NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1007/2011
ze dne 27. září 2011
o názvech textilních vláken a souvisejícím označování materiálového složení textilních výrobků a o zrušení směrnice Rady 73/44/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 96/73/ES a 2008/121/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 73/44/EHS ze dne 26. února 1973 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kvantitativní analýzy třísložkových směsí textilních vláken (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/73/ES ze dne 16. prosince 1996 o některých metodách kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/121/ES ze dne 14. ledna 2009 o názvech textilií (5), byly několikrát změněny. Vzhledem k dalším potřebným změnám by tyto akty měly být z důvodu jasnosti nahrazeny jediným právním nástrojem.
(2)
Právní předpisy Unie o názvech textilních vláken a souvisejícím označování materiálového složení textilních výrobků jsou z hlediska obsahu velmi technické, přičemž podrobná ustanovení je třeba pravidelně upravovat. Nařízení se jeví jako nejvhodnější právní nástroj pro zjednodušení právní úpravy, aby se zabránilo nutnosti provádět technické úpravy ve vnitrostátních právních předpisech, a snížilo se tak administrativní zatížení vnitrostátních orgánů, a aby se umožnilo rychlejší přijímání názvů nových textilních vláken, které se mají používat v celé Unii.
(3)
V zájmu odstranění možných překážek pro řádné fungování vnitřního trhu způsobených odlišnými předpisy členských států, pokud jde o názvy textilních vláken a související označování etiketou či jiné označování (společně dále jen „označování“) materiálového složení textilních výrobků, je nutné harmonizovat názvy textilních vláken a údaje na označeních a v průvodních dokladech textilních výrobků v různých stádiích jejich výroby, zpracování a distribuce.
(4)
Požadavky na označování stanovené v tomto nařízení by se neměly uplatňovat v případě, že textilní výrobky jsou předávány domáckým pracovníkům nebo nezávislým podnikům, které dodané výrobky dále za úplatu zpracovávají, aniž by došlo k převodu vlastnického práva k těmto výrobkům, nebo na textilní výrobky, které pocházejí od samostatně výdělečně činných krejčích. Tyto výjimky by se však měly omezit na obchodní transakce mezi těmito domáckými pracovníky nebo nezávislými podniky a subjekty zadávajícími jim práci a mezi samostatně výdělečně činnými krejčími a spotřebiteli.
(5)
Toto nařízení obsahuje harmonizovaná ustanovení ohledně některých aspektů označování textilií, a to zejména názvů textilních vláken. Je možné, aby existovaly jiné druhy označování, pokud se netýkají stejné oblasti působnosti jako toto nařízení a jsou slučitelné se Smlouvami.
(6)
Je vhodné stanovit pravidla umožňující výrobcům požadovat zařazení názvu nového textilního vlákna do příloh tohoto nařízení.
(7)
Měla by být také stanovena úprava pro určité výrobky, které nejsou vyrobeny výlučně z textilních materiálů, ale obsahují textilie, které tvoří podstatnou část výrobku, nebo na tyto textilie zvlášť upozorňuje hospodářský subjekt.
(8)
Je vhodné stanovit pravidla, pokud jde o označování některých textilních výrobků obsahujících netextilní části živočišného původu. Toto nařízení by mělo zejména stanovit požadavky na uvádění přítomnosti netextilních částí živočišného původu na označení textilních výrobků obsahujících takové části, aby spotřebitelé mohli činit informovaná rozhodnutí. Toto označení by nemělo být zavádějící.
(9)
Tolerance týkající se „cizích vláken“, která nemusí být na označení uvedena, by se měla vztahovat jak na čisté výrobky, tak na směsi.
(10)
Označování materiálového složení by mělo být povinné, aby bylo zajištěno, že jsou všem spotřebitelům v Unii k dispozici správné a jednotné informace. Toto nařízení by však hospodářským subjektům nemělo bránit v tom, aby kromě toho v zájmu zachování původní kvality textilního výrobku uváděly informace o přítomnosti malých množství vláken vyžadujících si zvláštní pozornost. V případech, kdy je technicky obtížné stanovit materiálové složení textilního výrobku v době jeho výroby, by mělo být možno uvést na označení pouze ta textilní vlákna, která byla v době výroby známa, za předpokladu, že jejich podíl v hotovém výrobku dosahuje určitého procenta.
(11)
Aby se zabránilo rozdílům v praxi členských států, je nezbytné stanovit přesné metody označování určitých textilních výrobků složených ze dvou nebo více složek a rovněž určit složky textilních výrobků, které při označování a při analýzách není třeba brát v úvahu.
(12)
Textilní výrobky, které podléhají pouze označování společnou etiketou, a výrobky prodávané v metráži nebo odstřizích by měly být dodávány na trh takovým způsobem, aby se spotřebitel mohl plně seznámit s informacemi uvedenými na společném obalu nebo na návinu.
(13)
Používání názvů textilních vláken nebo údajů o materiálovém složení, které se těší dobré pověsti mezi uživateli a spotřebiteli, by mělo podléhat určitým podmínkám. Pro poskytování informací uživatelům a spotřebitelům je dále vhodné, aby názvy textilních vláken souvisely s charakteristikami vlákna.
(14)
Dozor v členských státech nad trhem s výrobky, jež spadají do oblasti působnosti tohoto nařízení, se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (6), a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků (7).
(15)
Je nezbytné stanovit metody odběru vzorků a analýzy textilních výrobků s cílem předejít možným námitkám proti používaným metodám. Metody používané při úředních zkouškách v členských státech ke stanovení materiálového složení textilních výrobků složených z dvousložkových a třísložkových směsí vláken by měly být jednotné, pokud jde o předúpravu vzorků i o jejich kvantitativní analýzu. Za účelem zjednodušení tohoto nařízení a přizpůsobení jednotných metod v něm stanovených technickému pokroku je vhodné, aby se tyto metody staly harmonizovanými normami. Komise by za tímto účelem měla řídit přechod ze současného systému, založeného na metodách stanovených v tomto nařízení, na systém založený na harmonizovaných normách. Používáním jednotných metod analýzy textilních výrobků složených z dvousložkových a třísložkových směsí vláken se usnadní volný pohyb těchto výrobků, čímž se zlepší fungování vnitřního trhu.
(16)
Pokud jde o dvousložkové směsi textilních vláken, pro které neexistuje na úrovni Unie jednotná metoda analýzy, je třeba, aby laboratoř pověřená prováděním zkoušek mohla stanovit složení takových směsí a ve zprávě o analýze uvedla získaný výsledek, použitou metodu a její stupeň přesnosti.
(17)
Toto nařízení by mělo stanovit smluvní přirážky pro přepočet suché hmotnosti každého vlákna zjištěného při analýze pro stanovení obsahu vláken v textilních výrobcích a mělo by uvádět dvě různé smluvní přirážky pro přepočet složení česaných nebo mykaných vláken obsahujících vlnu nebo zvířecí chlupy. Jelikož není vždy možné stanovit, zda je výrobek zhotoven z česaných nebo mykaných vláken, a v důsledku toho mohou vznikat rozporné výsledky při uplatňování tolerancí při zkouškách shody textilních výrobků prováděných v Unii, měly by být laboratoře provádějící tyto zkoušky oprávněny uplatňovat ve sporných případech jedinou smluvní přirážku.
