce qui réduit le coût supporté par l’État.
(180)
En ce qui concerne le rétablissement de la viabilité à long terme de la banque New TT, le ministère des finances a fait observer que, en tant qu’établissement de crédit relais, la banque New TT devait être vendue dans les deux ans suivant sa création, conformément à l’article 63E de la loi no 3601/2007. Conformément au MEFP de mai 2013, la vente de la banque New TT sera achevée d’ici le 15 juillet 2013, de manière à assurer la viabilité à long terme de ses activités.
6. APPRÉCIATION DE L’AIDE ACCORDÉE AUX BANQUES RACHETÉES
6.1. APPRÉCIATION DE L’AIDE ACCORDÉE À LA BANQUE NEA PROTON
6.1.1. Existence d’une aide d’État et montant de cette aide
(181)
La Commission doit déterminer l’existence d’une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité. Cette disposition définit les aides d’État comme les aides accordées par les États ou au moyen de ressources d’État sous quelque forme que ce soit, qui faussent ou qui menacent de fausser la concurrence en favorisant certaines entreprises ou certaines productions, dans la mesure où elles affectent les échanges entre États membres.
6.1.1.1. Existence d’une aide dans les mesures accordées au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec (mesures Pr1, Pr2 et Pr3)
(182)
L’injection d’un capital de 80 millions d’EUR par l’État grec dans la banque Proton en mai 2009 (mesure Pr1), les titres de l’État grec d’un montant de 78 millions d’EUR obtenus par la banque Proton en avril 2009 (mesure Pr2) et la garantie d’État accordée à la banque Proton pour l’émission d’obligations d’une valeur nominale de 149,4 millions d’EUR en juillet 2010 (mesure Pr3) sont autant de mesures accordées au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec (113). Dans la décision d’approbation du régime, la Commission a conclu que les mesures accordées au titre de ce régime constituaient une aide d’État.
(183)
Comme il est conclu au considérant 38 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, la banque Nea Proton reprend à son compte les activités économiques de la banque Proton. Les mesures Pr1, Pr2 et Pr3 ont profité à la banque Nea Proton dans la mesure où elles ont contribué à la stabilisation et à la poursuite des activités économiques qui lui ont été transférées et qui, sinon, auraient disparu. Par conséquent, la Commission considère que les mesures ont profité aux activités économiques transférées à la banque Nea Proton.
6.1.1.2. Existence d’une aide dans la couverture du déficit de financement de la banque Nea Proton (mesure NP1)
(184)
Aux considérants 31 à 37 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, la Commission a déjà conclu que la mesure NP1, à savoir l’intervention par le mécanisme de résolution du HDIGF et par le HFSF pour combler le déficit de financement, constitue une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité. Au considérant 38 de cette même décision, la Commission a considéré que la banque Nea Proton était le bénéficiaire économique de cette mesure puisqu’elle reprend les activités économiques de la banque Proton qui continuent à exister grâce à l’aide reçue.
6.1.1.3. Existence d’une aide dans l’injection d’un capital-actions initial par le HFSF et l’injection d’un capital-actions supplémentaire par le HFSF en 2012 (mesure NP2)
(185)
Aux considérants 41 à 43 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, la Commission a déjà conclu que l’injection d’un capital de 250 millions d’EUR par le HFSF et les injections de capitaux supplémentaires prévues au moment de la présente décision, pour un montant total de 300 millions d’EUR, constituaient des aides d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité. Comme il est dit au considérant 93 de la présente décision, sur les 300 millions d’EUR de capital supplémentaire disponible, le HFSF a finalement octroyé un montant supplémentaire de 265 millions d’EUR en 2012, portant l’aide à la recapitalisation totale en 2011 et 2012 à 515 millions d’EUR (mesure NP2).
6.1.1.4. Existence d’une aide dans l’injection de capital par le HFSF dans la banque Nea Proton avant sa vente à la banque (NP3)
(186)
La Commission considère que l’injection de capital par le HFSF dans la banque Nea Proton avant sa vente à la banque, pour un montant de 395 millions d’EUR, constitue une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité.
(187)
C’est le HFSF qui a injecté le capital, une entité créée et financée par la Grèce pour soutenir les banques et qui, par conséquent, a fait appel à des ressources publiques pour cette injection. Du reste, la mesure est sélective par nature, puisque l’injection de capital ne profite qu’à la banque Nea Proton.
(188)
Par ailleurs, l’intervention procure à la banque Nea Proton un net avantage puisqu’elle lui permet de sauver ses activités bancaires. Sans cette injection de capital, la banque Nea Proton, qui affichait un capital extrêmement négatif, aurait fait faillite. Dans pareilles circonstances, il n’aurait pas été possible de vendre la banque Nea Proton ni de l’intégrer dans une plus grande entité. Du reste, cette recapitalisation ne respecte pas le principe de l’investisseur de marché. Au contraire, la recapitalisation de 395 millions d’EUR a permis de vendre la banque Nea Proton au prix de 1 EUR. Un investisseur privé aurait choisi de ne pas procéder à la recapitalisation et de laisser la banque Nea Proton faire faillite pour épargner ainsi 395 millions d’EUR.
(189)
La banque Nea Proton est en concurrence avec d’autres banques, dont des filiales de banques étrangères, qui opèrent en Grèce ou sont potentiellement tentées de pénétrer le marché grec. De ce fait, l’injection de capital a un effet sur les échanges entre États membres et fausse potentiellement la concurrence.
(190)
Par conséquent, la Commission conclut que l’injection d’un capital de 395 millions d’EUR dans la banque Nea Proton constitue une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité.
Bénéficiaire de la mesure NP3
(191)
Comme il a déjà été expliqué au considérant 188, la Commission considère que la banque Nea Proton est la bénéficiaire de l’injection de capital de 395 millions d’EUR dans la banque Nea Proton, dans la mesure où l’aide lui a permis de poursuivre ses activités économiques au sein de la banque.
(192)
Quant à savoir si la vente de la banque Nea Proton constitue une aide d’État en faveur de la banque, conformément au point 49 de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, la Commission doit évaluer si certaines exigences sont remplies. En particulier, elle doit vérifier si: i) le processus de vente était ouvert et non discriminatoire; ii) la vente a eu lieu aux conditions du marché; et iii) l’institution financière ou le gouvernement ont augmenté autant que possible le prix de vente des actifs et éléments de passifs concernés.
(193)
La banque a acheté les actions dans la banque Nea Proton en proposant la seule offre valable dans le cadre d’une procédure d’appel d’offres non discriminatoire ouverte aux autres banques et institutions financières. Un conseiller financier du HFSF a contacté un grand nombre de banques, institutions financières et garants, mais seules quatre parties se sont dites intéressées par l’achat de la banque Nea Proton, parmi lesquelles deux seulement, la banque et un hedge fund (114), ont présenté des offres finales. L’offre de la banque était la seule offre conforme à la lettre de procédure du HFSF.
(194)
Dans la mesure où le conseiller financier a contacté un grand nombre de banques et a défini à l’avance les exigences et le délai que les offres devaient respecter pour être valables, la Commission considère que l’appel d’offres était ouvert et non discriminatoire. Par conséquent, la Commission conclut que la procédure d’appel d’offres lui permet d’exclure la présence d’une aide en faveur de l’acheteur.
(195)
La banque a versé une contrepartie égale à 1 EUR et le HFSF s’est engagé à recapitaliser la banque Nea Proton avant sa vente. Ce prix négatif (autrement dit qui tient compte de la recapitalisation de la banque Nea Proton juste avant la vente) n’empêche pas que le prix de vente reflète la valeur marchande de l’entreprise (115) puisque l’actif net de la banque Nea Proton était de toute évidence négatif et que la banque allait vraisemblablement continuer à enregistrer des pertes. La Commission n’a aucune raison de penser que l’offre faite et le prix payé ne reflétaient pas le prix de marché de l’entreprise. Par conséquent, conformément au point 49 de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, au point 20 de la communication concernant les mesures de restructuration et à sa propre pratique décisionnelle (116), la Commission conclut que le prix de vente correspondait au prix de marché et que l’existence d’une aide en faveur de la banque peut être exclue.
6.1.1.5. Conclusion sur l’existence de l’aide accordée et le montant total de cette aide
(196)
S’appuyant sur les considérants 182 à 190, la Commission considère que les mesures Pr1, Pr2 et Pr3, NP1, NP2 et NP3 remplissent toutes les conditions énoncées à l’article 107, paragraphe 1, du traité et constituent une aide d’État. En ce qui concerne les mesures Pr1, Pr2 et Pr3, la Commission conclut que, dans la mesure où elles ont contribué à la poursuite des activités de la banque Proton ultérieurement transférées à la banque Nea Proton, il est possible de considérer qu’elles profitent également à la banque Nea Proton qui a repris ces activités. Comme il a été dit au considérant 184, la banque Nea Proton est la bénéficiaire de la mesure NP1 et a repris les activités transférées de la banque Proton. Par ailleurs, la banque Nea Proton est également la bénéficiaire des mesures NP2 et NP3.
(197)
Par conséquent, la Commission conclut que les activités de la banque Nea Proton ont reçu une aide d’État sous la forme d’une injection de capital de 2 111,6 millions d’EUR (mesures Pr1, NP1, NP2 et NP3), qui s’ajoute aux garanties de l’État d’un montant de 149,4 millions d’EUR (mesure Pr3) et aux titres de l’État grec d’un montant de 78 millions d’EUR (mesure Pr2), comme le résume le tableau 9.
Tableau 9
Vue d’ensemble du total de l’aide accordée aux banques Proton et Nea Proton
Bénéficiaire
Mesure
Forme d’aide
Montant de l’aide (Mio EUR)
Activités de la banque Proton
Pr1
Recapitalisation
80
Activités de la banque Nea Proton
NP1
Financement du déficit de financement entre les banques Proton et Nea Proton
1 121,6
NP2
Recapitalisation
515
NP3
Recapitalisation
395
Total de l’injection de capital accordée
2 111,6
Bénéficiaire
Mesure
Forme d’aide
Activités de la banque Proton
Pr2
Emprunt obligataire
78
Pr3
Garantie
149,4
Total de la fourniture de liquidité accordée
227,4
6.1.2. Base juridique de l’appréciation de la compatibilité
(198)
L’article 107, paragraphe 3, point b), du traité confère à la Commission le pouvoir de décider qu’une aide est compatible avec le marché commun si elle est destinée «à remédier à une perturbation grave de l’économie d’un État membre».
(199)
La Commission a reconnu que la crise financière mondiale peut provoquer une perturbation grave de l’économie d’un État membre et que les mesures d’aide aux banques pourront remédier à cette perturbation. Elle l’a confirmé dans la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, la communication concernant les mesures de recapitalisation et la communication concernant les mesures de restructuration. Étant donné la situation à nouveau tendue sur les marchés financiers, la Commission reste d’avis que les conditions préalables à l’autorisation d’une aide d’État telles que visées à l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité sont remplies. La Commission a confirmé ce point de vue en adoptant la communication prorogation 2011 (117) et la communication de 2013 concernant le secteur bancaire (118).
(200)
En ce qui concerne l’économie grecque, dans ses décisions d’approbation et de prolongation du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec ainsi que dans ses approbations des mesures d’aides d’État accordées par la Grèce à différentes banques (119), la Commission a reconnu l’existence d’une menace de perturbation grave de l’économie grecque et a admis que l’aide d’État en faveur de ces banques est adéquate pour remédier à cette perturbation. Par conséquent, les mesures prévues doivent être appréciées sur la base de l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité.
(201)
Pour qu’une aide soit compatible avec l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité, elle doit répondre aux critères généraux de compatibilité:
a) adéquation: l’aide doit être bien ciblée, afin que l’objectif consistant à remédier à une perturbation grave de l’économie puisse être atteint efficacement; ce qui n’est pas le cas si la mesure ne permet pas de remédier à la perturbation;
b) nécessité: la mesure d’aide doit, dans son montant et dans sa forme, être nécessaire à la réalisation de l’objectif; elle doit donc être limitée au montant minimal nécessaire pour atteindre l’objectif et se présenter sous la forme la plus adéquate pour remédier à la perturbation;
c) proportionnalité: les effets positifs de la mesure doivent compenser de manière adéquate les distorsions de concurrence, de sorte que ces distorsions soient limitées au minimum nécessaire pour atteindre les objectifs visés par la mesure.
(202)
Pendant la crise financière, la Commission a élaboré des critères de compatibilité pour différents types de mesures d’aide. Elle a présenté les principes qui doivent servir à apprécier les mesures d’aide dans la communication de 2008 concernant le secteur bancaire.
(203)
La communication concernant les mesures de recapitalisation (120) prévoit d’autres orientations concernant le niveau de rémunération requis pour les injections de capital public.
(204)
Enfin, la Commission a expliqué dans la communication concernant les mesures de restructuration (121) comment elle allait apprécier les plans de restructuration. Dans son appréciation du plan de restructuration de la banque au titre de la communication concernant les mesures de restructuration, la Commission prendra en considération toutes les mesures énumérées dans le tableau 7.
6.1.3. Appréciation de la compatibilité des mesures d’aide au titre de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire et de la communication concernant les mesures de recapitalisation
6.1.3.1. Compatibilité des mesures Pr1, Pr2 et Pr3 avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire
(205)
Les mesures Pr1, Pr2 et Pr3 ont été accordées au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec. Les mesures comprises dans ce régime ont déjà été appréciées et déclarées compatibles avec le marché intérieur dans la décision de la Commission du 19 novembre 2008.
6.1.3.2. Compatibilité des mesures NP1 et NP2 avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire et la communication concernant les mesures de recapitalisation
(206)
La Commission a approuvé les mesures NP1 et NP2 en tant qu’aide au sauvetage dans la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton. Cependant, comme il est indiqué au considérant 142, la Commission a exprimé sa préoccupation quant à la nécessité du montant de la mesure NP2 et quant à savoir si la banque Nea Proton serait en mesure de rétablir sa viabilité à long terme si elle continuait d’opérer sur une base autonome, raison pour laquelle elle a mis en doute le fait que l’option de l’autonomie soit la moins coûteuse disponible. Ces préoccupations ont été écartées grâce à la vente de la banque Nea Proton à la banque le 15 juillet 2013. Puisque la banque Nea Proton a été vendue à la banque par une procédure ouverte, transparente et non discriminatoire, la contrepartie versée par la banque est considérée comme le prix du marché. Par conséquent, le montant du capital injecté par l’État avant la vente était nécessaire au succès de la vente. L’intégration de la banque Nea Proton dans les activités de la banque réglera les problèmes de viabilité à long terme de la banque Nea Proton, d’après le plan de restructuration présenté par la banque à la Commission.
6.1.3.3. Compatibilité de la mesure NP3 avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire et la communication concernant les mesures de recapitalisation
6.1.3.3.1. Adéquation
(207)
En ce qui concerne l’adéquation de la mesure NP3, à savoir l’injection d’un capital de 395 millions d’EUR par le HFSF dans la banque Nea Proton avant sa vente à la banque, la Commission considère que la mesure est adéquate parce qu’elle a contribué à sauver les activités de la banque Nea Proton. Ces activités n’auraient pas pu se poursuivre sans l’aide du HFSF, puisque la banque Nea Proton accumulait des capitaux négatifs au moment de sa vente à la banque et continuait d’enregistrer des pertes. Aucune banque n’aurait acheté la banque Nea Proton sans une recapitalisation préalable. La mesure assure ainsi le maintien de la stabilité financière en Grèce. Par conséquent, la Commission estime que la mesure est appropriée en tant qu’aide au sauvetage.
6.1.3.3.2. Nécessité
(208)
Selon la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, la mesure d’aide doit, dans son montant et dans sa forme, être nécessaire pour atteindre l’objectif de l’aide. Une injection de capital doit donc être limitée au montant minimal nécessaire pour atteindre cet objectif.
(209)
Comme la Banque de Grèce l’a indiqué dans sa lettre datée du 19 juillet 2013, une liquidation de la banque Nea Proton aurait entraîné une contagion, provoquant une nouvelle crise systémique et minant la confiance à peine retrouvée dans le système bancaire à la suite de l’achèvement du processus de recapitalisation. La Commission considère que ces éléments de stabilité financière démontrent la nécessité de la mesure NP3.
(210)
En ce qui concerne le montant de l’intervention, les 395 millions d’EUR ont été décidés au terme d’une procédure d’appel d’offres ouverte et non discriminatoire. La banque avait achevé un contrôle préalable de la banque Nea Proton. L’offre de la banque, qui nécessitait une recapitalisation de 395 millions d’EUR avant l’achat de la banque Nea Proton, a été calculée de manière à répondre au ratio d’adéquation des fonds propres minimal de 9 % et à permettre un supplément de 119 millions d’EUR de provisions pour couvrir les pertes sur prêts supplémentaires et les pertes avant impôts attendues d’ici à 2016. La Commission conclut que l’aide de 395 millions d’EUR était nécessaire.
