NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/1
ze dne 30. září 2014,
kterým se doplňuje nařízení (ES) č. 1060/2009 Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o regulační technické normy pro pravidelné výkazy poplatků účtovaných ratingovými agenturami předkládané Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pro účely průběžného dohledu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení (ES) č. 1060/2009 Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 21 odst. 4a třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 a přílohy I oddílu E části II bodu 2 téhož nařízení musí ratingová agentura poskytovat Evropské organizaci pro cenné papíry a trhy jednou ročně seznam poplatků účtovaných každému klientovi za individuální ratingy a veškeré doplňkové služby a také svou cenovou politiku, a to včetně struktury poplatků a cenových kritérií ve vztahu k ratingům různých druhů aktiv. Je zásadně důležité stanovit technické podrobnosti týkající se obsahu výkazů, který musí ratingové agentury dodržet, a formátu, který musí použít, aby splnily své povinnosti a umožnily Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy výkon jeho pravomoci průběžného dohledu.
(2)
Aby se zmírnily střety zájmů a usnadnila spravedlivá hospodářská soutěž na ratingovém trhu, měl by Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zajistit, aby cenová politika, postupy, a v konečném důsledku také poplatky, jež ratingové agentury účtují klientům, nebyly diskriminační. Rozdíly mezi poplatky účtovanými za tentýž druh služby by mělo být možno odůvodnit rozdíly ve skutečných nákladech na poskytování dané služby jednotlivým klientům. Poplatky účtované za ratingové služby emitentovi by navíc neměly záviset na výsledcích či výstupech vykonané práce.
(3)
Informace o poplatcích, které mají registrované ratingové agentury předkládat, by měly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy umožnit, aby určil ratingy, u kterých je zapotřebí podrobnější přezkum a případně další následná dohledová opatření. Za rating a doplňkové služby s obdobnými rysy by se měly účtovat obdobné poplatky, důvodem rozdílů ve výši poplatků by přitom měly být rozdílné náklady. Ze shromážděných informací by měl být Evropský orgán pro cenné papíry a trhy schopen určit u každé registrované ratingové agentury srovnatelné služby a poplatky, které se za tyto služby účtují, a na základě toho zjistit, zda se v účtovaných poplatcích případně nevyskytují podstatné odchylky. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může následně provést šetření a ověřit, že cenové politiky a postupy, na jejichž základě byly tyto poplatky stanoveny, nejsou v rozporu s právními předpisy, a že rozdíly ve výši poplatků vycházející z rozdílných nákladů jsou v souladu se zásadami spravedlivé hospodářské soutěže, a nejsou způsobeny střety zájmů a nezávisí na výsledcích či výstupech vykonané práce.
(4)
Informace o cenových politikách a postupech by se měly vykazovat podle jednotlivých druhů ratingu. Pro účely vykazování a s cílem jasně od sebe odlišit jednotlivé cenové politiky a postupy a jejich aktualizace by měla mít každá verze cenových politik s vlastními sazebníky poplatků, programy poplatků a postupy své identifikační číslo. Pro veškeré ostatní účely by součástí cenových politik měly být struktury poplatků či sazebníky poplatků a cenová kritéria, jež mohou být osobou (osobami), jež jedná (jednají) o poplatcích, které se budou za individuální rating účtovat, použity. Cenové politiky by dále měly zahrnovat údaje o programech četnosti či jiných programech poplatků, které může hodnocená osoba či upisovatel využít z hlediska různých poplatků účtovaných za rating nebo soubor ratingů. Ratingové agentury by měly zaznamenat veškeré případy, kdy cenové politiky, sazebníky poplatků a programy poplatků nebyly použity a veškeré případy odchylek od cenové politiky, která se u individuálního ratingu používá, a jasně uvést, kterého ratingu se týkají.
(5)
Registrované ratingové agentury, které jsou součástí skupiny, by měly moci své ratingové údaje vykazovat Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy buď odděleně, nebo pověřit jednu z agentur ve skupině, aby předkládala údaje jménem všech členů skupiny, na které se vztahuje požadavek na vykazování údajů.