(18)
Měla by být stanovena pravidla týkající se výrobků nepodléhajících obecným požadavkům na označování stanoveným v tomto nařízení, zejména pokud jde o výrobky pro jednorázové použití nebo výrobků, u kterých je vyžadováno pouze označení společnou etiketou.
(19)
Klamavé obchodní praktiky spočívající v poskytování nesprávných informací, jež by vedly k rozhodnutí spotřebitele o obchodní transakci, které by jinak neučinil, jsou zakázány směrnicí Evropského parlamentu a Rady č. 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (8) a spadají do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 ze dne 27. října 2004 o spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování zákonů na ochranu zájmů spotřebitele (9).
(20)
Ochrana spotřebitele vyžaduje transparentní a důsledná obchodní pravidla, včetně označování původu zboží. Používají-li se taková označení, měla by umožnit, aby si spotřebitelé plně uvědomili původ výrobků, které kupují, a tak byli chráněni před podvodnými, nepřesnými nebo zavádějícími označeními původu.
(21)
Na evropské textilní odvětví má dopad padělání, které představuje problém, pokud jde o ochranu spotřebitele a poskytování informací. Členské státy by měly věnovat zvláštní pozornost provádění horizontálních právních předpisů a opatření Unie, které se zaměřují na padělané výrobky v odvětví textilních výrobků, např. nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo (10).
(22)
Je vhodné stanovit postup pro zařazení názvů nových textilních vláken do příloh tohoto nařízení. Toto nařízení by proto mělo stanovit požadavky na žádosti výrobců nebo jiných osob jednajících na jejich účet o zařazení názvů nových textilních vláken do uvedených příloh.
(23)
Je nezbytné, aby výrobci nebo jiné osoby jednající na jejich účet, které si přejí doplnit název nového textilního vlákna do příloh tohoto nařízení, při předkládání své žádosti zahrnuli do technické dokumentace dostupné vědecké údaje týkající se možných alergických reakcí či jiných nepříznivých účinků nových textilních vláken na lidské zdraví, včetně výsledků zkoušek provedených za tímto účelem v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
(24)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungovaní Evropské unie, pokud jde o přijetí technických kritérií a procesních pravidel pro povolení vyšších tolerancí, změny příloh II, IV, V, VI, VII, VIII a IX za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku a změny přílohy I za účelem zařazení nových názvů textilních vláken na seznam v něm obsažený. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány Evropskému parlamentu a Radě současně, včas a vhodným způsobem.
(25)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu jeho rozsahu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality, stanovenou v uvedeném článku, nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(26)
Aby se však odstranily případné překážky řádného fungování vnitřního trhu, které by mohly vzniknout v důsledku rozdílných ustanovení nebo postupů členských států, a aby se držel krok s rozvojem elektronického obchodu a budoucími výzvami na trhu s textilními výrobky, měla by být prozkoumána možnost harmonizace nebo standardizace ostatních aspektů označování textilních výrobků. Za tímto účelem se Komise vyzývá, aby Evropskému parlamentu a Radě předložila zprávu týkající se případných nových požadavků na označování, které by se měly zavést na úrovni Unie s cílem usnadnit volný pohyb textilních výrobků na vnitřním trhu a dosáhnout v rámci Unie vysoké úrovně ochrany spotřebitelů. Tato zpráva by měla zkoumat zejména názory spotřebitelů týkající se množství informací, které by mělo být uváděno na etiketách textilních výrobků, a zabývat se tím, jaké jiné prostředky mohou být využity k poskytování dalších informací spotřebitelům. Zpráva by měla vycházet z rozsáhlých konzultací s příslušnými zúčastněnými subjekty, včetně spotřebitelů, a měla by vzít v úvahu stávající související evropské a mezinárodní normy. Zpráva by se měla zejména zabývat oblastí působnosti a charakteristikou případných harmonizovaných pravidel o označování původu, s ohledem na výsledky vývoje v oblasti případných horizontálních pravidel o zemi původu; přínos případných požadavků na označování týkajících se ošetřování, velikosti, nebezpečných látek, hořlavosti a ekologických aspektů textilních výrobků pro spotřebitele; využití symbolů nebo kódů nejazykové povahy pro určení textilních vláken obsažených v textilním výrobku, které spotřebiteli umožní snadno porozumět složení a především použití přírodních či syntetických vláken; sociální označování a elektronické označování; a uvádění identifikačního čísla na etiketě, které umožní získat na požádání dodatečné informace o výrobku a výrobci, zejména prostřednictvím internetu. Ke zprávě by měly být případně připojeny legislativní návrhy.
(27)
Komise by měla vypracovat studii, v níž by vyhodnotila, zda existuje příčinná souvislost mezi alergickými reakcemi a chemickými látkami či směsmi používanými v textilních výrobcích. Na základě této studie by Komise případně měla předložit legislativní návrhy v souvislosti se stávajícími právními předpisy Unie.
(28)
Směrnice 73/44/EHS, 96/73/ES a 2008/121/ES by měly být zrušeny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pravidla týkající se používání názvů textilních vláken a souvisejícího označování etiketou nebo jiného označování (společně dále jen „označování“), pravidla týkající se označování netextilních částí živočišného původu etiketou nebo jiného označování a pravidla týkající se stanovení materiálového složení textilních výrobků pomocí kvantitativní analýzy dvousložkových a třísložkových směsí textilních vláken s cílem zlepšit fungování vnitřního trhu a poskytnout spotřebitelům přesné informace.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na textilní výrobky při jejich dodávání na trh Unie a na výrobky uvedené v odstavci 2.
2. Pro účely tohoto nařízení se za textilní výrobky považují rovněž tyto výrobky:
a)
výrobky, u nichž tvoří textilní vlákna nejméně 80 % celkové hmotnosti;
b)
potahy čalouněného nábytku, deštníků a slunečníků, u nichž tvoří textilní složky nejméně 80 % celkové hmotnosti;
c)
textilní složky:
i)
vrchní vrstvy vícevrstvých podlahových krytin,
ii)
potahů matrací a
iii)
potahů výrobků pro kempování
za předpokladu, že tvoří nejméně 80 % hmotnosti těchto výrobků;
d)
textilie, které jsou obsaženy v jiných výrobcích a tvoří jejich neoddělitelnou součást, pokud je uvedeno jejich složení.
3. Toto nařízení se nevztahuje na textilní výrobky, které jsou předávány domáckým pracovníkům nebo nezávislým podnikům, kteří dodané materiály dále zpracovávají, bez převodu vlastnického práva k těmto výrobkům.