(211)
En ce qui concerne la rémunération de l’aide, puisque le prix de vente est fixé à 1 EUR, le HFSF ne récupérera aucune somme d’argent. Sa contribution équivaut à une subvention. Comme il est indiqué au point 44 de la communication concernant les mesures de recapitalisation, une recapitalisation assortie d’une rémunération insuffisante ne peut être acceptée que pour des banques en difficulté qui ne sont pas en mesure de payer la moindre rémunération. La Commission estime que c’est le cas de la banque Nea Proton. L’absence de rémunération fait apparaître la nécessité d’une restructuration en profondeur, conformément à la communication sur les mesures de recapitalisation.
(212)
Par conséquent, la mesure est nécessaire en tant qu’aide au sauvetage, dans son montant et dans sa forme, pour réaliser l’objectif consistant à limiter la perturbation du système bancaire grec et de l’économie dans son ensemble.
6.1.3.3.3. Proportionnalité
(213)
La Commission constate que, à la suite de la fusion par absorption de la banque Nea Proton par la banque, les activités économiques de la banque Nea Proton ont été transférées à la banque. Le fait que l’aide permette de sauver ces activités économiques pourrait, en théorie, donner lieu à des distorsions de concurrence. Cependant, la Commission prend en considération la taille modeste de la banque Nea Proton et constate que, lors du processus de vente, les concurrents avaient l’occasion de faire une offre pour la banque Nea Proton. De plus, directement après leur transfert, les activités économiques de la banque Nea Proton seront pleinement intégrées dans la banque et cesseront d’exister en tant qu’activité économique à part entière ou concurrente. Par conséquent, la Commission conclut que l’aide ne crée aucune distorsion de concurrence indue.
6.1.3.3.4. Conclusion sur la compatibilité de la mesure NP3 avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire et la communication concernant les mesures de recapitalisation
(214)
La Commission conclut dès lors que la mesure NP3 est appropriée, nécessaire et, au regard de la restructuration en profondeur prévue pour la banque dans laquelle les activités économiques de la banque Nea Proton se retrouvent désormais, proportionnée par rapport à l’objectif recherché.
6.1.4. Compatibilité des mesures d’aide avec la communication concernant les mesures de restructuration
(215)
Aux considérants 60, 61, 78 et 79 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton relatifs aux mesures NP1 et NP2, la Commission a fait observer que la banque Nea Proton ne serait probablement pas en mesure de rémunérer l’aide d’État reçue et a souligné que l’absence de rémunération faisait apparaître la nécessité d’une restructuration en profondeur. Au considérant 211, la Commission a fait remarquer, à propos de la rémunération de la mesure NP3, que le HFSF ne récupérera rien des 395 millions d’EUR injectés juste avant la vente (mesure NP3) puisque le prix de vente de Nea Proton est fixé à 1 EUR. Par ailleurs, la Grèce ne récupérera rien des actions privilégiées émises en mai 2009 puisque les droits patrimoniaux assortis à ces actions sont restés dans la banque Proton en liquidation. Par conséquent, la Commission conclut que l’absence de rémunération fait apparaître la nécessité d’une restructuration en profondeur, tant par des mesures de viabilité que par des mesures visant à limiter les distorsions de concurrence.
6.1.4.1. Viabilité à long terme de l’activité de la banque Nea Proton grâce à la vente
(216)
Le point 21 de la communication concernant les mesures de restructuration prévoit que la liquidation en bonne et due forme ou la vente aux enchères d’un établissement de crédit en difficulté doit toujours être envisagée lorsque l’établissement concerné ne peut recouvrer sa viabilité à long terme de façon crédible. Les États membres devraient dès lors encourager le retrait des opérateurs non viables, tout en permettant que le processus de retrait se déroule dans un délai approprié qui préserve la stabilité financière.
(217)
Dans la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, la Commission a exprimé des doutes sérieux quant à savoir si la banque Nea Proton pourrait rétablir sa viabilité à long terme si elle continuait d’opérer sur une base autonome et a souligné les synergies qui pourraient être obtenues en l’intégrant dans une grande entité financière.
(218)
À cet égard, le point 17 de la communication concernant les mesures de restructuration précise que la vente d’une banque en difficulté à un autre établissement financier peut contribuer à rétablir la viabilité à long terme si l’acquéreur est viable et capable d’absorber le transfert de la banque en difficulté, et peut aider à restaurer la confiance du marché. Par ailleurs, conformément au MEFP, il y avait lieu de procéder également à la consolidation du secteur bancaire et le HFSF devait vendre la banque Nea Proton avant le 15 juillet 2013.
(219)
Comme il est indiqué à la section 7.5.2, d’après son plan de restructuration, la banque peut être considérée comme une entité viable. Par conséquent, le fait que les activités de la banque Nea Proton aient été transférées à la banque permet de rétablir leur viabilité à long terme. Du reste, le fait que la banque Nea Proton soit pleinement intégrée à la banque et n’existe plus en qualité de concurrente autonome constitue la restructuration en profondeur qui s’imposait en raison de la rémunération insuffisante de l’aide d’État.
6.1.4.2. Contribution propre et répartition des charges
(220)
Dans la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, la Commission a exprimé des doutes quant à savoir si les coûts de restructuration étaient limités au minimum. Ces doutes naissaient de la constatation que la banque Nea Proton ne pouvait pas rétablir sa viabilité à long terme de manière autonome sans s’exposer à des coûts élevés. L’intégration de la banque Nea Proton dans la banque, une entité plus grande dotée d’une infrastructure informatique et d’une structure de gestion des risques, dissipe ces doutes. La vente à la banque contribue à limiter les coûts de restructuration au minimum.
(221)
En ce qui concerne la contribution des actionnaires et des détenteurs de titres de créance subordonnés aux coûts de restructuration, la Commission a déjà établi au considérant 77 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton que les actionnaires et détenteurs de titres de créance subordonnés n’étaient pas transférés à la banque Nea Proton mais restaient dans la banque Proton, à savoir l’entité en liquidation. Par conséquent, la Commission a considéré qu’il y avait une répartition des charges suffisante entre les actionnaires et les détenteurs de titres de créance subordonnés.
6.1.4.3. Mesures visant à limiter les distorsions de concurrence
(222)
En ce qui concerne les mesures visant à limiter les distorsions de concurrence, le point 30 de la communication concernant les mesures de restructuration dispose que «la Commission se fonde, pour apprécier la nécessité de ces mesures, sur la dimension, l’ampleur et la portée des activités que la banque en question exercerait lors de la mise en œuvre d’un plan de restructuration crédible. La nature et la forme de ces mesures dépendront de deux critères, à savoir, premièrement, le montant de l’aide et les conditions et circonstances dans lesquelles elle a été accordée et, deuxièmement, les caractéristiques du ou des marchés sur lesquels la banque bénéficiaire exercera des activités».
(223)
En ce qui concerne le montant de l’aide reçue, la Commission prend bonne note du montant de l’aide totale accordée sous la forme d’un capital de 2 111,6 millions d’EUR (Pr1, NP1, NP2, NP3), qui s’ajoute à l’injection publique de liquidité d’un montant de 149,4 millions d’EUR (Pr3) et aux titres de l’État grec d’un montant de 78 millions d’EUR (Pr2). La mesure Pr1 correspondait à 4,6 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque Proton à l’époque. La mesure NP1, à savoir le financement du déficit de financement causé par le transfert des activités de la banque Proton à la banque Nea Proton, correspondait à environ 36 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque Proton à la fin de 2010 ou à 84 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque Nea Proton au moment de sa création. L’injection d’un capital-actions initial par le HFSF dans la banque Nea Proton, à savoir la mesure NP2, correspondait à environ 18,8 % des actifs pondérés en fonction des risques de cette dernière au moment de sa création. Les injections de capital-actions supplémentaire, qui complétaient la mesure NP2, correspondaient à environ 34,2 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque Nea Proton [selon les données du 31 décembre 2012 (122)]. Comme il est dit au considérant 80 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, les mesures NP1 et NP2 représentaient plus de 50 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque Proton ou plus de 130 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque Nea Proton. L’injection d’un capital-actions, avant la vente à la banque, autrement dit la mesure NP3, correspondait à environ 48,7 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque Nea Proton (selon les données du 31 mai 2013). Des aides d’un tel montant, associées à l’absence de rémunération, appellent une réduction considérable de la présence sur le marché du bénéficiaire.
(224)
En ce qui concerne le marché sur lequel la banque Nea Proton opérait, au considérant 82 de la décision d’ouvrir la procédure Nea Proton, la Commission a souligné que la banque Proton était une très petite banque (environ 1 % de part de marché du total des actifs des banques grecques), ce qui explique que les actifs et éléments de passifs de la banque Proton qui ont été transférés à la banque Nea Proton étaient relativement minimes en comparaison avec la taille du système bancaire grec. Par conséquent, elle a conclu que, bien que le montant de l’aide fût exceptionnellement élevé, les distorsions de concurrence causées par l’aide accordée à la banque Nea Proton pouvaient être considérées comme limitées.
(225)
Par ailleurs, les activités de la banque Nea Proton ont été proposées aux concurrents à l’occasion d’une enchère publique. Après sa vente, la banque Nea Proton, pleinement intégrée dans la banque, a cessé d’exister en qualité de concurrente autonome.
(226)
Considérant la taille modeste de la banque Nea Proton, le processus de vente ouvert et le fait que la banque Nea Proton cessera d’exister en qualité de concurrente autonome, la Commission conclut à l’absence de distorsions de concurrence indues, malgré le montant de l’aide très élevé et l’absence de rémunération.
6.1.4.4. Conclusion sur la compatibilité avec la communication concernant les mesures de restructuration
(227)
S’appuyant sur l’analyse des considérants 216 à 226 ci-dessus, la Commission conclut que la vente de la banque Nea Proton et son intégration dans la banque assurent la viabilité à long terme de la banque Nea Proton, que l’aide est limitée au minimum nécessaire et qu’il n’y a pas de distorsion de concurrence indue.
(228)
Par conséquent, toutes les mesures d’aide énumérées dans le tableau 7 doivent être déclarées compatibles avec le marché intérieur.
6.2. APPRÉCIATION DE L’AIDE ACCORDÉE À LA BANQUE NEW TT
6.2.1. Existence d’une aide d’État et montant de cette aide
(229)
La Commission doit vérifier si la mesure constitue une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité.
6.2.1.1. Existence d’une aide dans la couverture du déficit de financement des actifs et éléments de passifs transférés de la banque T (mesure T)
(230)
Aux considérants 26 à 32 de la décision relative à T Bank, la Commission a déjà conclu que la mesure T, à savoir l’intervention par le mécanisme de résolution du HDIGF et par le HFSF pour combler le déficit de financement des actifs et éléments de passifs transférés à la banque TT, constitue une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité. Au considérant 33 de cette décision, la Commission a estimé que les activités économiques de la banque T qui ont été transférées à la banque TT étaient les bénéficiaires de l’aide d’État dans la mesure où elles ont continué à exister grâce à l’aide reçue.
6.2.1.2. Existence d’une aide dans la recapitalisation accordée au titre du régime de recapitalisation à la banque TT (mesure TT)
(231)
L’injection de capital de 224,96 millions d’EUR par l’État grec dans la banque TT (mesure TT) a été accordée au titre du régime de recapitalisation qui compose le régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec (123). Dans la décision d’approbation du régime, la Commission a conclu que les mesures accordées au titre de ce régime constituaient une aide d’État. Par conséquent, la mesure TT constituait une aide d’État en faveur de la banque TT.
(232)
Comme la Commission l’a fait remarquer au considérant 98 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, la banque New TT a repris les activités économiques exercées précédemment par la banque TT, y compris la banque T.
6.2.1.3. Existence d’une aide dans le financement du déficit de financement de la banque New TT (mesure NTT1)
(233)
Aux considérants 53 à 57 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, la Commission a déjà conclu que la mesure NTT1, à savoir l’intervention par le HFSF pour combler le déficit de financement de la banque New TT, constitue une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité. Au considérant 54 de cette même décision, la Commission a considéré que la banque New TT en était le bénéficiaire économique puisqu’elle reprend les activités économiques de la banque TT qui continuent à exister grâce à l’aide reçue.
6.2.1.4. Existence d’une aide dans l’injection d’un capital-actions initial (mesure NTT2)
(234)
Aux considérants 49 à 52 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, la Commission a déjà conclu que la mesure NTT2, à savoir l’injection d’un capital-actions initial de 500 millions d’EUR par le HFSF en faveur de la banque New TT, constitue une aide d’État en faveur de la banque New TT au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité.
6.2.1.5. Existence d’une aide accordée à la banque en qualité d’acquéreur de la banque New TT
(235)
La banque a acheté les actions de la banque New TT dans le cadre d’un processus d’appel d’offres ouvert et non discriminatoire. D’après les informations reçues des autorités grecques le 15 juillet 2013, un conseiller financier a contacté un grand nombre de banques et d’investisseurs étrangers et grecs, mais seules les quatre plus grandes banques grecques ont présenté des offres finales. Le fait que le conseiller financier ait contacté un grand nombre de banques permet à la Commission de conclure que la procédure d’appel d’offres était ouverte et non discriminatoire. L’offre faite par la banque a été jugée la meilleure au vu du montant et du type de contrepartie offerts.
(236)
Plus précisément, la banque a accepté de verser au HFSF un montant total de 681 millions d’EUR sous la forme d’actions ordinaires nouvellement émises. La deuxième offre la plus haute consistait en une offre en numéraire de 500 millions d’EUR, soit 26,58 % de moins que l’offre de la banque. D’après la lettre de la Banque de Grèce du 8 juillet 2013, les offres en numéraire faites par une banque nationale ne pouvaient pas être prises en considération dans la mesure où ladite banque dépendait toujours du financement de l’Eurosystème, et à plus forte raison si elle recevait une fourniture de liquidité d’urgence. Par conséquent, la deuxième offre la plus haute ne répondait pas aux exigences de la Banque de Grèce.
(237)
Il convient également de noter qu’en vertu du contrat de vente, le HFSF a reçu 1 418,75 millions de nouvelles actions ordinaires de la banque au prix demandé de 0,48 EUR chacune (124). La participation du HFSF dans la banque est passée de 93,55 à 95,23 %.
(238)
Par conséquent, la Commission conclut que l’acquisition ne constitue pas une aide en faveur de l’acheteur.
6.2.1.6. Conclusion sur l’existence d’une aide
(239)
Eu égard à ce qui précède, la Commission considère que les mesures T, TT, NTT1 et NTT2 constituent toutes une aide d’État. En ce qui concerne la mesure T, la Commission conclut que l’aide a profité aux activités de la banque T dans la mesure où celles-ci ont été transférées à la banque TT et, plus tard, à la banque New TT. En ce qui concerne la mesure TT, la Commission conclut qu’elle a profité aux activités de la banque TT qui ont été transférées à la banque New TT. La banque New TT est la bénéficiaire des mesures NTT1 et NTT2.
(240)
Par conséquent, la Commission conclut que les activités économiques de la banque T, reprises par la banque TT et, plus tard, par la banque New TT, ont bénéficié de l’aide à la recapitalisation d’un montant de 677 millions d’EUR, tandis que les activités menées par la banque TT et reprises par la banque New TT ont bénéficié d’une aide d’État sous la forme d’une injection de capital de 4 457,96 millions d’EUR (mesures TT, NTT1 et NTT2).
Tableau 10
Vue d’ensemble du total de l’aide accordée aux banques T, TT et New TT
Bénéficiaire
Mesure
Description
Montant de l’aide (Mio EUR)
Activités de la banque T
T
Financement du déficit de financement entre les banques T et TT
677
Activités de la banque TT
TT
Recapitalisation
224,96
Activités de la banque New TT
NTT1
Financement du déficit de financement entre les banques TT et New TT
3 732,6
NTT2
Capital-actions initial
500
6.2.2. Base juridique de l’appréciation de la compatibilité
(241)
L’article 107, paragraphe 3, point b), du traité confère à la Commission le pouvoir de décider qu’une aide est compatible avec le marché commun si elle est destinée «à remédier à une perturbation grave de l’économie d’un État membre».
(242)
Comme il est expliqué aux considérants 199 et 200, les mesures d’aide accordées aux banques grecques doivent être appréciées sur la base de l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité, du moins pour le moment.
(243)
Comme il est expliqué au considérant 201, pour qu’une aide soit compatible avec l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité, elle doit répondre aux critères généraux de compatibilité: adéquation, nécessité et proportionnalité.