(6)
Pro účely tohoto nařízení by měly pojmy strukturování emise dluhopisů a emise dluhopisů zahrnovat finanční nástroje či jiná aktiva vytvořená sekuritizační transakcí nebo systémem transakcí ve smyslu čl. 4 bodu 61 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2).
(7)
Aby měly registrované ratingové agentury možnost vyvinout podle technických specifikací poskytnutých Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy odpovídající systémy a postupy a aby byla zajištěna úplnost a správnost vykazovaných údajů o poplatcích, měly by registrované ratingové agentury výkazy jednotlivých poplatků poprvé předložit devět měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. V prvním výkazu by přitom měly být předloženy údaje o poplatcích za dobu od vstupu tohoto nařízení v platnost. Tato povinnost by se neměla vykládat tak, že registrované ratingové agentury zprošťuje povinnosti podávat v mezidobí pravidelné informace o poplatcích v souladu s čl. 11 odst. 3 nařízení (EU) č. 1060/2009.
(8)
Cenové politiky a postupy by se měly předkládat průběžně, tak aby se případné podstatné změny vykazovaly bez zbytečných odkladů po svém přijetí, a to nejpozději 30 dní po svém zavedení. Vykazované údaje by měly být sestaveny v normalizovaném formátu, aby Evropský orgán pro cenné papíry mohl záznamy automaticky přijímat a zpracovávat ve svých interních systémech. Vzhledem k tomu, že se s postupem času mohou objevit technické potíže či může dojít k technickému pokroku, bude možná Evropský orgán pro cenné papíry a trhy muset přistoupit k aktualizaci řady technických pokynů k vykazování v oblasti přenosu či formátu souborů, které mají registrované ratingové agentury předkládat, přičemž tyto pokyny oznámí prostřednictvím zvláštních sdělení nebo pokynů.
(9)
Pro případ, že ratingová agentura požadavky na vykazování, které na ni jsou kladeny, nedodrží, měla by být Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy svěřena pravomoc požádat o příslušné informace rozhodnutím vydaným na základě čl. 23b odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 či případně přijmout jiná opatření k prošetření dané věci.
(10)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (3).
(11)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy uspořádal k návrhu regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, provedl analýzu možných souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů, která byla zřízena v souladu s článkem 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Obecné zásady
1. Registrované ratingové agentury předkládají Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy tyto druhy výkazů:
a)
cenových politik a postupů v souladu s článkem 2;
b)
údajů o poplatcích za ratingové činnosti poskytnuté v rámci obchodního modelu „rating placený emitentem“ v souladu s čl. 3 odst. 1;
c)
údajů o poplatcích za ratingové činnosti poskytnuté v rámci obchodního modelu „rating placený upisovatelem nebo investorem“ v souladu s čl. 3 odst. 2.
2. Registrované ratingové agentury zajistí přesnost a úplnost informací a údajů předkládaných Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.
3. V rámci skupin ratingových agentur mohou členové každé takovéto skupiny pověřit jednoho jejího člena, aby výkazy vyžadované tímto nařízením předkládal jejich jménem. Každá z ratingových agentur, jejímž jménem se taková zpráva předkládá, bude v údajích předložených Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy identifikována.
Článek 2
Cenové politiky a postupy
1. Registrované ratingové agentury poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy své cenové politiky, strukturu poplatků nebo sazebníky poplatků a cenová kritéria týkající se hodnocených osob nebo finančních nástrojů, k nimž vydávají rating, a v příslušných případech cenové politiky týkající se doplňkových služeb.