4. Toto nařízení se nevztahuje na textilní výrobky zhotovené na zakázku samostatně výdělečně činnými krejčími.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„textilním výrobkem“ surový, rozpracovaný, hotový, konfekčně rozpracovaný, vyrobený, polokonfekční nebo konfekční výrobek, který je složen výhradně z textilních vláken, bez ohledu na použitý postup směsování nebo spojování;
b)
„textilním vláknem“:
i)
útvar charakterizovaný svou ohebností, jemností a vysokým poměrem délky k maximálnímu příčnému rozměru, což jej činí vhodným pro textilní použití, nebo
ii)
ohebný pásek nebo dutinka, jehož zjevná šířka je maximálně 5 mm, včetně pásků řezaných z širších pásů nebo fólií, vyrobený ze surovin používaných pro výrobu vláken uvedených v tabulce 2 přílohy I a vhodný pro textilní použití;
c)
„zjevnou šířkou“ šířka pásku nebo šířka dutinky ve složeném, zploštělém, slisovaném nebo zkrouceném stavu, nebo průměrná šířka v případě, že šířka není jednotná;
d)
„textilní složkou“ část textilního výrobku s identifikovatelným obsahem vlákna;
e)
„cizími vlákny“ jiná vlákna než vlákna uvedená na označení;
f)
„podšívkou“ oddělená součást oděvů a jiných výrobků, která sestává z jedné nebo více vrstev textilního materiálu uchyceného podél jednoho nebo více okrajů;
g)
„označováním etiketou“ umístění požadované informace na textilní výrobek připojením etikety;
h)
„jiným označováním“ umístění požadované informace přímo na textilní výrobek přišitím, výšivkou, potiskem, vytlačením nebo použitím jakékoli jiné technologie;
i)
„označováním společnou etiketou“ použití jediné etikety pro více textilních výrobků nebo složek;
j)
„výrobkem pro jednorázové použití“ textilní výrobek, který lze použít pouze jednou nebo po omezenou dobu a jenž běžně není určen pro následné použití ke stejnému nebo podobnému účelu;
k)
„smluvní přirážkou“ přírůstek hmotnosti textilie způsobený pohlcením obvyklé vzdušné vlhkosti; uplatňuje se při výpočtu procentního podílu vlákenných složek tak, že se stanovená suchá hmotnost čistých vláken upraví smluvními koeficienty.
2. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice pojmů „dodání na trh“, „uvedení na trh“, „výrobce“, „dovozce“, „distributor“, „hospodářské subjekty“, „harmonizovaná norma“, „dozor nad trhem“ a „orgány dozoru nad trhem“ obsažené v článku 2 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 4
Obecný požadavek na dodávání textilních výrobků na trh
Textilní výrobky mohou být dodávány na trh pouze za předpokladu, že jsou označeny nebo jsou k nim připojeny obchodní dokumenty v souladu s tímto nařízením.
KAPITOLA 2
NÁZVY TEXTILNÍCH VLÁKEN A SOUVISEJÍCÍ POŽADAVKY NA OZNAČOVÁNÍ
Článek 5
Názvy textilních vláken
1. Pro údaje o materiálovém složení se na označeních textilních výrobků používají pouze názvy textilních vláken uvedené v příloze I.
2. Používání názvů uvedených v příloze I je omezeno na textilní vlákna, jejichž povaha odpovídá popisu obsaženému v uvedené příloze.
Názvy uvedené v příloze I se nesmějí používat pro jiná vlákna ani samostatně, ani jako základ slova, ani jako přídavné jméno.
Výraz „hedvábí“ nesmí být používán pro označování tvaru nebo zvláštního provedení nekonečných textilních vláken.
Článek 6
Žádosti o názvy nových textilních vláken
Každý výrobce nebo jakákoli osoba jednající na účet výrobce může požádat Komisi o doplnění názvu nového textilního vlákna na seznam uvedený v příloze I.
Žádost musí obsahovat technickou dokumentaci vypracovanou v souladu s přílohou II.
Článek 7
Čisté textilní výrobky
1. Jako „100 %“, „čisté“ nebo „pouze z“ mohou být označeny pouze textilní výrobky složené výhradně ze stejných vláken.
Tyto nebo podobné výrazy nesmějí být použity pro jiné textilní výrobky.
2. Aniž je dotčen čl. 8 odst. 3, lze textilní výrobek obsahující nejvýše 2 % hmotnostní cizích vláken rovněž považovat za složený výhradně ze stejných vláken za předpokladu, že toto množství je opodstatněné jako technicky nezbytné z hlediska řádného výrobního postupu a nepřidává se v rámci obvyklé praxe.
Textilní výrobek, který prošel procesem mykání, obsahující nejvýše 5 % hmotnostních cizích vláken lze rovněž považovat za složený výhradně ze stejných vláken za předpokladu, že toto množství je opodstatněné jako technicky nezbytné z hlediska řádného výrobního postupu a nepřidává se v rámci obvyklé praxe.
Článek 8
Výrobky ze střižní vlny
1. Textilní výrobek může být označen jedním z názvů stanovených v příloze III za předpokladu, že je složen výhradně z vlněných vláken, která nebyla dříve součástí hotového výrobku, nebyla vystavena žádnému jinému spřádacímu nebo zplsťovacímu procesu než tomu, který je vyžadován při výrobě daného výrobku, a nebyla poškozena zpracováním nebo používáním.
2. Odchylně od odstavce 1 se mohou názvy uvedené v příloze III použít k popisu vlny obsažené ve směsi textilních vláken, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
veškerá vlna obsažená v dané směsi vyhovuje požadavkům uvedeným v odstavci1;
b)
obsah této vlny tvoří nejméně 25 % celkové hmotnosti směsi;
c)
v případě mykané směsi se vlna mísí pouze s jedním dalším vláknem.
Uvádí se úplné procentní složení této směsi.
3. Cizí vlákna ve výrobcích uvedených v odstavcích 1 a 2, včetně vlněných výrobků, které prošly procesem mykání, nesmějí překročit 0,3 % hmotnosti, musí být opodstatněná jako technicky nezbytná z hlediska řádného výrobního postupu a nesmějí se přidávat v rámci obvyklé praxe.
Článek 9
Textilní výrobky z více vláken
1. Textilní výrobek se označí názvem a procentním hmotnostním podílem všech druhů vláken, které jsou obsaženy ve výrobku, v sestupném pořadí.
2. Odchylně od odstavce 1, a aniž je dotčen čl. 7 odst. 2, lze druh vlákna, který tvoří jednotlivě až 5 % celkové hmotnosti textilního výrobku, nebo druhy vláken, které tvoří dohromady až 15 % celkové hmotnosti textilního výrobku, pokud je nelze v době výroby snadno určit, označit výrazem „jiná vlákna“, kterému přímo předchází nebo za kterým ihned následuje jejich celkový procentní hmotnostní podíl.
3. Výrobky, které mají čistě bavlněnou osnovu a čistě lněný útek, kde procentní podíl lnu je nejméně 40 % celkové hmotnosti nešlichtované tkaniny, mohou být označeny názvem „směs bavlna - len“, který musí být doplněn specifikací složení „čistě bavlněná osnova - čistě lněný útek“.
4. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 1, je u textilních výrobků, jejichž složení je v době výroby obtížné určit, možné použít na označení výrazy „směs vláken“ nebo „nespecifikované složení textilie“.
5. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku mohou být vlákna dosud nezařazená do přílohy I označována výrazem „jiná vlákna“, kterému přímo předchází nebo za kterým ihned následuje celkový procentní hmotnostní podíl.