(244)
La communication de 2008 concernant le secteur bancaire a présenté les principes conformément auxquels il faut apprécier les mesures d’aide.
(245)
La communication concernant les mesures de recapitalisation (125) prévoit d’autres orientations concernant le niveau de rémunération requis pour les injections publiques de capital.
(246)
Enfin, la Commission a expliqué dans la communication concernant les mesures de restructuration (126) comment elle allait apprécier les plans de restructuration. Dans son évaluation du plan de restructuration de la banque au titre de la communication concernant les mesures de restructuration, la Commission prendra en considération toutes les mesures énumérées dans le tableau 8.
6.2.3. Compatibilité des mesures d’aide avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire et la communication concernant les mesures de recapitalisation
6.2.3.1. Compatibilité de la mesure T avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire et la communication concernant les mesures de recapitalisation
(247)
En ce qui concerne la mesure T, dans sa décision relative à T Bank, la Commission a constaté que l’intervention répond aux critères de l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité, et a décidé qu’elle était compatible avec le marché intérieur pour des raisons de stabilité financière pour une période de six mois à compter de la date d’adoption de cette décision. Les autorités grecques n’ont pas présenté de version actualisée du plan de restructuration pour la banque TT qui prenne en considération l’intégration des activités de la banque T dans la banque TT avant la fin de cette période de six mois. Néanmoins, au considérant 83 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, la Commission a estimé que cet oubli était compréhensible puisqu’une décision avait été prise dans l’intervalle pour résoudre la défaillance de la banque TT. Lorsque les autorités grecques ont présenté un plan de restructuration pour la banque New TT en janvier 2013 et une version actualisée en mars 2013, deux versions qui tiennent compte des activités transférées de la banque T à la banque TT, la Commission, dans sa décision d’ouvrir la procédure New TT, a approuvé provisoirement la mesure T et l’a reconnue comme une aide au sauvetage jusqu’à ce qu’une décision définitive soit prise sur les mesures T, TT, NTT1 et NTT2.
6.2.3.2. Compatibilité de la mesure TT avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire
(248)
Dans sa décision du 19 novembre 2008 (127), la Commission a déjà conclu que la mesure TT, qui avait été accordée en mai 2009 au titre du régime de recapitalisation qui compose le régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec, constitue une aide au sauvetage compatible avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire. La décision du 19 novembre 2008 ne faisait pas référence à la communication concernant les mesures de recapitalisation, qui n’étaient pas encore adoptées à l’époque.
6.2.3.3. Compatibilité des mesures NTT1 et NTT2 avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire et la communication concernant les mesures de recapitalisation
(249)
La Commission a déjà approuvé temporairement les mesures NTT1 et NTT2 qu’elle reconnaît comme des aides au sauvetage dans la décision d’ouvrir la procédure New TT.
6.2.4. Compatibilité des mesures d’aide T, TT, NTT1 et NTT2 avec la communication concernant les mesures de restructuration
6.2.4.1. Absence d’une rémunération appropriée de l’aide: à prendre en considération dans l’appréciation au titre de la communication concernant les mesures de restructuration
(250)
Au considérant 45 de la décision relative à T Bank, la Commission a fait remarquer que le HDIGF et le HFSF n’allaient probablement récupérer aucune somme d’argent et que, par conséquent, le financement du déficit de financement entre la banque T et la banque TT s’assimilait à une subvention. Du reste, comme il a été conclu au considérant 101 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, le HFSF ne devait s’attendre à récupérer qu’une partie de son injection de capital-actions initial de 500 millions d’EUR (mesure NTT2). Par ailleurs, la Commission a observé que le HFSF ne percevra aucune rémunération pour combler le déficit de financement entre la banque TT et la banque New TT (mesure NTT1) et qu’il est très improbable que le HFSF récupère ne fût-ce qu’une partie des 3,7 milliards d’EUR. Enfin, la Commission note que l’État ne récupérera très vraisemblablement aucune somme relative à la mesure TT puisque ses droits patrimoniaux, attachés aux actions privilégiées émises en mai 2009, sont restés dans la banque TT mise en liquidation.
(251)
Comme il est indiqué aux considérants 77 et 102 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, l’absence de rémunération fait apparaître la nécessité d’une restructuration en profondeur, tant par des mesures de viabilité que par des mesures visant à limiter les distorsions de concurrence.
6.2.4.2. Viabilité à long terme de l’activité de la banque New TT grâce à la vente
(252)
Le point 21 de la communication concernant les mesures de restructuration prévoit que la liquidation en bonne et due forme ou la vente aux enchères d’un établissement de crédit en difficulté doit toujours être envisagée lorsque l’établissement concerné ne peut recouvrer sa viabilité à long terme de façon crédible.
(253)
À la section 3.2.4.1 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, la Commission a exprimé des doutes sérieux quant à savoir si la banque New TT pourrait rétablir sa viabilité à long terme si elle continuait d’opérer sur une base autonome et si la banque New TT pourrait atteindre la croissance du revenu escomptée. En outre, elle a souligné que la banque New TT n’avait pris qu’un nombre limité de mesures pour générer des bénéfices et qu’elle avait fait l’impasse sur les mesures visant à réduire les coûts de personnel et à rationaliser le réseau d’agences. Elle a également évoqué les synergies qui pourraient être mises en place grâce à l’intégration de la banque New TT dans une grande entité financière.
(254)
À cet égard, le point 17 de la communication concernant les mesures de restructuration précise que la vente d’une banque en difficulté à un autre établissement financier peut contribuer à rétablir la viabilité à long terme si l’acquéreur est viable et capable d’absorber le transfert de la banque en difficulté, et peut aider à restaurer la confiance du marché. Par ailleurs, conformément au MEFP, la vente de la banque New TT était une mesure prioritaire eu égard à l’intérêt public et à la stabilité financière ainsi qu’à la protection des actifs du HFSF.
(255)
Comme il est indiqué à la section 7.5.2, d’après son plan de restructuration, la banque peut être considérée comme une entité viable. Par conséquent, le fait que les activités de la banque New TT se retrouvent désormais dans la banque permet de rétablir leur viabilité à long terme. La banque New TT cesse d’exister en qualité de concurrente autonome. La fusion opérationnelle entre la banque New TT et la banque s’est achevée le 14 avril 2014. Le réseau d’agences rattachées à l’enseigne Hellenic Postbank s’allégera (la banque prévoit de garder l’enseigne «Hellenic Postbank» pour certaines succursales, tandis que l’enseigne «T Bank» disparaîtra et le réseau d’agences «T Bank» sera presque entièrement fermé), parallèlement à l’intégration opérationnelle complète du back-office et des autres fonctions du siège social dans la banque. La Commission conclut que le plan de restructuration garantit la réalisation d’une restructuration en profondeur rendue nécessaire par la rémunération insuffisante.
6.2.4.3. Contribution propre et répartition des charges
(256)
Les préoccupations exprimées par la Commission au considérant 99 de la décision d’ouvrir la procédure New TT quant à savoir si les coûts de restructuration augmentaient du fait de la restructuration de la banque New TT de manière autonome ont trouvé une réponse dans le régime de départ volontaire (128), mis en œuvre par la banque New TT de manière autonome en juillet 2013, et dans la vente de la banque New TT à la banque. Plus précisément, la rationalisation du réseau d’agences, l’intégration complète de la banque T et l’intégration opérationnelle complète de la banque New TT dans la banque limitent les coûts de restructuration au minimum.
(257)
En ce qui concerne la répartition des charges entre les actionnaires et les détenteurs de titres de créance subordonnés, la Commission a déjà établi au considérant 100 de la décision d’ouvrir la procédure New TT que les actionnaires et détenteurs de titres de créance subordonnés n’étaient pas transférés à la banque New TT mais restaient dans la banque TT, à savoir l’entité en liquidation. Par conséquent, la Commission a considéré qu’il y avait une répartition des charges suffisante entre les actionnaires et les détenteurs de titres de créance subordonnés.
(258)
Pour cette raison, la Commission considère que les coûts de restructuration sont limités au minimum et qu’il y a une répartition des charges suffisante. Toutefois, comme il a déjà été conclu au considérant 251, l’absence de rémunération a fait apparaître la nécessité d’une restructuration en profondeur, tant par des mesures de viabilité que par des mesures visant à limiter les distorsions de concurrence.
6.2.4.4. Mesures visant à limiter les distorsions de concurrence
(259)
En ce qui concerne les mesures visant à limiter les distorsions de concurrence, le point 30 de la communication concernant les mesures de restructuration dispose que «la Commission se fonde, pour apprécier la nécessité de ces mesures, sur la dimension, l’ampleur et la portée des activités que la banque en question exercerait lors de la mise en œuvre d’un plan de restructuration crédible. La nature et la forme de ces mesures dépendront de deux critères, à savoir, premièrement, le montant de l’aide et les conditions et circonstances dans lesquelles elle a été accordée et, deuxièmement, les caractéristiques du ou des marchés sur lesquels la banque bénéficiaire exercera des activités».
(260)
En ce qui concerne le montant de l’aide reçue, la Commission rappelle que, au considérant 104 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, elle a fait remarquer que la banque New TT avait reçu 4,6 milliards d’EUR d’aide (mesures NTT1 et NTT2), un montant supérieur à 70 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque TT et à plus de 90 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque New TT. La Commission a également remarqué que la banque TT (l’entité juridique qui exerçait précédemment les activités reprises par la banque New TT) avait reçu précédemment une aide au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec (129). La banque TT a reçu une première injection de capital de 224,96 millions d’EUR sous la forme d’actions privilégiées (mesure TT), équivalente à 2,9 % de ses actifs pondérés en fonction des risques à l’époque. Par ailleurs, au moment de la résolution de la défaillance de la banque T, les activités de la banque T qui ont été transférées à la banque TT ont reçu une aide à la résolution d’environ 678 millions d’EUR (mesure T), un montant équivalent à 37,7 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque T à la date de référence de la fusion (31 mars 2011). Des aides d’un tel montant, associées à l’absence de rémunération, appellent une restructuration en profondeur.
(261)
D’autre part, au considérant 104 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, la Commission a souligné les circonstances dans lesquelles l’aide avait été accordée. Plus précisément, une part importante des pertes enregistrées par la banque TT ces dernières années ne semble pas découler d’une prise de risques, mais bien de la détention d’obligations d’État grecques. La Commission a également observé que les pertes sur prêts élevées enregistrées sur les prêts aux ménages et aux sociétés s’expliquent essentiellement par la gravité et la durée exceptionnelles de la récession, et non par les prêts à risque. Par conséquent, l’aide semble créer peu de distorsions de concurrence. La Commission a toutefois constaté que, en regard de sa taille, la banque TT avait détenu beaucoup plus d’obligations d’État grecques que les autres banques en Grèce, un facteur qui reflète une certaine prise de risques inappropriée.
(262)
Comme il a déjà été signalé, la banque New TT cesse d’exister en qualité de concurrente autonome qui choisit seule sa politique. Le plan de restructuration de la banque repose sur l’hypothèse d’une intégration complète de la banque New TT, même si la banque continuera d’utiliser l’enseigne «Hellenic Postbank» pour certaines succursales et certains produits.
(263)
En ce qui concerne le marché sur lequel la banque New TT opérait, au considérant 106 de la décision d’ouvrir la procédure New TT, la Commission a souligné que la banque TT était une banque de taille moyenne en Grèce (environ 6 % des dépôts) et que les actifs et éléments de passifs de la banque TT qui ont été transférés à la banque New TT étaient relativement minimes en comparaison avec la taille du système bancaire grec. Par conséquent, elle a conclu que, bien que le montant de l’aide fût exceptionnellement élevé, les distorsions de concurrence causées par l’aide accordée à la banque New TT pouvaient être considérées comme assez limitées.
(264)
La réduction annoncée des effectifs dans le réseau d’agences rattachées à l’enseigne «Hellenic Postbank», qui prévoit de supprimer environ 50 succursales (130) sur les 196 au total, confirme également l’appréciation visée au considérant 263 selon laquelle les distorsions de concurrence causées par l’aide accordée à la banque New TT peuvent être considérées comme assez limitées
(265)
Par ailleurs, les activités de la banque New TT ont été proposées aux concurrents à l’occasion d’une enchère publique et non discriminatoire.
(266)
Une grande partie des mesures d’aide NTT1 et NTT2 se justifiait davantage par une annulation de la dette en faveur de l’État (par l’intermédiaire du programme PSI) et par la durée exceptionnelle de la récession qu’elle n’était la conséquence de pratiques de prêts inappropriées. En outre, la banque New TT enregistrait un volume d’activités modeste, le processus de vente était ouvert, transparent et non discriminatoire et la banque New TT cessera d’exister en qualité de concurrente autonome. Par conséquent, la Commission conclut à l’absence de distorsion de concurrence indue, malgré le montant élevé de l’aide et l’absence de rémunération adéquate en échange de l’aide d’État accordée.
6.2.4.5. Conclusion sur la compatibilité des mesures d’aide T, TT, NTT1 et NTT2 avec la communication concernant les mesures de restructuration
(267)
La Commission conclut que la vente de la banque New TT à la banque et la restructuration qui y est associée garantissent la viabilité à long terme de la banque New TT, la limitation de l’aide au minimum nécessaire et l’absence de distorsions de concurrence indues.
(268)
Toutes les mesures d’aide énumérées dans le tableau 8 doivent être déclarées compatibles avec le marché intérieur.
7. APPRÉCIATION DE L’AIDE ACCORDÉE À LA BANQUE
7.1. EXISTENCE D’UNE AIDE D’ÉTAT ET MONTANT DE CETTE AIDE
(269)
La Commission doit déterminer l’existence d’une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité.
7.1.1. Existence d’une aide dans les mesures accordées au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec
7.1.1.1. Injection publique de liquidités accordée au titre du régime de garanties et du régime d’emprunts obligataires d’État (mesure L1)
(270)
Dans les décisions d’approbation et de prolongation du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec (131), la Commission a déjà établi que l’injection de liquidités accordée au titre de ce régime constitue une aide. Le montant à recouvrer au titre des garanties à la date du 15 avril 2011 s’élevait à 13 600 millions d’EUR et a atteint 13 932 millions d’EUR le 30 novembre 2013. Les injections de liquidités accordées à l’avenir au titre de ce régime constitueront également une aide.
7.1.1.2. Recapitalisation publique accordée au titre du régime de recapitalisation (mesure A)
(271)
Dans la décision du 19 novembre 2008 relative au régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec, la Commission a déjà établi que les recapitalisations qui seront accordées au titre du régime de recapitalisation relevant dudit régime constitueront une aide. La banque a reçu 950 millions d’EUR sous la forme d’actions privilégiées, ce qui représente 2 % des actifs pondérés en fonction des risques de la banque (132).
(272)
En 2010, la Grèce a introduit plusieurs modifications dans les paramètres techniques de ces actions privilégiées. Puisque ces modifications augmentent la rémunération de l’État, à travers une hausse automatique du coupon de 2 % par an si les actions privilégiées ne sont pas amorties dans les cinq ans, la Commission conclut que les modifications apportées aux paramètres techniques ne procurent aucun avantage à la banque et ne constituent dès lors pas une aide d’État supplémentaire.
7.1.2. Existence d’une aide dans la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État (mesure L2)
(273)
La Commission a expliqué au point 51 de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire que l’apport de fonds par les banques centrales en faveur des institutions financières ne constitue pas une aide si quatre conditions cumulatives sont remplies concernant la solvabilité de l’institution financière, la collatéralisation du mécanisme, le taux d’intérêt proposé à l’institution financière et l’absence de contre-garantie de l’État. Puisque la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État en faveur de la banque ne respecte pas ces quatre conditions cumulatives, entre autres parce qu’elle est garantie par l’État et octroyée en combinaison avec d’autres mesures de soutien, elle constitue une aide.
(274)
La fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État remplit les conditions de l’article 107, paragraphe 1, du traité. En premier lieu, puisque cette mesure inclut une garantie de l’État en faveur de la Banque de Grèce, c’est l’État qui subira les pertes éventuelles. Par conséquent, cette mesure implique des ressources d’État. La fourniture de liquidité d’urgence permet aux banques d’obtenir un financement lorsqu’elles n’ont pas accès au marché de financement de gros ni aux opérations habituelles de refinancement par l’Eurosystème. Dès lors, la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État en faveur de la banque procure un avantage à celle-ci. Puisque la fourniture de liquidité d’urgence se limite au secteur bancaire, la mesure est sélective. Enfin, puisque la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État permet à la banque de continuer ses opérations sur le marché et lui évite une défaillance ou une sortie du marché, elle fausse la concurrence. Puisque la banque est active dans d’autres États membres et que des institutions financières d’autres États membres opèrent ou souhaiteraient éventuellement opérer en Grèce, l’avantage accordé à la banque affecte les échanges entre les États membres.