2. Registrované ratingové agentury zajistí, aby v cenových politikách u každého druhu nabízeného ratingu byly obsaženy nebo aby je doplňovaly tyto položky:
a)
jména osob odpovědných za schválení a správu cenových politik, sazebníků poplatků a/nebo programů poplatků, a to včetně osob odpovědných za stanovování poplatků, jejich interní identifikační kód, funkci a interní oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
b)
případné interní pokyny k použití cenových kritérií v rámci cenových politik, sazebníků poplatků a/nebo programů poplatků týkající se stanovování jednotlivých poplatků;
c)
podrobný popis rozsahu poplatků či sazebníku poplatků a kritérií, jež se použijí u různých typů poplatků, a to včetně těch, jež stanoví sazebníky poplatků;
d)
podrobný popis případných programů poplatků, a to včetně programu vztahů, programu četnosti, věrnostního programu nebo jiného programu a včetně kritérií pro jejich použití a rozsahu poplatků, jichž lze při individuálních ratinzích nebo souborech ratingů využít z hlediska poplatků;
e)
případné cenové zásady a pravidla, jež se uplatní v případech, kdy existuje vztah či vazba mezi poplatky účtovanými za ratingové služby a doplňkové služby nebo za případné jiné služby, jež klientovi ve smyslu přílohy I oddílu E části II bodu 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1060/2009 (dále jen klient) poskytuje ratingová agentura a/nebo jakýkoli subjekt, jež je součástí skupiny ratingových agentur ve smyslu článků 1 a 2 směrnice Rady 83/349/EHS (4), jakož i jakýkoli subjekt s vazbou na danou ratingovou agenturu, nebo na jinou společnost náležející do dané skupiny ratingových agentur na základě vztahu ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice 83/349/EHS;
f)
místní působnost dané cenové politiky, sazebníku poplatků nebo programu poplatků, pokud jde o místo příslušnosti klientů a ratingové agentury nebo agentur, jež tuto cenovou politiku, sazebník či program používají;
g)
jména osob oprávněných stanovovat v rámci dotčené cenové politiky, sazebníku poplatků nebo programu poplatků poplatky a další zúčtovatelné částky, včetně jmen osob odpovědných za stanovování poplatků, jejich interní identifikační kód, funkce a interní oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny.
3. Registrované ratingové agentury zajistí, aby v cenových postupech byly obsaženy nebo aby je doplňovaly tyto položky:
a)
jména osob odpovědných za schválení a správu postupů, jimiž se provádějí cenové politiky, a to včetně osob odpovědných za stanovování poplatků, jejich interní identifikační kód, funkce a interní oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
b)
podrobný popis zavedených postupů a kontrol, jimiž je zajištěno a sledováno důsledné dodržování cenových politik;
c)
podrobný popis zavedených postupů v případě snižování poplatků nebo jiných odchylek od sazebníku poplatků či programů poplatků;
d)
jména osob přímo odpovědných za sledování uplatňování cenových politik u jednotlivých poplatků, včetně jejich interního identifikačního kódu, funkce a interního oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
e)
jména osob přímo odpovědných za zajištění souladu jednotlivých poplatků s cenovými politikami, včetně jejich interního identifikačního kódů, funkce a interního oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
f)
podrobný popis opatření, jež se přijmou v případě porušení cenových politik, sazebníků poplatků a programů poplatků a postupů;
g)
podrobný popis postupu, jímž se Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy vykazuje případné podstatné porušení cenových politik nebo postupů, v jehož důsledku může dojít k porušení přílohy I oddílu B bodu 3c nařízení (ES) č. 1060/2009.
Článek 3
Seznam poplatků účtovaných každému klientovi
1. Registrované ratingové agentury poskytující rating na základě modelu „rating placený emitentem“ poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy informace o poplatcích, jež účtují každému klientovi za individuální ratingy a veškeré doplňkové služby, a to jak jednotlivě za každou právnickou osobu, tak souhrnně za skupiny společností.
2. Registrované ratingové agentury poskytující rating na základě modelu „rating placený upisovatelem nebo investorem“ poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy za každého klienta údaje o celkových poplatcích účtovaných za tyto služby i za doplňkové služby.
3. Registrované ratingové agentury zaznamenají veškeré odchylky od cenových politik nebo cenových postupů či případy neuplatnění cenové politiky, sazebníku poplatků či programu poplatků nebo cenového postupu u ratingu, přičemž jasně uvedou hlavní důvody dotčené odchylky a individuální rating, jehož se odchylka týká, a to ve formátu stanoveném v tabulce 1 přílohy II. Tento záznam musí být Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy na vyžádání rychle zpřístupněn.
Článek 4
Druhy ratingu
Registrované ratingové agentury klasifikují vykazované ratingy na základě druhů uvedených v článku 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2 (5).