Článek 10
Vlákna pro dekorativní účely a vlákna s antistatickým účinkem
1. K viditelným, izolovatelným vláknům, která jsou určena pouze pro dekorativní účely a netvoří více než 7 % hmotnosti hotového výrobku, není v údajích o materiálovém složení podle článků 7 a 9 nutno přihlížet.
2. Ke kovovým a jiným vláknům, která se přidávají do výrobku pro docílení antistatického účinku a netvoří více než 2 % hmotnosti hotového výrobku, není v údajích o materiálovém složení podle článků 7 a 9 nutno přihlížet.
3. U výrobků uvedených v čl. 9 odst. 4 se procentní podíly stanovené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku vypočítávají samostatně na základě hmotnosti osnovy a hmotnosti útku.
Článek 11
Textilní výrobky složené z více částí
1. Každý textilní výrobek složený ze dvou nebo více textilních částí, z nichž každá obsahuje rozdílné druhy textilních vláken, musí nést označení, na němž je uveden obsah textilních vláken v každé části.
2. Označení uvedené v odstavci 1 není pro textilní části povinné, jsou-li splněny tyto dvě podmínky:
a)
tyto části netvoří hlavní podšívku a
b)
tyto části představují méně než 30 % celkové hmotnosti textilního výrobku.
3. Pokud dva nebo více textilních výrobků mají stejný obsah vláken a tvoří běžně jednu jednotku, mohou nést pouze jedno označení.
Článek 12
Textilní výrobky obsahující netextilní části živočišného původu
1. Přítomnost netextilních částí živočišného původu v textilních výrobcích se uvádí souslovím „obsahuje netextilní části živočišného původu“ na označení etiketou nebo na jiném označení těchto výrobků obsahujících tyto části vždy, když jsou dodávány na trh.
2. Označení nesmí být zavádějící a musí mít takovou podobu, která je spotřebiteli snadno srozumitelná.
Článek 13
Označování textilních výrobků uvedených v příloze IV
Materiálové složení textilních výrobků zmíněných v příloze IV musí být uvedeno v souladu s ustanoveními o označování obsaženými v uvedené příloze.
Článek 14
Označení
1. Textilní výrobky musí být označeny za účelem uvedení údajů o jejich materiálovém složení vždy, když jsou dodávány na trh.
Označení textilních výrobků musí být provedeno trvanlivým způsobem a musí být snadno čitelné, viditelné a přístupné; je-li použita etiketa, musí být bezpečně připevněná.
2. Aniž je dotčen článek 1, mohou být označení nahrazena či doplněna průvodními obchodními doklady, pokud jsou tyto výrobky dodávány hospodářským subjektům v rámci dodavatelského řetězce nebo jsou dodávány ke splnění zakázky jakéhokoli veřejného zadavatele ve smyslu článku 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (11).
3. Názvy textilních vláken a údaje o materiálovém složení zmíněné v článcích 5, 7, 8 a 9 musí být v průvodních obchodních dokladech podle odstavce 2 tohoto článku jasně uvedeny.
Zkratky nesmějí být použity s výjimkou mechanizovaného operačního kódu, nebo pokud jsou tyto zkratky definovány v mezinárodních normách, za předpokladu, že jsou v témže obchodním dokladu vysvětleny.
Článek 15
Povinnost zajistit označení
1. Při uvádění textilního výrobku na trh zajistí výrobce označení a správnost informací na nich uvedených. Pokud není výrobce usazen v Unii, zajistí označení a správnost informací na nich uvedených dovozce.
2. Pro účely tohoto nařízení je distributor považován za výrobce, jestliže uvádí na trh výrobek pod svou vlastní firmou či obchodní značkou, sám připevňuje etiketu anebo mění obsah etikety.
3. Při dodávání textilního výrobku na trh distributor zajistí, aby byly textilní výrobky náležitě označeny v souladu s tímto nařízením.
4. Hospodářské subjekty uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 zajistí, aby informace poskytované při dodávání textilních výrobků na trh nemohly být zaměněny s názvy textilních vláken a údaji o materiálovém složení stanovenými tímto nařízením.
Článek 16
Používání názvů textilních vláken a údajů o materiálovém složení
1. Při dodávání textilního výrobku na trh se údaje o materiálovém složení textilií zmíněné v článcích 5, 7, 8 a 9 uvádějí čitelně, viditelně, zřetelně a písmem, které má jednotnou velikost, styl a typ písma, v katalozích a prospektech i na obalech a na označení. Tyto informace musí být pro zákazníka jasně viditelné před samotným nákupem, a to i pokud se jedná o nákup elektronickými prostředky.
2. Obchodní značky nebo firmy mohou být uvedeny bezprostředně před údaji o materiálovém složení textilií zmíněnými v článcích 5, 7, 8 a 9 nebo za nimi.
Pokud však obchodní značka nebo firma obsahuje samostatně, jako základ slova nebo jako přídavné jméno jeden z názvů textilních vláken uvedených v příloze I nebo název, který by s nimi mohl být zaměněn, musí být tato obchodní značka nebo firma uvedena bezprostředně před údaji o materiálovém složení textilií zmíněnými v článcích 5, 7, 8 a 9 nebo za nimi.
Ostatní informace musí být vždy uváděny odděleně.
3. Označení musí být poskytnuta v úředním jazyce či jazycích členského státu, na jehož území jsou textilní výrobky dodávány spotřebitelům, nerozhodne-li dotyčný členský stát jinak.
U cívek, návinů, přadének, klubek nebo jiných malých jednotek šicích, látacích a vyšívacích nití se první pododstavec použije na společné etikety podle čl. 17 odst. 3. Pokud jsou tyto výrobky prodávány jednotlivě, mohou být označeny ve kterémkoli z úředních jazyků orgánů Unie pod podmínkou, že jsou rovněž označeny společnou etiketou.
Článek 17
Odchylky
1. Od pravidel stanovených v článcích 11, 14, 15 a 16 jsou povoleny odchylky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.
2. Uvedení názvů textilních vláken nebo údajů o materiálovém složení na označeních textilních výrobků uvedených v příloze V se nevyžaduje.
Pokud však obchodní značka nebo firma podniku obsahuje samostatně, jako základ slova nebo jako přídavné jméno jeden z názvů uvedených v příloze I nebo název, který by s nimi mohl být zaměněn, použijí se články 11, 14, 15 a 16.
3. Pokud jsou textilní výrobky uvedené v příloze VI stejného typu a materiálového složení, mohou být dodávány na trh se společnou etiketou.
4. Údaje o materiálovém složení textilních výrobků prodávaných v metráži mohou být uvedeny na kusu nebo na návinu, který je dodáván na trh.
5. Textilní výrobky uvedené v odstavcích 3 a 4 musí být dodávány na trh tak, aby se o materiálovém složení těchto výrobků mohl informovat každý kupující v rámci dodavatelského řetězce, včetně spotřebitele.
KAPITOLA 3
DOZOR NAD TRHEM
Článek 18
Kontroly v rámci dozoru nad trhem
Orgány pro dozor nad trhem provádějí kontroly shody materiálového složení textilních výrobků s poskytnutými údaji o materiálovém složení těchto výrobků v souladu s tímto nařízením.