(275)
La fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État (mesure L2) constitue une aide d’État. Le montant de la fourniture de liquidité d’urgence évolue au fil du temps. Au 31 décembre 2012, il s’élevait à environ 12 milliards d’EUR.
7.1.3. Existence d’une aide dans les mesures accordées par le HFSF
7.1.3.1. Première recapitalisation relais (mesure B1)
(276)
À la section 5.1 de la décision d’ouvrir la procédure Eurobank, la Commission a déjà conclu que la première recapitalisation relais constitue une aide d’État. Le capital reçu s’élevait à 3 970 millions d’EUR.
7.1.3.2. Deuxième recapitalisation relais (mesure B2)
(277)
La mesure B2 a été mise en œuvre à l’aide de ressources du HFSF ce qui, comme il est expliqué au considérant 47 de la décision d’ouvrir la procédure Eurobank, implique des ressources d’État.
(278)
En ce qui concerne l’existence d’un avantage, la mesure B2 a augmenté le ratio de fonds propres de la banque à un niveau qui lui a permis de continuer à fonctionner sur le marché et d’accéder au financement de l’Eurosystème. Par ailleurs, la rémunération de la mesure B2 se compose des intérêts courus sur les obligations du FESF et d’une prime supplémentaire de 1 %. De toute évidence, cette rémunération est inférieure à la rémunération des instruments de fonds propres comparables sur le marché, ce qui indique que la banque aurait certainement été incapable de lever ces fonds à de telles conditions sur le marché. Par conséquent, la mesure B2 a procuré un avantage à la banque à partir de ressources d’État. Puisque la mesure n’a été proposée qu’à la banque, elle est sélective par nature.
(279)
Grâce à la mesure B2, la position de la banque s’est renforcée puisque la banque a reçu les ressources financières nécessaires pour continuer à respecter les exigences de fonds propres, ce qui a causé des distorsions de concurrence. Puisque la banque est active sur d’autres marchés bancaires européens et que des institutions financières d’autres États membres opèrent en Grèce, entre autres sur le marché de l’assurance, la mesure B2 est également susceptible d’affecter les échanges entre les États membres.
(280)
La Commission considère que cette mesure B2 constitue une aide d’État. Les autorités nationales l’ont notifiée en tant qu’aide. Le capital reçu s’élevait à 1 341 millions d’EUR.
7.1.3.3. Lettre d’engagement (mesure B3)
(281)
Au titre de la mesure B3, le HFSF s’est engagé à fournir le capital supplémentaire nécessaire pour achever la recapitalisation de la banque et atteindre le montant demandé par la Banque de Grèce lors du test de résistance de 2012. Le HFSF reçoit ses ressources de l’État. Par conséquent, la Commission conclut que la lettre engage des ressources d’État. Les circonstances dans lesquelles le HFSF peut accorder un soutien aux institutions financières sont précisément définies et limitées par la loi. De ce fait, l’utilisation de ces ressources d’État est imputable à l’État. Le HFSF s’est engagé à fournir jusqu’à 528 millions d’EUR de capitaux supplémentaires.
(282)
La lettre d’engagement a procuré un avantage à la banque dans la mesure où elle a rassuré les déposants sur le fait que la banque serait en mesure de mobiliser le montant total de capitaux qu’elle devait mobiliser, autrement dit que le HFSF fournirait le capital si la banque échouait à le mobiliser sur le marché. Cet engagement facilite également la mobilisation de capitaux privés sur le marché, puisque les investisseurs ont l’assurance que, si la banque ne trouve pas une partie du capital sur le marché, le HFSF fournira cette partie. Aucun investisseur privé n’aurait accepté de s’engager avant de connaître les conditions de la recapitalisation et, à ce moment, la banque n’avait pas accès au marché des capitaux.
(283)
Puisque la banque est active sur d’autres marchés bancaires européens et que des institutions financières d’autres États membres opèrent en Grèce, entre autres sur le marché de l’assurance, la mesure B3 est également susceptible d’affecter les échanges entre les États membres et de fausser la concurrence.
(284)
Par conséquent, la mesure B3 constitue une aide et les autorités grecques l’ont notifiée en tant qu’aide d’État le 27 décembre 2012.
7.1.3.4. La recapitalisation du printemps 2013 (mesure B4)
(285)
La recapitalisation du printemps 2013 (mesure B4) correspond à la conversion des première et deuxième recapitalisations relais (mesures B1 et B2) et de la lettre d’engagement (mesure B3) en une recapitalisation permanente de 5 839 millions d’EUR sous la forme d’actions ordinaires. Puisque la mesure B4 est la conversion d’une aide déjà accordée, elle continue d’impliquer des ressources d’État mais n’augmente pas le montant nominal de l’aide. Elle accroît toutefois l’avantage en faveur de la banque (et de ce fait, les distorsions de concurrence) puisqu’il s’agit d’une recapitalisation permanente et non d’une recapitalisation temporaire comme dans le cas des mesures B1 et B2. En comparaison avec la mesure B3, qui n’est qu’un engagement et pas une véritable recapitalisation, la mesure B4 a augmenté l’adéquation des fonds propres de la banque et s’avère dès lors plus avantageuse.
(286)
La Commission fait observer qu’un tel soutien n’a pas été accordé à toutes les banques qui opèrent en Grèce. En ce qui concerne les distorsions de concurrence et l’effet sur les échanges, la Commission constate par exemple que l’aide a permis à la banque de poursuivre ses opérations dans d’autres États membres, comme la Roumanie et la Bulgarie. Une liquidation de la banque aurait entraîné la fin de ses activités à l’étranger, soit par leur liquidation soit par leur vente. En outre, les activités d’assurance de la banque en Grèce font concurrence aux activités des filiales de compagnies d’assurance issues d’autres États membres. Par conséquent, la mesure fausse la concurrence et affecte les échanges entre États membres. La mesure B4 constitue, dès lors, une aide d’État.
7.1.3.5. Conclusions sur les mesures B1, B2, B3 et B4
(287)
Les mesures B1, B2, B3 et B4 constituent une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité. Le montant de l’aide d’État accordée au titre des mesures B1, B2, B3 et B4 s’élève à 5 839 millions d’EUR, un montant qui correspond également au montant de l’aide publique effectivement versée par le HFSF à la banque.
(288)
Le point 31 de la communication concernant les mesures de restructuration indique que, outre le montant absolu de l’aide, la Commission doit prendre en considération l’aide «compte tenu des actifs de la banque pondérés en fonction des risques». Les mesures B1, B2, B3 et B4 ont été accordées au cours d’une seule année, entre avril 2012 et mai 2013. Au cours de cette période, les actifs de la banque pondérés en fonction des risques ont changé. La question se pose dès lors de savoir quel niveau d’actifs pondérés en fonction des risques devrait être utilisé, entre le niveau enregistré au début de la période ou celui correspondant à la fin de la période. Les mesures B1, B2, B3 et B4 visent à combler un besoin de capital recensé par la Banque de Grèce en mars 2012 (test de résistance de 2012). En d’autres termes, les besoins en capital couverts par ces mesures existaient déjà en mars 2012. Par conséquent, la Commission considère que le montant de l’aide compris dans les mesures B1, B2, B3 et B4 devrait être comparé aux actifs de la banque pondérés en fonction des risques à la date du 31 mars 2012. Elle rappelle également que la Banque de Grèce, après mars 2012 et jusqu’à la recapitalisation du printemps 2013, n’a pas tenu compte des acquisitions faites par les banques grecques pour ajuster (à la hausse ou à la baisse) leurs besoins en capitaux. Ce facteur démontre lui aussi que les mesures B1, B2, B3 et B4 correspondaient à des mesures d’aide liées au périmètre de la banque tel qu’il existait au 31 mars 2012.
(289)
Les première et deuxième recapitalisations relais et la lettre d’engagement s’élevaient en tout à 5 839 millions d’EUR. Ce montant représente 13,8 % des actifs de la banque pondérés en fonction des risques au 31 mars 2012.
7.1.3.6. L’engagement de recapitalisation 2014 (mesure C)
(290)
Le 31 mars 2014, la banque a reçu une lettre d’engagement du HFSF dans laquelle ce dernier s’engageait à participer à l’augmentation de capital de la banque à concurrence d’un montant maximal de 2 864 millions d’EUR (mesure C). Pour les raisons exposées au considérant 277, cette mesure suppose l’utilisation de ressources d’État. Elle procure un avantage à la banque dans la mesure où elle garantit que la banque trouvera les capitaux nécessaires, ce qui rassurera les déposants et aidera la banque à mobiliser plus facilement des capitaux auprès d’investisseurs privés.
(291)
Si les investisseurs privés ne souscrivent pas le montant total de l’augmentation de capital, le HFSF doit en effet injecter du capital dans la banque, conformément à la lettre d’engagement. Cette injection de capital, en comparaison avec la lettre d’engagement, procurerait un plus grand avantage à la banque. Contrairement à une simple lettre d’engagement, une véritable injection de capital augmente le ratio de fonds propres de la banque.
(292)
Ni la lettre d’engagement ni sa mise en œuvre potentielle sous la forme d’une véritable injection de capital ne respectent le principe de l’investisseur en économie de marché. Même si le HFSF achetait les nouvelles actions au même prix que les investisseurs privés, les conditions de la participation du HFSF sont très différentes de celles des investisseurs privés qui souscriront les nouvelles actions. Le HFSF s’est engagé à souscrire toute l’augmentation de capital au besoin, avant même que le moindre investisseur privé ne s’engage formellement à acheter des actions. Les investisseurs privés qui achètent les nouvelles actions ont l’assurance qu’en tout état de cause, la banque mobilisera le montant total de capital nécessaire, puisque le HFSF fera office de filet de sécurité et achètera toutes les actions non souscrites par les investisseurs privés. En second lieu, le HFSF participera seulement si la demande des investisseurs privés est insuffisante au cours le plus bas de la fourchette de cours annoncée. En tant que tel, le HFSF fournira un capital que la banque ne peut pas trouver sur le marché au même prix par action. Par conséquent, le HFSF fournit un capital d’un montant ou à un prix que le marché n’est pas prêt à proposer.
(293)
N’ayant été accordée qu’à la banque, la mesure C est sélective. La position de la banque s’est renforcée puisque la banque a reçu les ressources financières nécessaires pour continuer à respecter les exigences de fonds propres définies par la Banque de Grèce. Il s’agit dès lors d’un avantage qui fausse la concurrence. Puisque la banque est active sur d’autres marchés bancaires européens et que des institutions financières d’autres États membres opèrent en Grèce, entre autres sur le marché de l’assurance, la mesure C est également susceptible d’affecter les échanges entre les États membres.
(294)
L’engagement de recapitalisation 2014 constitue une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité. Le montant de l’aide proposée au titre de cette mesure s’élève à 2 864 millions d’EUR, ce qui représente 7,5 % des actifs de la banque pondérés en fonction des risques au 31 décembre 2013 (133).
(295)
Si le HFSF injecte effectivement du capital supplémentaire dans la banque pour concrétiser son engagement, il augmentera l’avantage en faveur de la banque et les distorsions de concurrence, mais pas le montant nominal de l’aide (134).
7.1.4. Conclusion sur l’existence de l’aide accordée et le montant total de cette aide
(296)
Les mesures A, B1, B2, B3, B4 et C constituent une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité.
Tableau 11
Vue d’ensemble du total de l’aide accordée à la banque
Réf.
Mesure
Type de mesure
Montant de l’aide
Aide/actifs pondérés en fonction des risques
A
Actions privilégiées
Injection de capital
950 millions d’EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
Première recapitalisation relais
Deuxième recapitalisation relais
Lettre d’engagement
Recapitalisation du printemps 2013
Injection de capital
5 839 millions d’EUR
13,8 %
C
Engagement de recapitalisation 2014
Engagement à fournir une injection de capital
2 864 millions d’EUR
7,5 %
Total de l’injection de capital accordée à la banque
9 653 millions d’EUR
15,8 %
Total du capital versé à la banque
6 789 millions d’EUR [ou 9 653 millions d’EUR si le HFSF doit fournir le montant total de l’augmentation de capital en avril 2014]
23,7 %
Réf.
Mesure
Type de mesure
Montant nominal de l’aide
L1
Injection de liquidités
Garantie
13 932 millions d’EUR
Au 30 novembre 2013
L2
Fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État
Financement et garantie
12 000 millions d’EUR
Au 31 décembre 2012
Total de l’injection de liquidités accordée à la banque
25 932 millions d’EUR
7.2. BASE JURIDIQUE POUR L’APPRÉCIATION DE LA COMPATIBILITÉ
(297)
Comme il a été conclu au considérant 200, les mesures d’aide doivent être appréciées sur la base de l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité (135).
(298)
Pendant la crise financière, la Commission a élaboré des critères de compatibilité pour différents types de mesures d’aide. Elle a présenté les principes conformément auxquels il faut apprécier les mesures d’aide dans la communication de 2008 concernant le secteur bancaire.
(299)
La communication concernant les mesures de recapitalisation et la communication prorogation 2011 proposent des orientations relatives aux mesures de recapitalisation.
(300)
La communication concernant les mesures de restructuration définit la méthode adoptée par la Commission dans l’appréciation des plans de restructuration, en particulier la nécessité de rétablir la viabilité, de garantir une contribution adéquate de la part du bénéficiaire et de limiter les distorsions de concurrence.
(301)
La communication 2013 concernant le secteur bancaire complète ce cadre et s’applique aux mesures d’aide notifiées après le 1er août 2013.
7.2.1. Base juridique pour l’appréciation de la compatibilité de l’injection de liquidités en faveur de la banque (mesure L1)
(302)
L’injection de liquidités déjà accordée à la banque a reçu son approbation définitive dans les décisions successives d’autoriser les mesures au titre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec et les modifications et prolongations de ce régime (136). À l’avenir, les injections de liquidités en faveur de la banque devront être accordées au titre d’un régime dûment approuvé par la Commission. La Commission devra autoriser les conditions d’une telle aide avant que celle-ci ne soit accordée; par conséquent, il n’est pas nécessaire de continuer à apprécier ces conditions dans la présente décision.
7.2.2. Base juridique pour l’appréciation de la compatibilité des actions privilégiées (mesure A)
(303)
La recapitalisation accordée en 2009 sous la forme d’actions privilégiées (mesure A) relève du régime de recapitalisation approuvé en 2008 dans le cadre du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec au titre de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire. Il n’est donc pas nécessaire de l’apprécier à nouveau au titre de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, mais seulement au titre de la communication concernant les mesures de restructuration.
7.2.3. Base juridique pour l’appréciation de la compatibilité de la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État (mesure L2)
(304)
La compatibilité de la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État (mesure L2) doit d’abord être appréciée en regard de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire et de la communication prorogation 2011. Toutes les fournitures de liquidité d’urgence accordées après le 1er août 2013 relèvent de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire.
7.2.4. Base juridique pour l’appréciation de la compatibilité des recapitalisations par le HFSF (mesures B1, B2, B3 et B4)
(305)
La compatibilité des recapitalisations par le HFSF (mesures B1, B2, B3 et B4), en particulier sur le plan de la rémunération, doit d’abord être appréciée en regard de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, de la communication concernant les mesures de recapitalisation et de la communication prorogation 2011. Dans la décision d’ouvrir la procédure Eurobank, la Commission a exprimé des doutes quant à la compatibilité de la mesure B1 avec ces communications. Ayant été mises en œuvre avant le 1er août 2013, ces mesures ne relèvent pas de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire. La compatibilité des recapitalisations par le HFSF (mesures B1, B2, B3 et B4) doit également être appréciée en regard de la communication concernant les mesures de restructuration.
7.2.5. Base juridique pour l’appréciation de la compatibilité de l’engagement de recapitalisation 2014 (mesure C)
(306)
La compatibilité de l’engagement de recapitalisation 2014 (mesure C) doit être appréciée en regard de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire, qui définit de nouvelles exigences relatives à la contribution des créanciers de rang inférieur et à la rémunération des directeurs, ainsi qu’en regard de la communication concernant les mesures de recapitalisation et de la communication prorogation 2011. La compatibilité de la mesure C doit également être appréciée en regard de la communication concernant les mesures de restructuration.
7.3. CONFORMITÉ DE LA MESURE L2 AVEC LA COMMUNICATION DE 2008 CONCERNANT LE SECTEUR BANCAIRE, LA COMMUNICATION PROROGATION 2011 ET LA COMMUNICATION DE 2013 CONCERNANT LE SECTEUR BANCAIRE
(307)
Pour qu’une aide soit compatible avec l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité, elle doit répondre aux critères généraux de compatibilité: adéquation, nécessité et proportionnalité.