Článek 5
Poskytované údaje
1. Registrované ratingové agentury poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy položky uvedené v čl. 2 odst. 2 a 3 a údaje uvedené v tabulkách 1 až 4 přílohy I, jakož i cenové politiky, sazebníky poplatků a programy poplatků a postupy, a to v samostatných souborech.
2. Registrované ratingové agentury poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, pokud jde o údaje o poplatcích za každý vydaný individuální rating a o poplatcích účtovaných za ratingy a veškeré doplňkové služby za každého klienta v souladu s čl. 3 odst. 1, údaje uvedené v tabulkách 1 a 2 přílohy II.
3. Registrované ratingové agentury, jež poskytly rating na základě modelu „rating placený upisovatelem nebo investorem“, poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, pokud jde o každého klienta ratingových služeb, jež byly poskytnuty v souladu s čl. 3 odst. 2, údaje uvedené v tabulce 1 přílohy III.
4. Údaje uvedené v tabulkách 1 až 4 přílohy I, v tabulkách 1 a 2 přílohy II a v tabulce 1 přílohy III se Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předkládají v samostatných souborech.
Článek 6
První výkazy
1. Ve lhůtě 30 dní ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost poskytne každá registrovaná ratingová agentura Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy údaje vyplněné v tabulce 1 až 4 přílohy I a samostatné soubory k cenovým politikám, sazebníkům poplatků a programům poplatků a postupům, které u každého druhu ratingu, v jehož rámci je činná, používá, a to v souladu s čl. 5 odst. 1.
2. První výkaz poplatků podle čl. 5 odst. 2 a 3 bude Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předložen devět měsíců po dni vstupu tohoto nařízení v platnost a bude obsahovat údaje shromážděné ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost až do 30. června 2015.
3. Druhý výkaz poplatků podle čl. 5 odst. 2 a 3 bude Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předložen do 31. března 2016 a bude obsahovat údaje nashromážděné od 1. července 2015 do 31. prosince 2015.
Článek 7
Průběžné vykazování
1. Aniž jsou dotčeny požadavky na předložení prvních výkazů uvedené v článku 6, předkládají se informace poskytované v souladu s článkem 5 každoročně, a to do 31. března, přičemž musí obsahovat údaje a cenové politiky, sazebníky poplatků, programy poplatků a postupy za předchozí kalendářní rok.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, předkládají se informace o podstatných změnách cenových politik, sazebníků poplatků a programů poplatků a postupů Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy průběžně a bez zbytečného odkladu po svém přijetí, a to nejpozději 30 dní po svém zavedení.
3. Registrované ratingové agentury neprodleně oznámí Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré mimořádné okolnosti, které jim mohou v předložení výkazů v souladu s tímto nařízením dočasně zabránit nebo v jejichž důsledku se toto předložení může opozdit.
Článek 8
Postupy vykazování
1. Registrované ratingové agentury předkládají soubory údajů v souladu s technickými pokyny Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a za použití systému vykazování tohoto orgánu.
2. Registrované ratingové agentury uchovávají soubory údajů zaslané Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy a jím obdržené podle článku 5, jakož i záznamy o odchylkách uvedené v čl. 3 odst. 3 v elektronické podobě po dobu alespoň pěti let. Tyto soubory musí být na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zpřístupněny.
3. Pokud registrovaná ratingová agentura zjistí ve vykázaných údajích věcné chyby, informuje bez zbytečného odkladu Evropský orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné údaje podle technických pokynů vydaných tímto orgánem opraví.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. září 2014.
RÈGLEMENT DÉLÉGUÉ (UE) 2015/1 DE LA COMMISSION
du 30 septembre 2014
complétant le règlement (CE) no 1060/2009 du Parlement européen et du Conseil par des normes techniques de réglementation concernant les rapports périodiques sur les commissions facturées par les agences de notation de crédit aux fins de la surveillance continue exercée par l’Autorité européenne des marchés financiers
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1060/2009 du Parlement européen et du Conseil du 16 septembre 2009 sur les agences de notation de crédit (1), et notamment son article 21, paragraphe 4 bis, troisième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 11, paragraphe 3, et l’annexe I, section E, partie II, point 2, du règlement (CE) no 1060/2009 exigent que les agences de notation de crédit communiquent annuellement à l’AEMF la liste des commissions facturées à chaque client pour chacune des notations de crédit et tout service accessoire fourni, ainsi que sa politique tarifaire, dont la structure de ses commissions et ses critères de tarification pour la notation de crédit des différentes catégories d’actifs. Il est essentiel de prévoir les détails techniques concernant le contenu à communiquer ainsi que le format à utiliser par les agences de notation de crédit afin que celles-ci se conforment à leurs obligations et que l’AEMF puisse exercer ses pouvoirs de surveillance continue.