Článek 19
Stanovení materiálového složení
1. Pro účely stanovení materiálového složení textilních výrobků jsou kontroly uvedené v článku 18 prováděny v souladu s metodami stanovenými v příloze VIII nebo s harmonizovanými normami, které do ní budou začleněny.
2. Při stanovování materiálového složení podle článků 7, 8 a 9 se nepřihlíží k položkám uvedeným v příloze VII.
3. Materiálové složení podle článků 7, 8 a 9 se stanoví na základě příslušné smluvní přirážky uvedené v příloze IX použité na suchou hmotnost každého vlákna poté, co byly odstraněny položky uvedené v příloze VII.
4. Laboratoře pověřené prováděním zkoušek směsi textilních vláken, pro které neexistuje na úrovni Unie jednotná metoda analýzy, stanoví jejich materiálové složení a ve zprávě o analýze uvedou získaný výsledek, použitou metodu a její stupeň přesnosti.
Článek 20
Tolerance
1. Pro účely stanovení materiálového složení textilních výrobků se použijí tolerance stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aniž je dotčen čl. 8 odst. 3, nemusí být přítomnost cizích vláken v materiálovém složení, které má být poskytnuto v souladu s článkem 9, uvedena, pokud jejich procentní podíl nedosahuje těchto hodnot:
a)
2 % celkové hmotnosti textilního výrobku za předpokladu, že toto množství je opodstatněné jako technicky nezbytné z hlediska řádného výrobního postupu a nepřidává se v rámci obvyklé praxe; nebo
b)
5 % celkové hmotnosti textilních výrobků, které prošly procesem mykání, za předpokladu, že toto množství je opodstatněné jako technicky nezbytné z hlediska řádného výrobního postupu a nepřidává se v rámci obvyklé praxe.
3. Připouští se výrobní tolerance 3 % mezi uvedeným materiálovým složením, které musí být poskytnuto v souladu s článkem 9, a procentním podílem zjištěným analýzou provedenou v souladu s článkem 19 ve vztahu k celkové hmotnosti vláken uvedených na označení. Tato tolerance se vztahuje také na:
a)
vlákna, která lze označit výrazem „jiná vlákna“ v souladu s článkem 9;
b)
procentní podíl vlny uvedený v čl. 8 odst. 2 písm. b).
Tolerance se pro účely analýzy vypočítávají odděleně. Celkovou hmotností branou v úvahu při výpočtu tolerance podle tohoto odstavce je hmotnost vláken v hotovém výrobku po odečtení hmotnosti případných cizích vláken zjištěných při uplatnění tolerance podle odstavce 2 tohoto článku.
4. Kumulování tolerancí uvedených v odstavcích 2 a 3 se připouští pouze v případě, kdy se zjistí, že případná cizí vlákna zjištěná při analýze s uplatněním tolerance podle odstavce 2 mají stejnou chemickou podstatu jako jedno nebo více vláken uvedených na označení.
5. U zvláštních textilních výrobků, u kterých výrobní technologie vyžaduje tolerance vyšší než ty, které jsou uvedeny v odstavcích 2 a 3, může Komise povolit vyšší tolerance.
Před uvedením textilního výrobku na trh předloží výrobce Komisi žádost o povolení, v níž podá náležité odůvodnění a důkazy pro výjimečné okolnosti výroby. Povolení může být uděleno pouze ve výjimečných případech a pod podmínkou, že výrobce podá náležité odůvodnění.
Ve vhodných případech Komise přijme technická kritéria a procesní pravidla pro uplatňování tohoto odstavce, a to prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 22.
KAPITOLA 4
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 21
Akty v přenesené pravomoci
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 22, pokud jde o technická kritéria a procesní pravidla pro uplatňování čl. 20 odst. 5, změny příloh II, IV, V, VI, VII, VIII a IX za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku a změny přílohy I za účelem zahrnutí názvů nových textilních vláken na seznam stanovený v uvedené příloze podle článku 6.
2. Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s tímto nařízením.
Článek 22
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 20 odst. 5 a článku 21 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 7. listopadu 2011 Komise vyhotoví zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 20 odst. 5 a článku 21 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 20 odst. 5 a článku 21 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 23
Podávání zpráv
Do 8. listopadu 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení s důrazem na žádosti o názvy nových textilních vláken a jejich přijetí a případně předloží legislativní návrh.
Článek 24
Přezkum
1. Komise do 30. září 2013 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu ohledně možnosti zavést na úrovni Unie případné nové požadavky na označování textilních výrobků s cílem poskytnout spotřebitelům přesné, relevantní, srozumitelné a srovnatelné informace o vlastnostech textilních výrobků.
2. Tato zpráva bude založena na konzultacích s příslušnými zúčastněnými subjekty a zohlední stávající související evropské a mezinárodní normy.
3. Zpráva, ke které budou případně připojeny legislativní návrhy, zhodnotí mimo jiné tyto záležitosti:
a)
systém označování původu textilních výrobků zaměřený na to, aby byly spotřebitelům poskytovány přesné informace o zemi původu a další informace, které by zaručily neomezenou možnost vysledovatelnosti textilních výrobků, s přihlédnutím k vývoji v oblasti případných horizontálních pravidel týkajících se země původu;
b)
harmonizovaný systém označování způsobu ošetřování textilních výrobků;
c)
jednotný systém označování velikostí příslušných textilních výrobků v rámci Unie;
d)
uvádění alergenních látek;
e)
elektronické označování a jiné nové technologie a používání symbolů nebo kódů k určování vláken, které by byly jazykově nezávislé.
Článek 25
Studie o nebezpečných látkách
Komise do 30. září 2013 předloží studii, která vyhodnotí, zda existuje příčinná souvislost mezi alergickými reakcemi a chemickými látkami či směsmi používanými v textilních výrobcích. Komise na základě této studie případně předloží v kontextu stávajících právních předpisů Unie legislativní návrhy.
Článek 26
Přechodné ustanovení
Textilní výrobky, které splňují směrnici 2008/121/ES a byly uvedeny na trh před 8. květnem 2012, mohou být na trh dodávány až do 9. listopadu 2014.
Článek 27
Zrušení
Směrnice 73/44/EHS, 96/73/ES a 2008/121/ES se zrušují s účinkem ode dne 8. května 2012.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávacími tabulkami obsaženými v příloze X.
Článek 28
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 8. května 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 27. září 2011.
РЕГЛАМЕНТ (ЕC) № 1007/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 27 септември 2011 година
относно наименованията на текстилните влакна и свързаното с тях етикетиране и маркиране на текстилните продукти по отношение на техния влакнест състав и за отмяна на Директива 73/44/ЕИО на Съвета и на директиви 96/73/ЕО и 2008/121/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 73/44/ЕИО на Съвета от 26 февруари 1973 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно количествения анализ на трикомпонентни меланжи от текстилни влакна (3), Директива 96/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г. относно някои методи за количествен анализ на двукомпонентни смеси от текстилни влакна (4) и Директива 2008/121/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 януари 2009 г. относно наименованията на текстилните продукти (5) са изменяни неколкократно. Тъй като предстои да бъдат направени допълнителни изменения, посочените актове следва да бъдат заменени с един-единствен правен инструмент от съображения за яснота.