(308)
Puisque les banques grecques ont été exclues des marchés de gros et sont devenues tout à fait dépendantes du financement des banques centrales, comme il est expliqué au considérant 32, et puisque la banque ne pouvait pas emprunter un montant de fonds suffisant par des opérations de refinancement ordinaires, la banque avait besoin d’une fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État pour obtenir suffisamment de liquidités et éviter une défaillance. La Commission considère que la mesure L2 constitue un mécanisme adéquat pour remédier à une perturbation grave qui se serait matérialisée en cas de défaillance de la banque.
(309)
Puisque la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État occasionne un coût de financement relativement élevé pour la banque, celle-ci dispose d’un élément suffisant pour l’inciter à éviter de dépendre de cette source de financement pour développer ses activités. La banque devait payer un taux d’intérêt de […] points de base de plus qu’en cas d’opérations de refinancement ordinaires avec l’Eurosystème. En outre, elle devait acquitter une prime de garantie de […] points de base à l’État. Par conséquent, le coût total de la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État est beaucoup plus élevé pour la banque que les coûts normaux d’un refinancement par la BCE. Plus précisément, la différence entre ces coûts dépasse le niveau de la prime de garantie exigée dans la communication prorogation 2011. De ce fait, la rémunération totale perçue par l’État peut être donnée pour suffisante. En ce qui concerne le montant de la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État, celui-ci est régulièrement réexaminé par la Banque de Grèce et la BCE en fonction des besoins réels de la banque. Elles contrôlent de près son utilisation et veillent à ce qu’il soit limité au minimum nécessaire. Par conséquent, la mesure L2 ne fournit pas à la banque un excès de liquidités qui pourrait servir à financer des activités faussant la concurrence. Elle se limite au montant minimal nécessaire.
(310)
Cette surveillance étroite de l’utilisation de la fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État et le contrôle régulier visant à vérifier que son utilisation se limite au minimum offrent également la garantie que la liquidité est proportionnée et ne conduit pas à une distorsion indue de la concurrence. La Commission observe également que la Grèce s’est engagée à mettre en œuvre un nombre de mesures destinées à réduire les effets d’entraînement négatifs (voir l’analyse à la section 7.6), ce qui garantit également que la dépendance vis-à-vis de l’injection de liquidités prendra fin dès que possible et que cette aide est proportionnée.
(311)
Par conséquent, la mesure L2 est conforme à la communication de 2008 concernant le secteur bancaire et à la communication prorogation 2011. La communication de 2013 concernant le secteur bancaire n’ayant pas introduit de nouvelles exigences relatives aux garanties, la mesure L2 est également conforme à cette communication.
7.4. CONFORMITÉ DES MESURES B1, B2, B3 ET B4 AVEC LA COMMUNICATION DE 2008 CONCERNANT LE SECTEUR BANCAIRE, LA COMMUNICATION CONCERNANT LES MESURES DE RECAPITALISATION ET LA COMMUNICATION PROROGATION 2011
(312)
Comme il est indiqué au considérant 201, pour qu’une aide soit compatible avec l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité, elle doit répondre aux critères généraux de compatibilité (137): adéquation, nécessité et proportionnalité.
(313)
La communication concernant les mesures de recapitalisation et la communication prorogation 2011 prévoient d’autres orientations concernant le niveau de rémunération requis pour les injections publiques de capital.
7.4.1. Adéquation des mesures
(314)
La Commission considère que les recapitalisations par le HFSF (mesures B1, B2, B3 et B4) sont adéquates dans la mesure où elles empêchent la faillite de la banque. Sans ces mesures, la banque n’aurait pas pu poursuivre ses activités puisqu’elle accumulait des capitaux négatifs à la fin de 2012 (138).
(315)
À cet égard, la Commission a fait observer dans la décision d’ouvrir la procédure Eurobank que la banque figure parmi les plus grandes institutions bancaires en Grèce, tant sur le plan des prêts que sur celui de la collecte des dépôts. En tant que telle, la banque est une banque d’importance systémique en Grèce. Pour cette raison, une défaillance de cette banque aurait provoqué une perturbation grave de l’économie grecque. Dans le contexte qui prévalait à l’époque, les institutions financières grecques éprouvaient des difficultés à accéder au financement. Le manque de financement réduisait leur capacité à fournir des prêts à l’économie grecque. Dans ce contexte, une défaillance de la banque aurait aggravé la perturbation de l’économie. Par ailleurs, les mesures B1, B2, B3 et B4 étaient essentiellement la conséquence du programme PSI, un événement hautement exceptionnel et imprévisible, et non le résultat d’une mauvaise gestion ou d’une prise de risques excessive de la banque. Les mesures portent donc principalement sur les résultats du programme PSI et contribuent à maintenir la stabilité financière en Grèce.
(316)
Dans la décision d’ouvrir la procédure Eurobank, la Commission a exprimé des doutes quant à savoir si toutes les mesures possibles avaient été prises immédiatement pour éviter que la banque n’ait à nouveau besoin d’aide à l’avenir. Comme il est indiqué aux considérants 130 à 132 de la présente décision, la Grèce s’est engagée à mettre en œuvre plusieurs actions au niveau de la gouvernance d’entreprise et des opérations commerciales de la banque. Comme l’expliquent les considérants 102 à 104 et le considérant 111, la banque a également restructuré complètement ses activités et a déjà réussi à réduire de nombreux coûts et à céder de nombreuses composantes. Ces mesures dissipent les doutes de la Commission.
(317)
Dans la décision d’ouvrir la procédure Eurobank, la Commission a également exprimé des doutes quant à l’existence de garde-fous suffisants si la banque passait sous le contrôle de l’État, ou si des actionnaires privés gardaient le contrôle alors que la majorité des participations seraient détenues par l’État. La Commission observe que les engagements décrits aux considérants 131 et 132 garantissent que les opérations de crédit de la banque seront menées sur une base commerciale et que les affaires quotidiennes seront protégées contre toute ingérence de l’État. Le cadre de relations convenu entre le HFSF et la banque garantit également que les intérêts de l’État en qualité d’actionnaire principal sont protégés contre la prise de risques excessive de la part de l’administration de la banque.
(318)
Les mesures B1, B2, B3 et B4 assurent ainsi le maintien de la stabilité financière en Grèce. D’importantes actions ont été prises pour réduire autant que possible les futures pertes et pour veiller à ce que les activités de la banque ne soient pas mises en péril par une gouvernance inadéquate. Eu égard à ce qui précède, la Commission considère que les mesures B1, B2, B3 et B4 sont adéquates.
7.4.2. Nécessité - limitation de l’aide au minimum
(319)
Selon la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, la mesure d’aide doit, dans son montant et dans sa forme, être nécessaire pour atteindre l’objectif. Une injection de capital doit donc être limitée au montant minimal nécessaire pour atteindre cet objectif.
(320)
La Banque de Grèce a calculé le montant de l’injection de capital à l’occasion d’un test de résistance de manière à veiller à ce que les fonds propres de base de niveau 1 restaient au-dessus d’un certain niveau au cours de la période 2012-2014, comme l’a montré le tableau 3. De cette manière, la banque n’a pas reçu un excès de capital. Comme il a été expliqué au considérant 316, des mesures ont été prises pour réduire le risque que la banque ait besoin d’une aide supplémentaire à l’avenir.
(321)
En ce qui concerne la rémunération des première et deuxième recapitalisations (mesures B1 et B2), la Commission rappelle que celles-ci ont été accordées en mai 2012 et en décembre 2012 et versées en nature sous la forme d’obligations du FESF. Le HFSF a perçu en rémunération, entre la date du paiement de ces obligations du FESF et la date de la recapitalisation du printemps 2013, les intérêts courus sur les obligations du FESF ainsi qu’une prime de 1 % (139). Comme il a été souligné dans la décision d’ouvrir la procédure Eurobank, cette rémunération est inférieure à la fourchette de 7 à 9 % définie dans la communication concernant les mesures de recapitalisation. Cependant, la période de rémunération restreinte se limitait à un an pour la mesure B1 et à cinq mois pour la mesure B2 (autrement dit jusqu’à la conversion de la recapitalisation relais en une recapitalisation normale sous la forme d’actions ordinaires, à savoir la mesure B4). Si les première et deuxième recapitalisations relais n’ont pas entraîné la dilution des actionnaires existants, la recapitalisation du printemps 2013, qui correspondait à la conversion des première et deuxième recapitalisations relais, a provoqué une sérieuse dilution des actionnaires puisque leur prise de participation dans la banque a chuté à 1,4 %. La situation anormale qui perdurait depuis la date de la première recapitalisation relais s’est ainsi achevée. Les doutes exprimés dans la décision d’ouvrir la procédure Eurobank se sont dissipés.
(322)
Du reste, considérant l’origine atypique des difficultés de la banque, dont les pertes découlent essentiellement d’une annulation de la dette en faveur de l’État (le programme PSI et le rachat de la dette, qui ont procuré un avantage majeur à l’État, à savoir une réduction de la dette) et des conséquences d’une récession prolongée sur le marché intérieur, la Commission peut accepter cette entorse temporaire aux exigences de rémunération normales définies dans la communication concernant les mesures de recapitalisation (140).
(323)
La mesure B3 consistait en l’engagement de fournir un capital. Cet engagement pris en décembre 2012 a abouti à une véritable injection de capital entre mai et juin 2013, à peine cinq mois plus tard. Pour cette raison et les raisons énoncées au considérant 322, il peut être accepté qu’aucune rémunération n’ait été versée pour cet engagement.
(324)
En ce qui concerne la mesure B4, selon le point 8 de la communication prorogation 2011, les injections de capital doivent être souscrites à un niveau de décote suffisant par rapport au prix de l’action ajusté selon l’effet de dilution afin de garantir raisonnablement à l’État une rémunération adéquate. Si cette recapitalisation n’a pas permis un niveau de décote suffisant par rapport au prix de l’action ajusté selon l’effet de dilution, il était en réalité impossible de proposer un niveau de décote suffisant par rapport au cours théorique hors droits de souscription (141). Avant la recapitalisation du printemps 2013, le capital de la banque était négatif et sa valeur boursière ne représentait que quelques centaines de millions d’euros. Dans un tel contexte, la question se pose de savoir si les actionnaires existants auraient dû être tout à fait éliminés. La Commission observe que le prix d’émission incluait une décote de 50 % par rapport au prix du marché moyen au cours des 50 jours qui ont précédé la détermination du prix d’émission. La Commission constate également que la dilution des actionnaires existants a atteint un niveau colossal puisqu’après la recapitalisation, ceux-ci ne détenaient plus qu’une participation de 1,4 % dans la banque. Par conséquent, appliquer une décote supplémentaire par rapport au prix du marché n’aurait eu qu’un effet négligeable sur la rémunération du HFSF. Considérant la situation particulière des banques grecques présentée au considérant 322 et compte tenu du fait que la nécessité d’une aide découlait d’une annulation de la dette en faveur de l’État, la Commission considère que le prix d’émission est suffisamment bas.
(325)
En conclusion, les mesures B1, B2, B3 et B4 sont nécessaires en tant qu’aide au sauvetage dans leur montant et dans leur forme.
7.4.3. Proportionnalité - mesures limitant les effets d’entraînement négatifs
(326)
La banque a reçu une aide d’État d’un montant très élevé. Cette situation pourrait dès lors conduire à de sérieuses distorsions de concurrence. Toutefois, la Grèce s’est engagée à mettre en œuvre plusieurs mesures destinées à réduire les effets d’entraînement négatifs. Les engagements prévoient, entre autres, que la banque continue d’exercer ses activités sur une base commerciale, comme il est expliqué aux considérants 131 et 132. La Grèce s’est également engagée en faveur d’une interdiction d’acquisition ainsi qu’en faveur de plusieurs cessions à l’étranger et dans les activités non bancaires en Grèce, comme l’explique le considérant 133. Les limites aux distorsions de concurrence seront également examinées à la section 7.6.
(327)
Un mandataire chargé du suivi a également été désigné au sein de la banque pour surveiller la mise en œuvre correcte des engagements en matière de gouvernance d’entreprise et d’opérations commerciales. Il empêchera les changements nuisibles dans les pratiques commerciales de la banque et réduira ainsi les effets d’entraînement négatifs potentiels.
(328)
Enfin, un nouveau plan de restructuration global a été présenté à la Commission le 16 avril 2014. Ce plan de restructuration sera apprécié à la section 7.6.
(329)
Pour conclure, les doutes exprimés dans la décision d’ouvrir la procédure Eurobank se sont dissipés. Les mesures B1, B2, B3 et B4 sont proportionnées au sens du point 15 de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire.
7.4.4. Conclusion sur la conformité des recapitalisations par le HFSF avec la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, la communication concernant les mesures de recapitalisation et la communication prorogation 2011
(330)
La Commission conclut dès lors que les recapitalisations par le HFSF (mesures B1, B2, B3 et B4) sont adéquates, nécessaires et proportionnées, au sens du point 15 de la communication de 2008 concernant le secteur bancaire, de la communication concernant les mesures de recapitalisation et de la communication prorogation 2011.
7.5. CONFORMITÉ AVEC LA COMMUNICATION CONCERNANT LES MESURES DE RESTRUCTURATION DES ACHATS DES BANQUES NEW TT ET NEA PROTON PAR LA BANQUE
(331)
Les points 23 et 40 de la communication concernant les mesures de restructuration disposent que les acquisitions d’entreprises par des banques qui reçoivent une aide sont normalement contraires aux obligations de limiter les coûts de restructuration et de limiter les distorsions de concurrence. En outre, elles peuvent mettre en danger ou compliquer le rétablissement de la viabilité. Par conséquent, la Commission doit apprécier si les acquisitions réalisées par la banque peuvent se concilier avec la communication concernant les mesures de restructuration.
7.5.1. Conformité de l’acquisition de la banque New TT avec la communication concernant les mesures de restructuration
7.5.1.1. Conséquence de l’acquisition de la banque New TT sur la viabilité à long terme de la banque
(332)
Sur le plan de la rentabilité d’exploitation, les acquisitions réalisées par la banque favoriseront le retour de celle-ci à la viabilité à long terme dans la mesure où la fusion de deux banques d’un même marché géographique offre la possibilité de réaliser d’importantes synergies, par exemple sur le plan de la réduction des effectifs, de la fermeture d’agences et de la réduction des frais généraux. La banque acquerra les clients et les déposants, tout en réduisant considérablement les coûts de distribution. Elle fermera la plupart des succursales de l’enseigne «T Bank» et certaines succursales de l’enseigne «Hellenic Postbank», parallèlement à la rationalisation des fonctions du siège social.
(333)
Sur le plan des situations de trésorerie, l’opération exerce également une influence favorable sur le ratio prêts/dépôts de la banque, qui se réduit considérablement par rapport au niveau excessif qu’il affichait, puisque la banque New TT collectait beaucoup plus de dépôts qu’elle n’accordait de prêts. La Banque de Grèce a particulièrement fait remarquer dans sa lettre au HFSF datée du 8 juillet 2013 que la banque avait subi de fortes pressions pendant les deux années qui ont précédé l’opération. La Banque de Grèce a constaté que la banque avait perdu des parts de marché en Grèce et qu’elle dépendait fortement du financement de l’Eurosystème et de la fourniture de liquidité d’urgence. Dans sa lettre, la Banque de Grèce a évoqué le déficit de financement important, le ratio consolidé prêts/dépôts de 132 % et la détérioration de l’image de la banque auprès des clients. Dans cette lettre toujours, la Banque de Grèce a indiqué que l’acquisition de la banque New TT par la banque entraînerait «une hausse majeure des dépôts de [la banque], qui améliorera ainsi son profil de financement global, son image auprès des déposants et sa capacité à attirer de nouveaux dépôts à des conditions plus intéressantes que les conditions actuelles».
(334)
L’acquisition contribue dès lors à rétablir la situation de trésorerie de la banque, un facteur essentiel au rétablissement de la viabilité à long terme. La Commission a reconnu l’effet positif de l’acquisition dans une lettre de ses services au HFSF le 8 juillet 2013. Dans cette lettre, la Commission a indiqué que le projet de plan de restructuration de la banque, que la Grèce avait présenté avant l’acquisition de la banque New TT, ne répondait pas au critère du rétablissement de la viabilité à long terme en raison de la vulnérabilité du bilan de la banque à la fin de la période de restructuration. Dans cette même lettre, la Commission indiquait que «l’acquisition de [la banque New TT], qui détient de nombreux dépôts, contribuerait sensiblement au rétablissement du bilan de [la banque] et, de ce fait, au rétablissement de sa viabilité à long terme». Cette évaluation se justifiait au vu de l’influence d’une telle acquisition sur la situation de trésorerie de la banque: «D’après les chiffres de la fin de 2012, l’acquisition ferait immédiatement baisser le ratio prêts/dépôts de 155 à 123 %, de telle sorte qu’il devrait être possible de répondre au critère [de la Commission] d’ici à la fin de 2017».