(2)
Pour réduire les risques de conflits d’intérêts et permettre une concurrence loyale sur le marché de la notation de crédit, l’AEMF devrait veiller à ce que les politiques et procédures tarifaires, ainsi que les commissions que les agences de notation de crédit facturent concrètement à leurs clients, soient non discriminatoires. Il importe que la facturation de commissions différentes pour un même type de service se justifie par des coûts de prestation du service différents d’un client à l’autre. En outre, les commissions facturées pour la prestation de services de notation à un émetteur donné ne devraient pas dépendre du résultat ou de l’issue du travail fourni.
(3)
Les informations sur les commissions à fournir par les agences de notation de crédit enregistrées devraient permettre à l’AEMF de déterminer quelles notations de crédit exigeraient un contrôle plus approfondi ainsi que d’éventuelles actions de surveillance complémentaires. Il convient de facturer des commissions similaires pour les notations de crédit et les services accessoires possédant des caractéristiques similaires, les différences dans les niveaux de commissions ne se justifiant que par des coûts eux-mêmes différents. Les informations recueillies devraient permettre à l’AEMF de déterminer, pour chaque agence de notation de crédit enregistrée, les services qui sont comparables et les commissions y afférentes et donc de détecter tout écart significatif entre les commissions facturées. L’AEMF peut ensuite procéder à des enquêtes pour vérifier que toutes ces commissions sont fixées conformément à des politiques et procédures tarifaires licites, et que les différences entre les niveaux de commissions basées sur des différences de coûts sont compatibles avec les principes de concurrence loyale, ne sont pas dues à des conflits d’intérêts et ne dépendent pas du résultat ou de l’issue du travail fourni.
(4)
Il importe que les politiques et procédures tarifaires soient communiquées pour chaque type de notation. Aux fins des rapports et afin de distinguer clairement chaque politique et procédure tarifaire et leurs mises à jour respectives, chaque version des politiques tarifaires, assortie de ses barèmes, programmes de commissions et procédures, devrait porter un numéro d’identification. Pour toute autre finalité, les politiques tarifaires devraient comprendre les structures ou barèmes de commissions ainsi que les critères de tarification applicables par la ou les personnes négociant les commissions à facturer pour chaque notation de crédit. Les politiques tarifaires devraient également contenir les programmes de fidélisation ou autre dont pourrait bénéficier l’entité notée ou le souscripteur sous forme de tarif différencié pour une notation donnée ou un ensemble de notations de crédit. Les agences de notation de crédit devraient mentionner tous les cas dans lesquels les politiques tarifaires, les barèmes, les programmes de commissions ou les procédures, n’ont pas été appliqués et tous les écarts par rapport à la politique tarifaire applicable à une notation de crédit individuelle, en identifiant clairement la notation de crédit concernée.
(5)
Les agences de notation de crédit enregistrées qui sont membres d’un groupe devraient pouvoir soit notifier séparément à l’AEMF leurs données relatives aux notations, soit mandater une agence du groupe afin qu’elle se charge de cette notification pour le compte de tous les membres du groupe soumis aux obligations de rapport.
(6)
Aux fins du présent règlement, la «structuration d’une émission de titres de créance» et l’«émission de titres de créance» devraient inclure les instruments financiers ou les autres actifs résultant d’une opération ou d’un dispositif de titrisation visé à l’article 4, paragraphe 61, du règlement (UE) no 575/2013 du Parlement européen et du Conseil (2).