(2)
Правните актове на Съюза относно наименованията на текстилните влакна и свързаното с тях етикетиране и маркиране на текстилните продукти по отношение на влакнестия им състав са от много техническо естество и с подробни разпоредби, които се налага да бъдат редовно адаптирани. С цел да се избегне необходимостта държавите-членки да транспонират техническите изменения в националното законодателство и за да се намали административната тежест за националните органи, както и за да стане възможно по-бързото приемане на наименованията на нови влакна, които да се използват едновременно в целия Съюз, регламентът изглежда най-подходящият правен инструмент за осъществяване на законодателното опростяване.
(3)
С цел да се премахнат евентуалните пречки за правилното функциониране на вътрешния пазар, предизвикани от различаващи се разпоредби в държавите-членки по отношение на наименованията на текстилните влакна и свързаните с тях етикетиране и маркиране на влакнестия състав на текстилните продукти, е необходимо да се хармонизират наименованията на текстилните влакна и обозначенията върху етикетите, маркировките и документите, които придружават текстилните продукти на различните етапи от тяхното производство, преработка и дистрибуция.
(4)
Изискванията за етикетиране и маркиране, установени в настоящия регламент, не следва да се прилагат в случаи, когато текстилни продукти се изработват по договор от лица, работещи надомно, или от самостоятелни предприятия, които работят с материали, доставени им без да се прехвърля срещу заплащане собствеността върху тях, или когато текстилни продукти по поръчка се изработват от самонаети шивачи. При все това тези изключения следва да бъдат ограничени до сделки между лица, работещи надомно, или самостоятелни предприятия и лицата, които им възлагат работа, и между самонаети шивачи и потребители.
(5)
Настоящият регламент установява хармонизирани разпоредби във връзка с някои аспекти на етикетирането и маркирането на текстилни продукти, по-специално наименованията на текстилните влакна. Може да съществува и друго етикетиране и маркиране, при условие че то няма същия обхват, като обхвата на настоящия регламент и е съвместимо с Договорите.
(6)
Целесъобразно е да се установят правила, позволяващи на производителите да искат включването на наименования на нови текстилни влакна в приложенията към настоящия регламент.
(7)
Следва също да бъде предвидена разпоредба по отношение на някои продукти, които не са изработени единствено от текстилни материали, но имат текстилна съставка, която съставлява съществена част от продукта или към която икономически оператор е насочил по-специално вниманието.
(8)
Целесъобразно е да се определят правила по отношение на етикетирането или маркирането на някои продукти, които съдържат нетекстилни части от животински произход. Настоящият регламент следва по-конкретно да определи изискванията за обозначаване наличието на нетекстилни части от животински произход при етикетирането или маркирането на текстилни продукти, съдържащи такива части, с цел да се даде възможност на потребителите да направят информиран избор. Етикетирането или маркирането следва да не бъде подвеждащо.
(9)
Допустимото отклонение по отношение на „влакнести примеси“, които не се посочват върху етикетите и маркировките, следва да се прилага както за чистите продукти, така и за смесите.
(10)
Етикетирането или маркирането за влакнестия състав следва да бъде задължително, за да се гарантира, че всички потребители в Съюза имат достъп до точна и еднаква информация. Въпреки това настоящият регламент не следва да възпрепятства икономическите оператори да посочват допълнително наличието на малки количества влакна, които изискват особено внимание, за да се запази първоначалното качество на текстилния продукт. Когато е технически трудно да се определи влакнестият състав на даден текстилен продукт по време на производството, следва да бъде възможно да се посочат върху етикета или маркировката само тези влакна, които са известни по време на производството, при условие че те съставляват определен процент от крайния продукт.
(11)
С цел да се избегнат различията при прилагането в държавите-членки, е необходимо да се определят конкретните методи за етикетиране и маркиране на някои текстилни продукти, състоящи се от два или повече компонента, както и да се определят тези компоненти на текстилните продукти, които не се налага да бъдат вземани предвид за целите на етикетирането, маркирането и анализа.
(12)
Текстилните продукти, които са предмет само на изискванията за общо етикетиране, както и продаваните на метър или на парче продукти, следва да бъдат предоставяни на пазара по такъв начин, че потребителят да може напълно да се запознае с информацията, нанесена върху външната опаковка или върху топа.
(13)
Използването на наименования на текстилни влакна или описания на влакнест състав, които се ползват с особен престиж сред ползвателите и потребителите, следва да подлежи на определени условия. Освен това, за да се предостави информация на ползвателите и потребителите, е целесъобразно наименованията на текстилните влакна да са свързани с характеристиките им.
(14)
Надзорът на пазара в държавите-членки на продуктите, обхванати от настоящия регламент, е предмет на Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (6) и на Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 г. относно общата безопасност на продуктите (7).
(15)
Необходимо e установяването на методи за вземане на проби и анализ на текстилните продукти, с цел да се изключи всякаква възможност за възражения срещу използваните методи. Използваните методи за официални изпитвания, извършвани в държавите-членки за определяне на влакнестия състав на текстилните продукти, произведени от двукомпонентни и трикомпонентни смеси от влакна, следва да бъдат еднакви както по отношение на предварителната обработка на пробата, така и по отношение на нейния количествен анализ. С оглед на опростяването на настоящия регламент и на адаптирането към техническия напредък на предвидени в него единните методи, е целесъобразно тези методи да се превърнат в хармонизирани стандарти. За тази цел Комисията следва да управлява прехода от настоящата система, която е основана на методи, установени в настоящия регламент, към хармонизирана, основана на стандарти система. Използването на единни методи за анализ на текстилни продукти, съставени от двукомпонентни и трикомпонентни смеси от текстилни влакна, ще улесни свободното движение на тези продукти, като подобри по този начин функционирането на вътрешния пазар.
(16)
Лабораторията, отговорна за извършването на изпитвания върху двукомпонентни смеси от влакна, за които няма единен метод за анализ на равнището на Съюза, следва да има право да определя състава на такива смеси като в протокола от анализа посочва получения резултат, използвания метод и неговата степен на точност.
(17)
В настоящия регламент следва да се установят приетите отклонения, които да се прилагат за безводната маса на всяко влакно по време на определянето посредством анализ на влакнестия състав на текстилните продукти, и следва да бъдат указани две различни приети отклонения за изчисление на състава на кардирани или камгарни влакна, съдържащи вълна и/или животински косми. Тъй като не винаги е възможно да се установи дали продуктът е кардиран или камгарен, в резултат на което могат да се получат противоречиви резултати при прилагането на допустимите отклонения по време на проверките за съответствие на текстилните продукти, извършвани в Съюза, в случай на съмнение на извършващите тези проверки лаборатории следва да бъде разрешено да прилагат само едно прието отклонение.
(18)
Следва да се установят правила по отношение на продуктите, които не подлежат на общите изисквания за етикетиране и маркиране, установени в настоящия регламент, и по-специално по отношение на продуктите за еднократна употреба или тези, за които се изисква само общо етикетиране.