(335)
Par conséquent, la Commission considère que l’acquisition a une influence positive sur le rétablissement de la viabilité à long terme de la banque.
7.5.1.2. Conséquence de l’acquisition sur le montant de l’aide demandé par la banque
(336)
Conformément au point 23 de la communication concernant les mesures de restructuration, l’aide à la restructuration ne devrait pas servir à l’acquisition d’autres entreprises mais seulement à la couverture des coûts de restructuration nécessaires au rétablissement de la viabilité de la banque.
(337)
La banque a payé le prix d’achat en nouvelles actions, dès lors l’acquisition n’a pas été financée par une aide d’État. De ce fait, le besoin en capital qui est né du paiement du prix d’achat a immédiatement été couvert par l’émission de nouvelles actions, de sorte que le paiement du prix d’achat n’a pas entraîné de hausse nette des besoins en capitaux de la banque. Du reste, le HFSF était le seul et unique propriétaire de la banque New TT, autrement dit toutes les nouvelles actions émises par la banque ont été données au HFSF, c’est-à-dire à l’État.
(338)
L’acquisition, en soi, ne donnera pas lieu à une nouvelle aide d’État puisque la banque New TT a respecté ses exigences de fonds propres. Par ailleurs, cet établissement de crédit relais avait été créé quelques mois seulement avant son acquisition. Dans la mesure où les actifs d’une banque en faillite sont appréciés et évalués à leur juste valeur avant d’être transférés à un établissement de crédit relais, il peut être présumé que le portefeuille de prêts de la banque New TT ne contenait aucune perte cachée ou mal provisionnée.
(339)
En conclusion, étant donné les circonstances particulières du cas d’espèce, exceptionnellement, l’acquisition de la banque New TT n’enfreint pas le principe selon lequel l’aide doit être limitée au minimum nécessaire.
7.5.1.3. Distorsion de la concurrence causée par l’acquisition
(340)
Conformément aux points 39 et 40 de la communication concernant les mesures de restructuration, l’aide d’État ne doit pas être utilisée au détriment d’entreprises qui ne bénéficient pas d’une aide pour acquérir des entreprises concurrentes. Le point 41 de la communication concernant les mesures de restructuration ajoute que les acquisitions peuvent être autorisées si elles relèvent d’un processus de consolidation nécessaire pour rétablir la stabilité financière ou assurer une concurrence effective, que la procédure d’acquisition doit être juste et que l’acquisition doit assurer des conditions de concurrence effective sur les marchés en cause.
(341)
La banque New TT n’était pas une banque viable si elle continuait d’opérer sur une base autonome. Sa consolidation avait été demandée dans le MEFP du 15 mai 2013. Il peut donc être considéré que l’opération relève d’un processus de consolidation nécessaire pour rétablir la stabilité financière, tel que celui décrit au point 41 de la communication concernant les mesures de restructuration.
(342)
Aucun soumissionnaire qui ne bénéficiait pas d’une aide n’a présenté d’offre valable pour acquérir la banque New TT, et le processus de vente était ouvert, transparent et non discriminatoire. La banque n’a pas exclu de soumissionnaire qui ne bénéficiait pas d’une aide. Dans la mesure où l’autorité grecque de concurrence a autorisé l’acquisition (142), la Commission présume que le résultat du processus de vente assure les conditions de concurrence effective en Grèce.
(343)
Dans ce contexte, il peut être conclu que l’acquisition de la banque New TT est compatible avec la section 4 de la communication concernant les mesures de restructuration.
7.5.1.4. Conclusion sur l’acquisition de la banque New TT
(344)
La Commission conclut que, considérant la situation exceptionnelle des banques grecques (143) et les spécificités de l’acquisition de la banque New TT, cette acquisition est compatible avec les exigences énoncées dans la communication concernant les mesures de restructuration.
7.5.2. Conformité de l’acquisition de la banque Nea Proton avec la communication concernant les mesures de restructuration
7.5.2.1. Conséquence de l’acquisition de la banque Nea Proton sur la viabilité à long terme de la banque
(345)
Sur le plan de la rentabilité d’exploitation, l’acquisition de la banque Nea Proton devrait favoriser le retour de la banque à la viabilité à long terme dans la mesure où la fusion de deux entreprises d’un même marché géographique offre la possibilité de réaliser d’importantes synergies, par exemple sur le plan de la réduction des effectifs, de la fermeture d’agences et de la réduction des frais généraux.
(346)
L’acquisition de la banque Nea Proton permet à la banque de profiter de synergies. La banque acquerra les clients et les déposants, tout en fermant la plupart des succursales et en rationalisant le système d’information et les fonctions du siège social. L’opération a également fait baisser le ratio prêts/dépôts de la banque puisque la banque Nea Proton présentait un ratio prêts/dépôts inférieur. À la fin du mois de juin 2013, le ratio prêts/dépôts de la banque avoisinait les 135,79 %, tandis que le ratio prêts/dépôts de la banque Nea Proton avoisinait les 52,68 %.
(347)
En conclusion, l’acquisition avait un effet positif sur la viabilité de la banque.
7.5.2.2. Conséquence de l’acquisition de la banque Nea Proton sur le montant de l’aide demandé par la banque
(348)
Conformément au point 23 de la communication concernant les mesures de restructuration, l’aide à la restructuration ne devrait pas servir à l’acquisition d’autres entreprises, mais seulement à la couverture des coûts de restructuration nécessaires au rétablissement de la viabilité.
(349)
La banque a payé un prix symbolique pour acheter la banque Nea Proton (1 EUR), alors que l’entité acquise avait été correctement recapitalisée avant la vente. Cette recapitalisation comprenait des provisions pour pertes sur prêts et charges d’exploitations futures (144). Par conséquent, l’acquisition pour 1 EUR d’une banque correctement capitalisée n’a pas entraîné la hausse des besoins en capitaux de la banque.
(350)
En conclusion, l’acquisition de la banque Nea Proton n’enfreint pas le principe selon lequel l’aide doit être limitée au minimum nécessaire.
7.5.2.3. Distorsion de la concurrence causée par l’acquisition de la banque Nea Proton
(351)
Conformément aux points 39 et 40 de la communication concernant les mesures de restructuration, l’aide d’État ne doit pas être utilisée au détriment d’entreprises qui ne bénéficient pas d’une aide pour acquérir des entreprises concurrentes.
(352)
La banque Nea Proton n’était pas une banque viable si elle continuait d’opérer sur une base autonome. Sa consolidation avait été demandée dans le MEFP du 15 mai 2013. Il peut donc être considéré que l’acquisition relève d’un processus de consolidation nécessaire pour rétablir la stabilité financière, tel que celui décrit au point 41 de la communication concernant les mesures de restructuration.
(353)
La Commission constate également qu’aucun soumissionnaire qui ne bénéficiait pas d’une aide n’a présenté d’offre valable pour acquérir la banque Nea Proton et que le processus de vente était ouvert, transparent et non discriminatoire. La banque n’a pas exclu de soumissionnaire qui ne bénéficiait pas d’une aide. Dans la mesure où l’autorité grecque de concurrence a autorisé l’acquisition (145), la Commission présume que le résultat du processus de vente assure les conditions de concurrence effective en Grèce.
(354)
Dans ce contexte, il peut être conclu que l’acquisition de la banque Nea Proton est compatible avec la section 4 de la communication concernant les mesures de restructuration.
7.5.2.4. Conclusion sur l’acquisition de la banque Nea Proton
(355)
La Commission conclut que, considérant les spécificités de l’acquisition de la banque Nea Proton, cette acquisition est compatible avec les exigences énoncées dans la communication concernant les mesures de restructuration.
7.6. CONFORMITÉ DES MESURES A, B1, B2, B3, B4 ET C AVEC LA COMMUNICATION CONCERNANT LES MESURES DE RESTRUCTURATION ET DE LA MESURE C AVEC LA COMMUNICATION DE 2013 CONCERNANT LE SECTEUR BANCAIRE
7.6.1. Sources des difficultés et conséquences sur l’appréciation au titre de la communication concernant les mesures de restructuration
(356)
Comme il est indiqué aux sections 2.1.1 et 2.1.2, les difficultés rencontrées par la banque découlent principalement de la crise de la dette souveraine grecque et de la profonde récession qui touche la Grèce et le sud de l’Europe. En ce qui concerne le premier facteur, le gouvernement grec a perdu l’accès aux marchés financiers et a finalement dû négocier un accord avec ses créanciers nationaux et internationaux, le programme PSI, qui a conduit à une décote de 53,3 % des créances détenues sur l’État. En outre, 31,5 % des créances ont été échangées contre des nouvelles obligations d’État grecques assorties de taux d’intérêt réduits et d’échéances plus longues. L’État a racheté ces nouvelles obligations d’État grecques aux banques grecques en décembre 2012 à un prix compris entre 30,2 et 40,1 % de leur valeur nominale, ce qui a cristallisé une nouvelle perte pour les banques grecques. En outre de la conséquence du programme PSI et du rachat de la dette sur la situation de ses fonds propres, la banque a également constaté une fuite massive des dépôts entre 2010 et la mi-2012 causée par le risque de voir la Grèce sortir de la zone euro sous l’effet du niveau insoutenable de la dette publique et de la récession économique.
(357)
Les mesures B1, B2, B3 et B4 s’élèvent à 5 839 millions d’EUR, un montant qui correspond approximativement au montant de la perte inscrite à la suite du programme PSI (5 781 millions d’EUR). Dans un tel cas, et étant donné que les difficultés ne découlent pas essentiellement d’une prise de risques excessive, le point 14 de la communication prorogation 2011 prévoit que la Commission assouplisse ses exigences.
(358)
La Commission reconnaît qu’une partie des besoins en capitaux s’explique par l’exposition normale d’une institution financière au risque souverain de son pays. Ce constat est également souligné aux considérants 58 et 69 de la décision d’ouvrir la procédure Eurobank. Par conséquent, il est moins nécessaire pour la banque de traiter le problème de l’aléa moral dans son plan de restructuration que ça ne l’est pour les autres institutions financières qui bénéficient d’une aide et qui ont accumulé des risques excessifs. Puisque les mesures d’aide entraînent moins de distorsions, les mesures prises pour limiter les distorsions de concurrence devraient par conséquent être assouplies proportionnellement. Puisque le programme PSI et le rachat de la dette constituent une annulation de la dette en faveur de l’État, la rémunération de l’État lorsqu’il recapitalise des banques peut être réduite.
(359)
Toutefois, puisque l’économie grecque a subi une contraction d’environ 25 % depuis 2008, la banque doit adapter son organisation, sa structure de coûts et son réseau commercial à ce nouvel environnement afin de retrouver la rentabilité. Par conséquent, malgré l’absence de problème d’aléa moral, la banque doit restructurer ses opérations en Grèce pour assurer sa viabilité à long terme.
(360)
La Commission constate également que la banque était davantage exposée au risque souverain grec que certaines autres banques en Grèce. Par conséquent, les pertes sur les obligations d’État grecques (la perte sur le programme PSI) ne peuvent pas être toutes imputées à l’exposition normale d’une institution financière au risque souverain de son pays.
(361)
La deuxième source des pertes enregistrées par la banque tient aux pertes sur ses prêts aux ménages et aux sociétés grecs. La Commission considère que ces pertes s’expliquent principalement par la contraction exceptionnellement grave et prolongée du PIB d’environ 25 % en cinq ans, et pas par des pratiques de prêts risquées de la part de la banque. Par conséquent, l’aide accordée pour couvrir ces pertes n’entraîne pas d’aléa moral, comme c’est le cas lorsque l’aide protège une banque des conséquences de ses comportements à risque antérieurs. L’aide entraîne dès lors moins de distorsions (146).
(362)
Néanmoins, une partie des besoins en capitaux et des pertes sur prêts de la banque sont imputables à certaines filiales internationales (Roumanie, Bulgarie, Pologne et Ukraine). En 2012, par exemple, la banque a enregistré des pertes en Roumanie, en Bulgarie et en Ukraine, alors que ces filiales bénéficiaient d’un financement intragroupe à hauteur de 1,8 milliard d’EUR.
(363)
Le test de résistance réalisé en 2012 pour déterminer les besoins en capitaux de la banque a également indiqué qu’une partie des besoins en capitaux découlait des pertes sur prêts étrangers. Les projections de pertes de crédit relatives à ces prêts s’élevaient à 1 228 millions d’EUR dans le scénario de référence et à 1 622 millions d’EUR dans le scénario défavorable.
(364)
En conclusion, le point 14 de la communication prorogation 2011 couvre une partie importante des pertes et le besoin d’aide qui en découle, ce qui permet à la Commission d’assouplir ses exigences. Une partie de l’aide nécessaire s’explique par les pertes sur prêts grecques causées par la récession exceptionnellement grave et longue, et pas par une politique de prêts risquée. L’aide accordée dans ce contexte ne génère pas d’aléa moral et entraîne dès lors moins de distorsions.
(365)
Enfin, une partie de l’aide nécessaire s’explique par la prise de risques de la banque elle-même, particulièrement en ce qui concerne ses filiales étrangères et le nombre important d’obligations d’État grecques qu’elle détenait.
7.6.2. Viabilité
(366)
Un plan de restructuration doit garantir que l’institution financière est en mesure de rétablir sa viabilité à long terme d’ici à la fin de la période de restructuration (section 2 de la communication concernant les mesures de restructuration). Dans le cas d’espèce, la période de restructuration se définit comme la période comprise entre la date d’adoption de la présente décision et le 31 décembre 2018.
(367)
Conformément aux points 9 à 11 de la communication concernant les mesures de restructuration, la Grèce a soumis un plan de restructuration complet et détaillé, contenant des informations précises sur le modèle d’entreprise de la banque. Le plan recense également les causes des difficultés rencontrées par la banque ainsi que les mesures prises pour répondre à tous les problèmes de viabilité qui se posaient. Le plan de restructuration décrit en particulier la stratégie choisie pour préserver l’efficacité opérationnelle de la banque et pour régler la question du niveau élevé de prêts non productifs, de la faible efficacité opérationnelle, de la situation vulnérable en matière de trésorerie et de capital et de ses entreprises étrangères, qui dépendaient de l’entreprise mère pour leur financement et leur capital.
7.6.2.1. Activités bancaires grecques
(368)
En ce qui concerne la liquidité et la dépendance de la banque vis-à-vis du financement de l’Eurosytème, le plan de restructuration prévoit une croissance limitée du bilan en Grèce et une reprise de la croissance de la base des dépôts. La dépendance vis-à-vis de la fourniture de liquidité d’urgence, qui s’est déjà réduite, continuera de baisser, ce qui devrait également permettre à la banque de réduire le coût de son financement.
(369)
L’engagement relatif au ratio prêts/dépôts décrit au considérant 127 garantit que la structure de bilan de la banque sera viable d’ici à la fin de la période de restructuration. La vente de titres et d’autres activités non essentielles consolidera également la situation de trésorerie de la banque et garantira que celle-ci ne dépende pas des marchés de gros. En raison de la situation de trésorerie toujours délicate de la banque, la Commission peut accepter la demande des autorités grecques qui souhaitent être autorisées à fournir des liquidités à la banque au titre des régimes de garanties et d’emprunts obligataires d’État du régime d’aides en faveur du secteur bancaire grec.
(370)
Pour réduire ses coûts de financement, la banque s’est également engagée à continuer de réduire les taux d’intérêt qu’elle verse sur les dépôts, comme il est expliqué au considérant 127. La Commission constate qu’une telle baisse du coût des dépôts contribuera grandement à améliorer la rentabilité avant provisions de la banque.
(371)
Depuis le début de la crise, la banque a considérablement rationalisé son réseau commercial en Grèce grâce à une réduction du nombre de succursales et d’employés. D’ici à 2018, le total des frais de la banque aura diminué de […] % supplémentaires par rapport à 2013 (147). Pour atteindre cet objectif, la banque s’est engagée à réduire le nombre de ses succursales et de ses employés en Grèce à un maximum de […] et […] respectivement d’ici le 31 décembre 2017, pour un total maximal de frais en Grèce de 800 millions d’EUR. Le ratio coût/revenu escompté sera inférieur à […] % à la fin de la période de restructuration. La Commission considère que le plan de restructuration préserve l’efficacité de la banque dans le nouvel environnement de marché.
(372)
Un autre domaine essentiel concerne la gestion des prêts non productifs, qui représentaient 29,4 % du portefeuille au 31 décembre 2013 (148). La banque prévoit de mettre en place un service spécialisé dans la gestion des prêts non productifs. Elle s’est également engagée à appliquer des normes élevées dans sa politique de crédit dans le but de porter au maximum la valeur pour la banque à chaque étape des opérations de crédit, comme il est expliqué aux considérants 131 et 132.