(7)
Pour permettre aux agences de notation de crédit enregistrées de mettre au point des systèmes et des procédures conformes aux spécifications techniques fournies par l’AEMF et assurer une notification complète et correcte des données relatives aux commissions, il convient que ces agences notifient pour la première fois les données relatives aux commissions individuelles neuf mois après l’entrée en vigueur du présent règlement. Ce rapport initial devrait porter sur les données relatives aux commissions appliquées depuis l’entrée en vigueur du présent règlement. Il convient de ne pas interpréter cette obligation comme une dispense de l’obligation à laquelle sont tenues les agences de notation de crédit enregistrées, par l’article 11, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1060/2009, de soumettre des informations périodiques sur les commissions au cours de la période transitoire.
(8)
Les politiques et procédures tarifaires devraient faire l’objet d’une communication continue, de sorte que toute modification substantielle soit notifiée dans les meilleurs délais après son adoption et au plus tard 30 jours après sa mise en œuvre. Les informations à notifier devraient être compilées dans un format standard permettant leur réception et leur traitement automatiques par les systèmes internes de l’AEMF. L’AEMF pourrait être amenée, en raison de difficultés techniques ou de progrès de la technologie, à formuler des communications ou orientations spécifiques afin d’actualiser et de communiquer certaines instructions techniques concernant la transmission ou le format des fichiers à présenter par les agences de notation de crédit enregistrées.
(9)
Lorsqu’une agence de notation de crédit ne se conforme pas à ses obligations de rapport, l’AEMF est habilitée à demander des renseignements par voie d’une décision adoptée en vertu de l’article 23 ter, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1060/2009, ou à prendre d’autres mesures d’enquête.
(10)
Le présent règlement se fonde sur les projets de normes techniques de réglementation soumis par l’AEMF à la Commission conformément à l’article 10 du règlement (UE) no 1095/2010 du Parlement européen et du Conseil (3).
(11)
L’AEMF a procédé à des consultations publiques sur les projets de normes techniques de réglementation sur lesquels se fonde le présent règlement, analysé les coûts et avantages potentiels connexes et sollicité l’avis du groupe des parties intéressées au secteur financier institué par l’article 37 du règlement (UE) no 1095/2010,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Principes généraux
1. Les agences de notation de crédit enregistrées transmettent les types de rapports suivants à l’AEMF:
a)
rapports sur les politiques et les procédures tarifaires tel qu’indiqué à l’article 2;
b)
rapports sur les données relatives aux commissions pour les activités de notation de crédit suivant le modèle de l’émetteur-payeur, tel qu’indiqué à l’article 3, paragraphe 1;
c)
rapports sur les données relatives aux commissions pour les activités de notation de crédit suivant le modèle du souscripteur ou de l’investisseur-payeur, tel qu’indiqué à l’article 3, paragraphe 2.
2. Les agences de notation de crédit enregistrées s’assurent de l’exactitude et de l’exhaustivité des informations et des données notifiées à l’AEMF.
3. Dans le cas de groupes d’agences de notation de crédit, les membres de chaque groupe peuvent mandater l’un d’entre eux afin qu’il remette les rapports requis par le présent règlement pour leur compte. Chaque agence de notation de crédit pour le compte de laquelle est remis un tel rapport est identifiée dans les données transmises à l’AEMF.
Article 2
Politiques et procédures tarifaires
1. Les agences de notation de crédit enregistrées communiquent à l’AEMF leurs politiques tarifaires, leurs structures ou barèmes de commissions, ainsi que les critères de tarification appliqués aux entités notées ou aux instruments financiers à propos desquels ils émettent des notations de crédit et, le cas échéant, les politiques tarifaires relatives aux services accessoires.