(19)
Заблуждаващите търговски практики, включително предоставянето на невярна информация, която може да накара потребителите да вземат решение за сделка, което в противен случай не биха взели, са забранени от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар (8) и са обхванати от Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 2004 година за сътрудничество между националните органи, отговорни за прилагане на законодателството за защита на потребителите (9).
(20)
Защитата на потребителите изисква прозрачни и последователни правила за търговия, включително по отношение на обозначенията за произход. При използването на тези обозначения те следва да предоставят възможност на потребителите да бъдат изцяло осведомени относно произхода на закупените от тях продукти, така че те да бъдат защитени от измамни, неточни или подвеждащи обозначения за произход.
(21)
Европейският текстилен сектор е засегнат от фалшифициране, което поставя проблеми по отношение на защитата и информирането на потребителите. Държавите-членки следва да обръщат специално внимание на прилагането на хоризонтално законодателство на Съюза и мерки по отношение на фалшифицирането на продукти в областта на текстилните продукти, като например Регламент (ЕО) № 1383/2003 на Съвета от 22 юли 2003 г. относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуалната собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (10).
(22)
Целесъобразно е да се създаде процедура за включването на нови наименования на текстилни влакна в приложенията към настоящия регламент. Следователно в настоящия регламент следва да се установят изискванията по отношение на заявленията на производителите или на други лица, действащи от тяхно име, за нови наименования на текстилни влакна, които да бъдат добавени към тези в приложенията.
(23)
Необходимо е производителите или други лица, действащи от тяхно име, които желаят да се добави наименование на ново текстилно влакно в приложенията към настоящия регламент, да включат в техническото досие, което ще представят заедно със заявлението си, наличната научна информация относно възможните алергични реакции или други неблагоприятни последици от новото текстилно влакно за здравето на човека, включително резултати от изпитвания, проведени с такава цел в съответствие с приложимото законодателство на Съюза.
(24)
Правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да бъде предоставено на Комисията по отношение на приемането на технически критерии и процедурни правила за разрешаването на по-високи допустими отклонения, за изменение на приложения II, IV, V, VI, VII, VIII и IX, за да ги адаптира към техническият напредък и измененията на приложение I, с оглед включване на нови наименования на текстилни влакна в списъка, съдържащ се в същото приложение. От особено значение е Комисията да провежда съответните консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременно, навременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради техния мащаб могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(26)
С цел отстраняване на пречките, които могат да възникнат пред правилното функциониране на вътрешния пазар вследствие на разлики между разпоредбите или практиките в държавите-членки, както и с цел следване на темпото на развитие на електронната търговия и бъдещите предизвикателства на пазара на текстилни продукти, следва да се проучи хармонизацията или стандартизацията на други аспекти на етикетирането на текстилни продукти. За тази цел Комисията беше приканена да представи доклад пред Европейския парламент и пред Съвета относно възможни нови изисквания за етикетиране, които да се въведат на равнището на Съюза с оглед улесняване на свободното движение на текстилни продукти на вътрешния пазар и постигане на високо ниво на защита на потребителите в целия Съюз. Този доклад следва да проучи по-специално възгледите на потребителите по отношение на количеството информация, което следва да се предоставя на етикета на текстилни продукти, както и да провери какви начини, различни от етикетирането, могат да се използват за предоставяне на допълнителна информация на потребителите. Докладът следва да се основава на обширни консултации със заинтересованите страни, включително потребители, и следва да отчита съществуващи съответни европейски и международни стандарти. По-специално докладът следва да разглежда обхвата и характеристиките на възможни хармонизирани правила относно посочването на произхода, като отчита резултатите от развитието относно възможни хоризонтални правила за означаване на страната на произход, добавената стойност за потребителите от евентуалните изисквания за етикетиране по отношение на грижите за текстилните продукти, размера, опасните вещества, запалителните свойства и екологичните характеристики на текстилните продукти; употребата на езиково независими символи или кодове за идентифициране на влакната, които се съдържат в текстилен продукт, които позволяват на потребителя лесно да разбере състава и, по-специално, използването на естествени или изкуствени влакна; социалното и електронното етикетиране, както и включването в етикета на идентификационен номер за получаване на допълнителна информация за текстилния продукт при поискване, по-специално от интернет, относно продукта и производителя. При целесъобразност докладът се придружава от законодателни предложения.
(27)
Комисията следва да извърши проучване, за да оцени дали съществува причинно-следствена връзка между алергичните реакции и химическите вещества или смеси, използвани в текстилните продукти. Въз основа на това проучване, при целесъобразност, Комисията следва да представи законодателни предложения в контекста на съществуващото законодателство на Съюза.
(28)
Директиви 73/44/ЕИО, 96/73/ЕО и 2008/121/ЕО следва да бъдат отменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят правила за употреба на наименованията на текстилните влакна и свързаното с това етикетиране и маркиране на текстилните продукти по отношение на техния влакнест състав, правилата за етикетиране и маркиране на текстилни продукти, съдържащи нетекстилни части от животински произход, и правилата за определянето на влакнестия състав на текстилните продукти чрез количествен анализ на двукомпонентни и трикомпонентни смеси от текстилни влакна, с цел да се подобри функционирането на вътрешния пазар и да се предостави точна информация на потребителите.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за текстилни продукти, които се предоставят на пазара на Съюза, и за продуктите, посочени в параграф 2.
2. За целите на настоящия регламент следните продукти се третират по същия начин като текстилните продукти:
а)
продукти със съдържание на текстилни влакна не по-малко от 80 % от общата маса;
б)
покривни материи за мебели, дъждобрани или слънчобрани със съдържание на текстилни компоненти не по-малко от 80 % от общата маса;
в)
текстилните компоненти на:
i)
горния слой от многослойни подови настилки;
ii)
калъфи за матраци;
iii)
покривала на стоки за къмпинг;
при условие че тези текстилни компоненти съставляват не по-малко от 80 % от масата на горния слой на тези настилки или от масата на тези калъфи или покривала;
г)
текстилни изделия, включени в състава на други продукти и съставляващи неотделима част от тях, когато техният състав е посочен.
3. Настоящият регламент не се прилага за текстилни продукти, които се изработват по договор от лица, работещи надомно, или от самостоятелни предприятия, които работят с доставени материали, за които не е имало прехвърляне на собствеността срещу заплащане.