7.6.2.2. Gouvernance d’entreprise
(373)
Un autre point d’attention concerne la gouvernance de la banque, étant donné que le HFSF détenait 95,23 % des actions de la banque au 31 décembre 2013. Vu le bilan des banques publiques en Grèce, la banque et le HFSF sont convenus d’un cadre de relations particulier en 2013. Cet accord protège les activités quotidiennes de la banque d’une ingérence excessive de son principal actionnaire, tout en veillant à ce que le HFSF puisse surveiller la mise en œuvre du plan de restructuration et empêcher toute prise de risques excessive par la direction de la banque grâce à des procédures de consultation appropriées. La banque s’est également engagée à surveiller de près son exposition aux emprunteurs avec qui elle est en relation.
(374)
La loi relative au HFSF, telle que modifiée en 2014, prévoit que les actions souscrites par le HFSF lors de la recapitalisation du printemps 2013 ne seront pas assorties de droits de vote si au moins 50 % de l’augmentation de capital en 2014 est souscrite par des investisseurs privés. En ce qui concerne le rétablissement de la viabilité à long terme de la banque, la Commission ne rendra pas un avis négatif sur le contrôle accordé aux actionnaires privés si ceux-ci investissent un montant considérable issu de leurs propres fonds dans la banque. La Commission constate que la limite imposée aux droits de vote du HFSF ne s’appliquera pas aux votes sur les statuts de la banque ni sur les opérations sur titre ou autres décisions stratégiques. La Commission constate avec satisfaction que le HFSF recouvrera automatiquement ses pleins droits de vote si la banque n’applique pas son plan de restructuration. Ces dispositions garantissent que, même si le HFSF n’interviendra pas dans les opérations quotidiennes de la banque, il peut préserver ses intérêts en qualité d’actionnaire et d’autorité désignée pour assurer la mise en œuvre correcte du plan de restructuration.
7.6.2.3. Activités internationales
(375)
Certaines activités internationales de la banque ont épuisé son capital et sa liquidité et ont affaibli sa rentabilité par le passé, comme il est expliqué aux considérants 362 et 363.
(376)
Le plan de restructuration prévoit une transition du modèle d’entreprise de la banque vers un modèle de banque qui porte davantage sur […]. La banque a déjà vendu sa filiale non rentable en Pologne, EFG Poland. Elle a également commencé à rationaliser les autres filiales, à consolider les opérations de souscription des prêts et à réduire le déficit de financement des filiales. Elle envisage de céder la filiale […] (149). Elle va également restructurer davantage les opérations des filiales […] et […] avant leur vente éventuelle à un stade ultérieur, comme il est dit au considérant 116.
(377)
La rentabilité globale des opérations à l’étranger sera rétablie à partir de […]. À cette même date, le financement accordé aux filiales étrangères se sera réduit de […] par rapport au niveau du 31 décembre 2012.
(378)
Par conséquent, la Commission pense que la banque aura suffisamment restructuré ces filiales étrangères et réduit leur taille pour éviter de s’exposer à des besoins en capitaux et des besoins de liquidité supplémentaires à l’avenir. L’engagement visé au considérant 128, qui prévoit d’éviter d’importantes injections de capital dans les filiales internationales de la banque, garantit également que les filiales étrangères ne représenteront pas une menace pour le capital ou la liquidité.
7.6.2.4. Conclusion sur la viabilité
(379)
Le scénario de référence décrit à la section 2.4 montre qu’à la fin de la période de restructuration, la banque sera en mesure de produire un rendement qui lui permet de couvrir tous ses coûts et de produire un rendement des fonds propres approprié compte tenu de son profil de risque. En effet, le rendement des fonds propres de la banque s’élèvera à […] % en 2018, d’après le scénario de référence. Parallèlement, la situation de fonds propres de la banque devrait se maintenir à un niveau satisfaisant puisque le ratio d’adéquation des fonds propres restera supérieur à […] % dès 2014.
(380)
Enfin, la Commission prend également note du scénario défavorable décrit dans le plan de restructuration de la banque qui a été présenté par les autorités grecques. Ce scénario défavorable repose sur un ensemble d’hypothèses convenues avec le HFSF. Il prend en considération une récession plus longue et plus sévère, ainsi qu’une déflation plus forte des prix de l’immobilier (150). Le plan de restructuration montre que la banque est en mesure de faire face à un niveau raisonnable de difficultés puisque, selon le scénario défavorable, la banque reste rentable à la fin de la période de restructuration avec un rendement des fonds propres de […] % et un ratio de fonds propres de niveau 1 de […] % en 2018.
(381)
Le test de résistance de 2013 réalisé par la Banque de Grèce confirme que le montant du capital supplémentaire qui sera mobilisé en 2014, à savoir 2 864 millions d’EUR, suffit à faire face au scénario de référence pendant la période de restructuration. La banque présentera également un plan de capital conditionnel à la Banque de Grèce, assorti de mesures à mettre en œuvre si la conjoncture économique continue de se dégrader. La Commission rappelle que, dans l’évaluation des besoins en capitaux dans un scénario de référence, la Banque de Grèce a déjà introduit plusieurs ajustements qui ont conduit à une hausse des besoins en capitaux estimés en comparaison avec les besoins en capitaux estimés par la banque dans son propre scénario de référence. Les besoins en capitaux estimés par la Banque de Grèce dans un scénario de référence peuvent ainsi être considérés comme une sorte de test de résistance. Pour conclure à la viabilité de la banque, la Commission n’exige pas que la banque dispose de suffisamment de capitaux à l’avance pour couvrir les besoins en capitaux estimés par la Banque de Grèce dans un scénario extrême, dans la mesure où les estimations de cette dernière correspondent à un niveau élevé de difficulté.
(382)
En outre, c’est un élément positif que la banque ne réalisera aucun investissement supplémentaire dans des instruments spéculatifs, car elle pourra ainsi préserver sa situation de fonds propres et de trésorerie.
(383)
Par conséquent, la Commission peut conclure que la banque a pris suffisamment de mesures pour traiter la question de la viabilité des activités bancaires nationales grecques et des activités à l’étranger.
7.6.3. Contribution propre et répartition des charges
7.6.3.1. Appréciation de la conformité des mesures A, B1, B2, B3 et B4 avec la communication concernant les mesures de restructuration
(384)
Selon la communication concernant les mesures de restructuration, les banques et leurs actionnaires doivent contribuer à la restructuration autant que possible afin de limiter l’aide d’État au minimum nécessaire. Les banques doivent ainsi utiliser leurs ressources propres pour financer la restructuration, par exemple en vendant des actifs, tandis que les actionnaires doivent absorber, dans la mesure de leurs possibilités, les pertes subies par l’établissement financier. Les engagements pris par la banque devraient assurer l’utilisation de ressources propres et la participation à la restructuration des actionnaires initiaux et des investisseurs privés qui détiennent le capital hybride de la banque.
7.6.3.1.1. Contribution propre de la banque: cessions et réduction des coûts
(385)
La banque a cédé d’importantes activités afin d’améliorer l’adéquation de ses fonds propres. La vente de ses grandes filiales polonaise et turque a amélioré la situation de ses fonds propres d’environ 750 millions d’EUR. Ces ventes ont également amélioré la situation de trésorerie de la banque. L’augmentation de capital d’Eurobank Properties a permis à la banque d’ajouter 200 millions d’EUR à son capital.
(386)
Le plan de restructuration prévoit la vente d’autres actifs en […] et […]. En particulier, la banque s’est engagée à réduire la taille de ses actifs étrangers à 8,77 milliards d’EUR. Grâce au désendettement et aux cessions déjà mis en œuvre et après la mise en œuvre de cette nouvelle réduction des effectifs, la banque aura considérablement réduit son empreinte géographique en […].
(387)
Par ailleurs, la banque s’est engagée à réduire davantage le volume de ses activités à l’étranger si elle doit demander au HFSF une injection de capital de plus de 1 milliard d’EUR. Dans un tel scénario, la banque réduirait son portefeuille d’actifs internationaux à 3,5 milliards d’EUR tout au plus. Si l’injection de capital au titre de la mesure C est inférieure à 1 milliard d’EUR, les investisseurs privés auront injecté au moins 1,5 milliard d’EUR, soit plus que le HFSF. Cette participation plus large des investisseurs privés réduirait considérablement le montant de l’aide nécessaire et améliorerait la répartition des charges.
(388)
La banque s’est également engagée à vendre son importante, et rentable, filiale d’assurance.
(389)
Afin de limiter ses besoins en capitaux, la banque s’est engagée à ne pas utiliser son capital pour aider ses filiales étrangères ou accroître leur taille, comme il est expliqué au considérant 128. En outre, les engagements prévoient que la banque ne réalisera aucune acquisition à l’avenir.
(390)
La banque a également promis un programme d’envergure de réduction des coûts, comme l’indique la section 2.4.2. Elle continuera de faire baisser ses coûts jusqu’en 2018. […]
(391)
En particulier, la Grèce s’est engagée à ce que jusqu’en […] la banque verse à ses salariés et à ses directeurs une rémunération annuelle totale (salaire, contribution au régime des pensions, prime) qui ne dépassera pas […]. Par ailleurs, si le HFSF doit souscrire la moindre action de la banque, la Grèce s’est engagée à appliquer un plafonnement des salaires conformément à la communication de 2013 concernant le secteur bancaire (151).
7.6.3.1.2. Répartition des charges entre les actionnaires historiques et mobilisation de nouveaux capitaux sur le marché
(392)
Les actionnaires existants de la banque ont été fortement dilués dans la recapitalisation du printemps 2013 (mesure B4). En effet, la participation des actionnaires existants est passée de 100 % avant la recapitalisation du printemps 2013 à seulement 1,44 %. La Commission constate également que la banque n’a versé aucun dividende en numéraire depuis 2008. Enfin, la Commission donne un avis favorable sur le principe que le HFSF n’injectera du capital supplémentaire que si la banque échoue à mobiliser ce capital sur le marché à un prix réputé raisonnable et fixé par deux experts indépendants.
7.6.3.1.3. Répartition des charges entre les détenteurs de titres de créance subordonnés
(393)
Les détenteurs de titres de créance subordonnés de la banque ont contribué aux coûts de restructuration de la banque. La banque a entrepris plusieurs exercices de gestion du passif afin de générer du capital. Le montant total des éléments de passif échangés s’élevait à 748 millions d’EUR, pour un gain en capital de 565 millions d’EUR, comme il est expliqué aux considérants 122 et 123.
(394)
Les instruments restants ne donnent pas droit au versement d’un coupon, conformément à l’interdiction décrite au considérant 133. Aussi la Commission est-elle d’avis qu’une répartition des charges adéquate entre les actionnaires hybrides privés de la banque est garantie et que les critères de la communication concernant les mesures de restructuration sont remplis sur ce point.
(395)
En conclusion, considérant les éléments présentés à la section 7.6.1, la Commission considère que la Grèce a mis en œuvre suffisamment de mesures de contribution propre et de répartition des charges pour limiter le montant des mesures d’aide A, B1, B2, B3 et B4 au minimum nécessaire.
7.6.3.2. Appréciation de la conformité de la mesure C avec la communication de 2013 concernant le secteur bancaire
(396)
La communication de 2013 concernant le secteur bancaire, qui complète la communication concernant les mesures de restructuration, préconise une meilleure répartition des charges et exhorte les banques à obtenir des injections de capitaux pour entreprendre des mesures supplémentaires qui limitent l’aide au minimum. Le point 29 de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire invite les États membres à démontrer que toutes les mesures visant à limiter cette aide au minimum nécessaire ont été exploitées autant que possible. À cette fin, les États membres doivent présenter un plan de mobilisation de capitaux, garantir une répartition des charges adéquate entre les actionnaires et les créanciers subordonnés, et empêcher la sortie de capitaux avant la décision de restructuration. Selon la communication de 2013 concernant le secteur bancaire, le plan de mobilisation de capitaux doit inclure des émissions de droits, des exercices de gestion du passif spontanés, des cessions relutives du capital, des mesures de désendettement, la non-distribution des bénéfices et d’autres mesures comme des politiques de coût et de rémunération strictes.
(397)
Le point 47 de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire prévoit que, dès qu’un déficit de fonds propres est constaté, une banque doit empêcher les sorties de capitaux à travers plusieurs mesures qui visent le même résultat que les interdictions habituelles de distribuer des dividendes ou de payer des coupons, les interdictions d’acquisition, les interdictions d’exercer une influence dominante sur les prix ou les interdictions de publicité. La Commission observe que la banque applique déjà de telles interdictions, qui sont incluses sur la liste des engagements présentée par la Grèce, comme indiqué au considérant 133, et que la banque n’a pas distribué de dividende en numéraire depuis 2008.
(398)
L’engagement de recapitalisation 2014 (mesure C) prévoit une protection pour absorber les pertes futures recensées dans le test de résistance réalisé par la Banque de Grèce en 2013 et communiquées le 6 mars 2014. Les résultats du test de résistance montrent que la banque a besoin d’un capital supplémentaire de 2 945 millions d’EUR pour couvrir ses pertes futures dans un scénario extrême. La mesure C couvre uniquement le besoin de capital restant dans la mesure où i) ni les nouvelles cessions ni les mesures d’accroissement du capital ne permettent de le couvrir (la Commission considère que la banque a examiné toutes les cessions possibles et s’est engagée à procéder aux cessions qui peuvent réduire les besoins en capitaux dans le cadre du plan de capital présenté à la Banque de Grèce) et ii) il n’est pas couvert par les investisseurs privés dans le cadre de l’augmentation de capital qui aura lieu en avril 2014. De cette manière, la banque n’a pas reçu un excès de capital.
(399)
Comme il est expliqué dans les considérants 385 à 395, la banque a déjà pris des mesures avant le test de résistance pour limiter au minimum le montant de capital nécessaire. Si, à l’occasion de l’exercice actuel de mobilisation de capitaux, la banque réussit à mobiliser la majeure partie du capital nécessaire auprès d’investisseurs privés et que l’aide supplémentaire versée par le HFSF reste inférieure à 1 milliard d’EUR, aucune autre contribution propre de la banque ne sera nécessaire. En revanche, si l’aide versée au titre de la mesure C dépasse ce montant, il conviendrait que la banque cède d’autres activités.
(400)
En ce qui concerne la répartition des charges, la communication de 2013 concernant le secteur bancaire prévoit qu’une juste répartition des charges engendre des contributions des actionnaires, détenteurs de titres hybrides et de titres de créance subordonnés avant que l’aide ne soit accordée sous la forme d’une injection de capital. La Commission constate que la Grèce a modifié son cadre législatif national pour veiller à ce que les créanciers subordonnés contribuent aux coûts de restructuration de la banque avant toute injection de capital supplémentaire dans la banque. La Commission constate également que la Grèce s’est engagée à mettre en œuvre les mesures prévues à l’article 6 bis de la loi relative au HFSF, telle que modifiée en 2014, une disposition qui prévoit d’allouer le déficit de fonds propres aux détenteurs de ses instruments de fonds propres et autres obligations subordonnées, le cas échéant. Si cette répartition des charges ne prendra effet qu’après la date de l’engagement de recapitalisation 2014 (mesure C), s’appuyant sur le point 45 de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire, la Commission considère que des résultats disproportionnés pourraient apparaître si la conversion obligatoire de la dette subordonnée et du capital hybride doit déjà se faire au moment de l’engagement. Si la banque mobilise des capitaux privés suffisants pour couvrir tout son besoin en capital tel qu’il ressort du test de résistance réalisé par la Banque de Grèce, la conversion des détenteurs de titres de créance subordonnés serait disproportionnée. L’engagement de la Grèce de recourir au renflouement interne par les créanciers subordonnés avant qu’une injection de capital ne soit effectivement accordée à la banque suffit, par conséquent, à garantir une juste répartition des charges.
(401)
Par ailleurs, pour garantir que les propriétaires de la banque participent autant que possible à la reconstitution d’une assise financière adéquate au cours de la période de restructuration, la Grèce s’est engagée à ce que, jusqu’à la fin de la période de restructuration, la banque conserve les dividendes et ne verse aucun coupon qu’elle n’est pas légalement tenue de verser. De ce fait, conformément au point 26 de la communication concernant les mesures de restructuration et au point 47 de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire, la banque n’utilisera pas l’aide d’État pour rémunérer ses fonds propres si elle ne dispose pas des bénéfices suffisants pour ce faire.