2. Les agences de notation de crédit enregistrées veillent à ce que, pour chaque type de notation de crédit offert, les politiques tarifaires incluent ou soient accompagnées des éléments suivants:
a)
le nom des personnes chargées de l’approbation et de la gestion des politiques tarifaires, des barèmes et/ou programmes de commissions, y compris de celles qui sont responsables de l’établissement des commissions, ainsi que leur identifiant interne, leur fonction et le service interne dont elles relèvent;
b)
les lignes directrices internes pour l’application des critères de tarification dans les politiques tarifaires et les barèmes et/ou programmes relatifs à la fixation des commissions individuelles;
c)
une description détaillée de l’éventail des commissions ou des barèmes et des critères applicables aux différents types de commissions, y compris ceux prévus dans les barèmes;
d)
une description détaillée de tout programme tarifaire, y compris les programmes récompensant la fréquence d’utilisation, les programmes de fidélisation ou autres, et notamment des critères d’application et de l’éventail des commissions, dont les notations de crédit individuelles ou groupées peuvent bénéficier;
e)
le cas échéant, les principes et les règles de tarification à utiliser chaque fois qu’il existe une relation ou un lien entre les commissions facturées pour des services de notation de crédit et des services accessoires ou tout autre service fourni au client, au sens du point 2, deuxième alinéa, de la partie II de la section E de l’annexe I du règlement (CE) no 1060/2009 («client»), par l’agence de notation de crédit et/ou toute entité appartenant au groupe de l’agence de notation de crédit au sens des articles 1er et 2 de la directive 83/349/CEE du Conseil (4), ainsi que toute entité liée à l’agence de notation de crédit ou à une autre société du groupe de l’agence de notation de crédit par une relation au sens de l’article 12, paragraphe 1, de la directive 83/349/CEE;
f)
le champ d’application géographique de la politique tarifaire, du barème ou du programme de commissions du point de vue de la localisation des clients et des agences de notation de crédit appliquant ladite politique tarifaire ou ledit barème ou programme de commissions;
g)
le nom des personnes habilitées à fixer les commissions et autres frais au titre de la politique tarifaire, du barème ou du programme de commissions respectif, y compris de celles qui sont responsables de l’établissement des commissions, ainsi que leur identifiant interne, leur fonction et le service interne dont elles relèvent.
3. Les agences de notation de crédit enregistrées veillent à ce que les procédures tarifaires incluent ou soient accompagnées des éléments suivants:
a)
le nom des personnes chargées de l’approbation et de la gestion des procédures mettant en œuvre les politiques tarifaires, y compris de celles qui sont responsables de l’établissement des commissions, ainsi que leur identifiant interne, leur fonction et le service interne dont elles relèvent;
b)
une description détaillée des procédures et des contrôles en place pour garantir et vérifier le strict respect des politiques tarifaires;
c)
une description détaillée des procédures en place régissant la possibilité d’abaisser les commissions ou de s’écarter de quelque autre façon du barème ou du programme de commissions;
d)
le nom des personnes directement responsables du contrôle de l’application des politiques tarifaires aux commissions individuelles, y compris leur identifiant interne, leur fonction et le service interne dont elles relèvent;
e)
le nom des personnes directement responsables de la conformité des commissions individuelles avec les politiques tarifaires, y compris leur identifiant interne, leur fonction et le service interne dont elles relèvent;
f)
une description détaillée des mesures à prendre en cas de manquement aux politiques tarifaires, barèmes, programmes de commissions et procédures tarifaires;
g)
une description détaillée de la procédure de signalement à l’AEMF de tout manquement important aux politiques ou procédures tarifaires pouvant entraîner le non-respect des dispositions de l’annexe I, section B, point 3 quater, du règlement (CE) no 1060/2009.
Article 3
Liste des commissions facturées à chaque client
1. Les agences de notation de crédit enregistrées fournissant des notations de crédit selon un modèle émetteur-payeur informent l’AEMF des commissions facturées à chaque client pour chacune des notations de crédit et tout service accessoire, par entité juridique ainsi que par groupe de sociétés.
2. Les agences de notation de crédit enregistrées fournissant des notations de crédit selon un modèle souscripteur ou investisseur-payeur informent l’AEMF, pour chaque client, du total des commissions facturées pour ces services ainsi que pour les services accessoires.
3. Tout écart par rapport aux politiques ou procédures tarifaires, ou non-application d’une politique tarifaire, d’un barème, d’un programme de commissions ou d’une procédure tarifaire à une notation, est consigné par les agences de notation de crédit enregistrées, dans un dossier reprenant clairement les principales raisons de cet écart et la notation individuelle concernée sous la forme prévue au tableau 1 de l’annexe II. Ce dossier est mis sans délai à la disposition de l’AEMF sur demande.
Article 4
Types de notation de crédit
Les agences de notation de crédit enregistrées classent les notations à notifier selon les types définis à l’article 3 du règlement délégué (UE) 2015/2 de la Commission (5).
Article 5
Données à fournir
1. Les agences de notation de crédit enregistrées communiquent à l’AEMF les éléments énoncés à l’article 2, paragraphes 2 et 3, et les données figurant à l’annexe I, tableaux 1 à 4, ainsi que les politiques tarifaires, les barèmes, les programmes de commissions et les procédures tarifaires dans des fichiers séparés.
2. Les agences de notation de crédit enregistrées communiquent à l’AEMF les données figurant à l’annexe II, tableaux 1 et 2, concernant les commissions facturées pour chaque notation de crédit effectuée et les commissions facturées par client pour les notations de crédit et tout service accessoire, conformément à l’article 3, paragraphe 1.
3. Les agences de notation de crédit enregistrées qui ont fourni des notations de crédit selon un modèle souscripteur ou investisseur-payeur présentent à l’AEMF les données figurant à l’annexe III, tableau 1, pour chaque client des services de notation de crédit fournis, conformément à l’article 3, paragraphe 2.
4. Les données spécifiées à l’annexe I, tableaux 1 à 4, à l’annexe II, tableaux 1 et 2, et à l’annexe III, tableau 1, sont transmises à l’AEMF dans des fichiers distincts.
Article 6
Rapport initial
1. Chaque agence de notation de crédit enregistrée fournit les données à l’AEMF en remplissant les tableaux 1 à 4 de l’annexe I et des dossiers distincts pour les politiques tarifaires, les barèmes, les programmes de commissions et les procédures tarifaires qu’elle applique pour chaque type de notation de crédit entrant dans son champ d’activité, conformément à l’article 5, paragraphe 1, dans un délai de 30 jours après la date d’entrée en vigueur du présent règlement.
2. Le rapport initial sur les commissions visées à l’article 5, paragraphes 2 et 3, est soumis à l’AEMF neuf mois après la date d’entrée en vigueur du présent règlement et présente les données accumulées à partir de la date d’entrée en vigueur du présent règlement jusqu’au 30 juin 2015.
3. Le deuxième rapport sur les commissions visées à l’article 5, paragraphes 2 et 3, est transmis à l’AEMF au plus tard le 31 mars 2016 et contient les données accumulées du 1er juillet 2015 au 31 décembre 2015.
Article 7
Notification continue
1. Sans préjudice des obligations de rapport initial prévues à l’article 6, les informations présentées en vertu de l’article 5 doivent l’être sur une base annuelle avant le 31 mars et incluent les données, les politiques tarifaires, les barèmes, les programmes de commissions et les procédures tarifaires relatifs à l’année civile précédente.
2. Sans préjudice du paragraphe 1, tout changement substantiel apporté aux politiques tarifaires, aux barèmes, aux programmes de commissions et aux procédures tarifaires, est communiqué à l’AEMF de manière continue, dans les meilleurs délais après son adoption et au plus tard 30 jours après sa mise en œuvre.
3. Les agences de notation de crédit enregistrées informent immédiatement l’AEMF de toute circonstance exceptionnelle susceptible d’empêcher temporairement ou de retarder une notification exigée par le présent règlement.
Article 8
Procédures de notification
1. Les agences de notation de crédit enregistrées transmettent des fichiers de données conformes aux instructions techniques fournies par l’AEMF et utilisent le système de notification mis en place par celle-ci.
2. Les agences de notation de crédit enregistrées conservent les fichiers de données envoyés à l’AEMF et ceux reçus de celle-ci au titre de l’article 5, ainsi que les dossiers relatifs aux écarts visés à l’article 3, paragraphe 3, sous forme électronique, et ce pendant cinq ans au moins. Ces fichiers sont mis à la disposition de l’AEMF sur demande.
3. Lorsqu’une agence de notation de crédit enregistrée détecte des erreurs factuelles dans des données notifiées, elle en informe l’AEMF dans les meilleurs délais et corrige les données pertinentes conformément aux instructions techniques fournies par l’AEMF.
Article 9
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 30 septembre 2014.