(402)
La banque s’est également engagée à ce que, jusqu’au 31 décembre 2017, la banque verse à ses salariés et à ses directeurs une rémunération annuelle totale (salaire, contribution au régime des pensions, prime) qui ne dépassera pas la rémunération annuelle totale du gouverneur de la Banque de Grèce (sans prendre en considération la renonciation partielle éventuelle à la rémunération par le gouverneur). Par ailleurs, si le HFSF doit souscrire la moindre action de la banque, la Grèce s’est engagée à appliquer un plafonnement des salaires conformément à la communication de 2013 concernant le secteur bancaire (152).
(403)
La Commission doit apprécier si cet engagement qui prévoit deux scénarios respecte les conditions de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire.
(404)
Dans le premier scénario, dans lequel le HFSF n’injecte pas réellement un nouveau capital dans la banque, l’aide visée par la mesure C se résumera à un simple engagement de souscription à une augmentation de capital, et le HFSF ne déboursera pas un euro puisque toutes les nouvelles actions auront été souscrites par des investisseurs privés. La communication de 2013 concernant le secteur bancaire prévoit que les limitations des rémunérations peuvent prendre fin lorsque l’aide a été remboursée. Or, l’aide visée dans cet engagement de souscription portant sur une éventuelle augmentation de capital ne peut être remboursée si l’engagement en question ne se concrétise jamais (dans la mesure où l’État ne transmet aucune somme à la banque). Dans de telles circonstances, la Commission peut accepter que les limitations des rémunérations s’appliquent pour une période de temps déterminée. La Commission considère que l’engagement pris par la Grèce, qui vaut jusqu’au 31 décembre 2017 (autrement dit trois ans et huit mois, jusqu’à un an avant la fin du plan de restructuration), correspond à une application correcte du dernier paragraphe du point 38 de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire. Puisque la rémunération annuelle du gouverneur de la Banque de Grèce est inférieure au plafond fixé au deuxième paragraphe du point 38 de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire, et que cet engagement s’appliquera à tout le groupe, la Commission considère que l’engagement proposé par la Grèce dans l’éventualité où le HFSF ne souscrit aucune action dans le cadre de l’augmentation de capital prévue est conforme au point 38 de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire.
(405)
Dans le second scénario, dans lequel le HFSF devrait souscrire des actions de la banque, la Grèce s’est engagée à modifier l’engagement afin de le rendre conforme à la communication de 2013 concernant le secteur bancaire. La Commission constate que, si le HFSF souscrit des actions, la durée du plafonnement des rémunérations, pour rester conforme à la communication de 2013 concernant le secteur bancaire, doit être modifiée pour s’achever avant la fin du plan de restructuration (31 décembre 2018) ou lorsqu’une opération équivalente au remboursement de l’aide se produit. Puisque la banque ne peut rembourser des actions ordinaires, la Commission accepte qu’une vente à profit des actions sur le marché secondaire peut être considérée comme l’équivalent d’un remboursement de l’aide.
(406)
En conclusion, dans les deux scénarios, l’engagement de limitation des rémunérations pris par la Grèce respecte les exigences de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire.
(407)
En ce qui concerne la rémunération de l’État, la communication prorogation 2011 impose que les nouvelles actions soient émises à un niveau de décote par rapport au prix du marché, après ajustement tenant compte de la dilution. La Commission observe que l’objectif de cette disposition consiste à veiller à ce que l’État reçoive une rémunération suffisante pour sa participation dans la banque et que les actionnaires historiques soient dilués proportionnellement. Dans le cas de la mesure C, l’État est déjà le principal actionnaire de la banque puisqu’il détient plus de 90 % des actions. Par conséquent, un niveau de décote excessif par rapport au prix du marché réduirait la rémunération de l’État dans la mesure B4 et pourrait engendrer une aide aux investisseurs si la décote sous-estime la valeur de la banque. Pour éviter une telle situation, le prix de souscription ne peut être inférieur à un prix plancher déterminé en fonction de l’appréciation de deux experts indépendants. Par conséquent, les modalités détaillées de la fixation du prix protègent le HFSF d’une dilution excessive par les nouveaux investisseurs, tout en assurant que le HFSF souscrive les nouvelles actions à un prix qui reflète la valeur de la banque. Dans ce contexte, la Commission peut accepter que les nouvelles actions pourraient être émises à un niveau de décote par rapport au prix du marché actuel inférieur au prix prévu dans la communication prorogation 2011 et considère que le prix plancher est acceptable.
(408)
Si les actions avaient été émises à un prix plus élevé, ce prix aurait risqué de décourager les investisseurs privés de participer à l’augmentation de capital et, par conséquent, la mobilisation de capitaux privés s’en serait trouvée limitée.
(409)
Par conséquent, la Commission considère que la mesure C prévoit un niveau approprié de contribution propre et de répartition des charges.
7.6.3.3. Conclusion sur la contribution propre et la répartition des charges
(410)
La Commission observe que, en comparaison avec la recapitalisation totale reçue de l’État, le niveau de contribution propre et de répartition des charges sous la forme d’une vente des actifs est nettement inférieur aux niveaux que la Commission a l’habitude de considérer comme suffisants. Or, au vu des éléments présentés à la section 7.6.1 et qui justifient que la Commission accepte un niveau réduit de contribution propre et de répartition des charges, il peut être considéré que le plan de restructuration prévoit des mesures suffisantes de contribution propre et de répartition des charges.
(411)
Le plan de restructuration respecte également les exigences de la communication de 2013 concernant le secteur bancaire en ce qui concerne la mesure C.
7.6.4. Mesures visant à limiter les distorsions de concurrence
(412)
D’après la communication concernant les mesures de restructuration, un plan de restructuration doit prévoir des mesures visant à limiter les distorsions de concurrence et à garantir un secteur bancaire concurrentiel. Ces mesures doivent en outre traiter le problème de l’aléa moral et garantir que les aides d’État ne servent pas à financer des comportements anticoncurrentiels.
(413)
Conformément au point 31 de la communication concernant les mesures de restructuration, la Commission doit prendre en considération, dans le cadre de l’appréciation du montant des aides et des distorsions de concurrence que ces aides génèrent, le montant d’aide en termes tant absolus que relatifs, ainsi que le degré de répartition des charges et la position de la banque sur le marché après la restructuration. À cet égard, la Commission rappelle que la banque a reçu un capital de l’État équivalent à 16 % de ses actifs pondérés en fonction des risques (mesure C exclue). Dans le cadre de la mesure C, la banque a reçu un engagement portant sur une injection supplémentaire de 2 864 milliards d’EUR qui porte le total de l’injection de capital à 23,7 % des actifs de la banque pondérés en fonction des risques. Outre l’injection de capital, la banque a également reçu une injection de liquidités. Elle a obtenu des garanties de liquidité qui s’élevaient à 13 600 millions d’EUR au 15 avril 2011 et à 13 932 millions d’EUR au 30 novembre 2013, soit 17 % du bilan de la banque à la même date. La banque a également bénéficié d’une fourniture de liquidité d’urgence garantie par l’État pour un montant de 12 milliards d’EUR au 31 décembre 2012, soit 18 % du bilan de la banque à cette date. La nécessité de mettre en œuvre des mesures visant à limiter les distorsions de concurrence se justifie donc eu égard au montant relativement élevé de l’aide. Par ailleurs, la banque détient une grande part de marché en Grèce, puisque ses parts de marché pour les prêts et les dépôts s’élevaient à 17 % et à 12 % respectivement au 31 décembre 2012. Les acquisitions des banques New TT et Nea Proton ont porté les parts de marché de la banque à 20,7 % pour les prêts et à 18,8 % pour les dépôts en septembre 2013 (153).
(414)
La Commission rappelle que les difficultés de la banque découlent principalement des chocs externes comme la crise de la dette souveraine grecque et la récession prolongée qui perturbe l’économie grecque depuis 2008, comme il a été expliqué au considérant 69 de la décision d’ouvrir la procédure Eurobank. La nécessité de traiter la question de l’aléa moral se fait moins sentir puisque la banque ne semble pas avoir pris de risques excessifs. Comme il a été examiné à la section 7.6.1, les distorsions de concurrence causées par les mesures d’aide se réduisent à la lumière de ces facteurs, de même que la nécessité d’adopter des mesures visant à limiter les distorsions de concurrence. Pour ces raisons, la Commission peut accepter à titre exceptionnel que, malgré le montant élevé de l’aide, le plan de restructuration ne prévoit aucune réduction du bilan ni des prêts en Grèce.
(415)
La Commission constate néanmoins que les recapitalisations publiques ont permis à la banque de poursuivre ses activités bancaires sur les marchés étrangers et ses activités d’assurance en Grèce.
(416)
À cet égard, la Commission prend note, parallèlement au désendettement et à la restructuration déjà mis en œuvre, de l’engagement de la banque de vendre ses activités d’assurance d’ici […] ainsi que de son engagement à réduire le volume de ses actifs internationaux d’ici le 31 décembre 2018, ce qui conduira probablement à de nouvelles cessions en […] et […], et de son engagement à ne pas utiliser l’aide pour financer la croissance de ces activités. La Commission estime qu’il est proportionné que la réduction des actifs étrangers soient plus marquée si, au titre de la mesure C, le HFSF accorde à la banque une injection de capital supplémentaire de plus de 1 milliard d’EUR. Comme il est indiqué au considérant 295, une telle injection causerait plus de distorsions qu’un simple engagement à participer à l’augmentation de capital. Or, si l’injection de capital supplémentaire reste inférieure à 1 milliard d’EUR, cela entraînerait une plus grande participation des investisseurs privés d’au moins 1,5 milliard d’EUR. En outre, la participation plus large du secteur privé constituerait une répartition des charges supplémentaire, comme il est expliqué au considérant 388. Le point 31 de la communication concernant les mesures de restructuration indique que tant le prix payé en échange de l’aide publique que le degré de répartition des charges sont pris en considération pour apprécier les mesures de répartition des charges. Par conséquent, les distorsions de concurrence supplémentaires resteront limitées si le HFSF injecte moins de 1 milliard d’EUR.
(417)
La Grèce s’est également engagée en faveur d’une interdiction d’acquisition pour garantir que la banque n’utilisera pas l’aide d’État reçue pour acquérir de nouvelles activités. Cette interdiction contribue à garantir que l’aide serve exclusivement à soutenir le rétablissement de la viabilité des activités bancaires grecques et pas, par exemple, la croissance sur des marchés étrangers.
(418)
L’engagement de réduire les niveaux élevés d’intérêts versés sur les dépôts grecs, non viables, garantit également que l’aide ne servira pas à financer des stratégies de collecte de dépôts non viables qui faussent la concurrence sur le marché grec. De même, l’engagement d’appliquer des lignes directrices strictes concernant la tarification des nouveaux prêts, en fonction d’une appréciation correcte du risque de crédit, empêchera la banque de fausser la concurrence sur le marché grec par des stratégies de tarification inappropriées des prêts accordés aux clients.
(419)
Considérant la situation particulière décrite à la section 7.6.1 et les mesures prévues dans le plan de restructuration, la Commission estime qu’il existe suffisamment de garde-fous pour limiter les distorsions de concurrence.
7.7. SUIVI
(420)
Selon la section 5 de la communication concernant les mesures de restructuration, des rapports périodiques doivent être présentés à la Commission pour qu’elle puisse s’assurer de la bonne mise en œuvre du plan de restructuration. Conformément aux engagements (154), la Grèce veillera à ce que le mandataire chargé du suivi, qui a déjà été désigné par la banque et approuvé par la Commission, surveille les engagements pris par la Grèce dans le domaine de la restructuration des activités en Grèce et à l’étranger, de la gouvernance d’entreprise et des opérations commerciales. La Commission est donc d’avis que la mise en œuvre du plan de restructuration est surveillée comme il se doit.
8. CONCLUSION
(421)
La Commission considère que la Grèce a mis en œuvre illégalement les mesures d’aide SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/N), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C, ex 2012/NN) et SA.31155 (2013/C) (2013/NN) en violation de l’article 108, paragraphe 3, du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, puisqu’elle les a mises en œuvre avant leur notification formelle. La conclusion de la Commission est toutefois que le plan de restructuration, associé aux engagements exposés en annexe, garantit le retour de la banque à la viabilité à long terme, prévoit une répartition des charges et une contribution propre suffisantes et permet de faire face de manière appropriée et proportionnée aux effets de distorsion de la concurrence induits par les mesures d’aide examinées dans la présente décision. Le plan de restructuration et les engagements présentés répondent aux critères de la communication concernant les mesures de restructuration, de sorte que les mesures de restructuration peuvent être considérées comme compatibles avec le marché intérieur,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Les mesures suivantes mises à exécution ou prévues par la Grèce constituent une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité:
a)
la fourniture de liquidité d’urgence accordée à Eurobank Ergasias SA (Eurobank) par la Banque de Grèce et garantie par la République hellénique (mesure L2);
b)
la deuxième recapitalisation relais de 1 341 millions d’EUR accordée par le Fonds hellénique de stabilité financière (HFSF) à Eurobank en décembre 2012 (mesure B2);
c)
la lettre d’engagement de 528 millions d’EUR accordée par le HFSF à Eurobank le 21 décembre 2012 (mesure B3);
d)
la recapitalisation de 5 839 millions d’EUR accordée par le HFSF à Eurobank en mai 2013 (mesure B4);
e)
l’engagement de recapitalisation de 2 864 millions d’EUR accordé par le HFSF dans le prolongement de l’augmentation de capital de 2 864 millions d’EUR approuvée par l’assemblée générale extraordinaire des actionnaires le 12 avril 2014 en vertu de la loi no 3864/2010 relative au HFSF telle que modifiée (mesure C);
f)
l’injection de capital de 395 millions d’EUR accordée par le HFSF à la banque Nea Proton le 28 août 2013 (mesure NP3).
2. Eu égard au plan de restructuration concernant Eurobank Group [Eurobank Ergasias SA et toutes ses filiales (ses filiales et ses succursales grecques et étrangères, bancaires et non bancaires)] présenté le 16 avril 2014 et aux engagements pris par la Grèce le 16 avril 2014, les aides d’États suivantes sont compatibles avec le marché intérieur:
a)
l’injection de capital de 950 millions d’EUR accordée par la Grèce à Eurobank en mai 2009 au titre du régime de recapitalisation (mesure A);
b)
la fourniture de liquidité d’urgence accordée à Eurobank par la Banque de Grèce et garantie par la Grèce depuis juillet 2011, pour un montant de 12 milliards d’EUR au 31 décembre 2012 (mesure L2);
c)
la première recapitalisation relais de 3 970 millions d’EUR accordée par le HFSF à Eurobank en mai 2012 (mesure B1);
d)
la deuxième recapitalisation relais de 1 341 millions d’EUR accordée par le HFSF à Eurobank en décembre 2012 (mesure B2);
e)
la lettre d’engagement de 528 millions d’EUR accordée par le HFSF à Eurobank le 21 décembre 2012 (mesure B3);
f)
la recapitalisation de 5 839 millions d’EUR accordée par le HFSF à Eurobank en mai 2013 (mesure B4);
g)
l’engagement de recapitalisation de 2 864 millions d’EUR accordé par le HFSF à Eurobank dans le prolongement de l’augmentation de capital de 2 864 millions d’EUR approuvée par l’assemblée générale extraordinaire des actionnaires le 12 avril 2014 en vertu de la loi no 3864/2010 relative au HFSF telle que modifiée (mesure C);
h)
l’injection de capital de 80 millions d’EUR accordée par la Grèce à la banque Proton en mai 2009 (mesure Pr1);
i)
le financement du déficit de financement total de 1 121,6 millions d’EUR par le mécanisme de résolution du Fonds grec de garantie des dépôts et des investissements (HDIGF) et le HFSF concernant les activités transférées de la banque Proton à la banque Nea Proton, en octobre 2011 et en mai 2012 (mesure NP1);
j)
l’injection de capital d’un total de 515 millions d’EUR accordée par le HFSF à la banque Nea Proton en octobre 2011, en février 2012, en août 2012 et en décembre 2012 (mesure NP2);
k)
l’injection de capital de 395 millions d’EUR accordée par le HFSF à la banque Nea Proton le 28 août 2013 (mesure NP3);
l)
le financement du déficit de financement total de 677 millions d’EUR par le HDIGF et le HFSF concernant les activités transférées de la banque T à Hellenic Postbank (banque TT), en décembre 2011 et en février 2013 (mesure T);
m)
l’injection de capital de 224,96 millions d’EUR accordée par la Grèce à la banque TT en mai 2009 (mesure TT);
n)
le financement du déficit de financement total de 3 732,6 millions d’EUR par le HDIGF et le HFSF concernant les activités transférées de la banque TT à New Hellenic Postbank (banque New TT), en janvier et en juin 2013 (mesure NTT1);
o)
l’injection de capital de 500 millions d’EUR accordée par le HFSF à la banque New TT le mardi 29 janvier 2013 (mesure NTT2).
Article 2
La République hellénique est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 29 avril 2014.