4. Настоящият регламент не се прилага за текстилни продукти, които се изработват по поръчка от самонаети шивачи.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„текстилен продукт“ означава всеки необработен, полуобработен, обработен, полуфабричен, фабричен, полуготов или готов продукт, който е съставен единствено от текстилни влакна, независимо от използвания процес на смесване или съчетаване;
б)
„текстилно влакно“ означава едно от следните:
i)
единица материя, характеризираща се с гъвкавост, тънкост и високо съотношение на дължина към максималния напречен размер, което я прави подходяща за влагане в производството на текстил;
ii)
гъвкави ленти или нишки, с видима широчина не повече от 5 mm, включително ленти, изрязани от по-широки ленти или листове, произведени от веществата, които се използват за изработката на влакната, изброени в таблица 2 от приложение I и подходящи за влагане в производството на текстил;
в)
„видима широчина“ означава широчината на лентата или нишката след като е сгъната, сплескана, пресована или усукана, или средната широчина, когато широчината не е еднаква;
г)
„текстилен компонент“ означава част от текстилен продукт с установим влакнест състав;
д)
„влакнести примеси“ означава влакна, различни от посочените върху етикета или маркировката;
е)
„подплата“ означава отделен компонент, използван при изработката на облекла и други продукти, който е съставен от един или повече слоеве от текстилен материал, прикачен по протежението на един или повече от бордовете;
ж)
„етикетиране“ означава нанасяне на изискваната информация върху текстилния продукт чрез прикрепяне на етикет;
з)
„маркиране“ означава посочване на изискваната информация директно върху текстилния продукт чрез зашиване, бродиране, отпечатване, щамповане или използване на която и да е друга технология за поставяне;
и)
„общо етикетиране“ означава използването на един етикет за няколко текстилни продукта или компонента;
й)
„продукт за еднократна употреба“ означава текстилен продукт, предназначен за еднократно употреба или за ограничен период от време и чието нормално използване не предполага последваща употреба за същата или за подобна цел;
к)
„прието отклонение“ означава стойността на хигроскопична влага, която да се използва при изчисляването на процента на компонентите на влакната на базата на чиста, суха маса, с корекция чрез стандартни коефициенти.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, установени в член 2 от Регламент (ЕО) № 765/2008, за „предоставяне на пазара“, „пускане на пазара“, „производител“, „вносител“, „дистрибутор“, „икономически оператор“, „хармонизиран стандарт“, „надзор на пазара“ и „орган за надзор на пазара“.
Член 4
Общо изискване за предоставянето на пазара на текстилни продукти
Текстилни продукти се предоставят на пазара само при условие че тези продукти са етикетирани, маркирани или придружени с търговски документи съгласно настоящия регламент.
ГЛАВА 2
НАИМЕНОВАНИЯ НА ТЕКСТИЛНИТЕ ВЛАКНА И СВЪРЗАНИТЕ С ТЯХ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ЕТИКЕТИРАНЕ И МАРКИРАНЕ
Член 5
Наименования на текстилните влакна
1. Единствено наименованията на текстилни влакна, изброени в приложение I, се използват за описанието на влакнестия състав върху етикетите и маркировките на текстилни продукти.
2. Използването на наименованията, изброени в приложение I, е запазено за текстилни влакна, чието естество отговаря на описанието, установено в същото приложение.
Наименованията, посочени в приложение I, не се използват за други влакна, нито под формата на самото наименование, нито като корен или прилагателно.
Понятието „коприна“ не може да се използва за обозначаване на вида или за специфичното представяне на прежди от текстилни влакна.
Член 6
Заявления за нови наименования на текстилни влакна
Всеки производител или всяко лице, действащо от името на производителя, може да подаде заявление до Комисията за добавянето на ново наименование на текстилно влакно към списъка в приложение I.
Заявлението включва и техническо досие, изготвено в съответствие с приложение II.
Член 7
Чисти текстилни продукти
1. Само текстилните продукти, съставени изключително от едно и също влакно, могат да бъдат етикетирани или маркирани като „100 %“, „чист“ или „изцяло“.
Посочените термини или подобни на тях термини не се използват за други текстилни продукти.
2. Без да се засяга член 8, параграф 3, даден текстилен продукт, чието съдържание на влакнести примеси не надвишава 2 % от масата, може също да се третира като съставен изключително от едно и също влакно, при условие че това количество е оправдано като технически неизбежно при добрата производствена практика и не е добавено съгласно установената практика.
Текстилен продукт, който е преминал през процес на кардиране, може също да се третира като съставен изключително от едно и също влакно, ако влакнестите примеси не надвишава 5 % от масата, при условие че това количество е оправдано като технически неизбежно при добрата производствена практика и не е добавено съгласно установената практика.
Член 8
Продукти от „необработена вълна“
1. Даден текстилен продукт може да бъде етикетиран или маркиран с едно от наименованията, посочени в приложение III, ако е съставен изключително от вълнено влакно, което преди това не е било включвано в готов продукт, което не е било подлагано на каквито и да било процеси на предене и/или сплъстяване, различни от необходимите за производството на този продукт, и което не е било повредено при обработка или употреба.
2. Чрез дерогация от параграф 1 наименованията, посочени в приложение III, могат да бъдат използвани за означаване на вълна, съдържаща се в смес от текстилни влакна, ако е изпълнено всяко от следните условия:
а)
цялата вълна, съдържаща се в сместа, отговаря на изискванията, определени в параграф 1;
б)
тази вълна съставлява не по-малко от 25 % от общата маса на сместа;
в)
в случай на кардна смес, вълната се смесва само с едно друго влакно.
Указва се пълното процентно съдържание на тази смес.
3. Влакнестите примеси в продуктите, посочени в параграфи 1 и 2, включително във вълнените продукти, преминали процес на кардиране, не превишават 0,3 % от масата, а наличието им се обосновава като технически неизбежно при добрата производствена практика и не се добавя съгласно установената практика.
Член 9
Многовлакнести текстилни продукти
1. Текстилен продукт се етикетира или маркира с наименованието и процентното съдържание от масата на всички съставни влакна в низходящ ред.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и без да се засяга член 7, параграф 2, влакно, което съставлява до 5 % от общата маса на текстилния продукт, или влакна, които заедно съставляват до 15 % от общата маса на текстилния продукт, и когато не могат да бъдат лесно посочени в момента на производството, може да се обозначат с термина „други влакна“, непосредствено предшестван или последван от общото им процентно съдържание от масата.
3. На продукти с чиста памучна основа и чист ленен вътък, в които процентното съдържание на лена е не по-малко от 40 % от общата маса на неоразмерения плат, може да се даде наименованието „памучно-ленена смес“, което трябва да бъде придружено от указанието за състава „чиста памучна основа - чист ленен вътък“.
4. Без да се засяга член 5, параграф 1 за текстилните продукти, чийто състав се установява трудно по време на производството, на етикета или маркировката може да се използва терминът „смеси от влакна“ или терминът „неспецифициран текстилен състав“.
5. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член влакна, които още не са включени в списъка в приложение I, могат да бъдат обозначени посредством термина „други влакна“, непосредствено предшестван или последван от общото им процентно съдържание от масата.
Член 10
Декоративни влакна и влакна с антистатичен ефект
1. Видимите и разграничими влакна, които имат чисто декоративна функция и не надвишават 7 % от масата на крайния продукт, може да не се отчитат във влакнестия състав, предвиден в членове 7 и 9.
2. Металните влакна и други влакна, които са вложени с цел постигане на антистатичен ефект и които не надвишават 2 % от масата на крайния продукт, може да не се отчитат във влакнестия състав, предвиден в членове 7 и 9.
3. За продуктите, посочени в член 9, параграф 4, процентното съдържание, предвидено в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се изчислява поотделно за масата на основата и масата на вътъка.
Член 11
Многокомпонентни текстилни продукти
1. Всеки текстилен продукт, съставен от два или повече текстилни компонента, които имат различен влакнест състав, трябва да има поставен етикет или маркировка, указващ състава на текстилното влакно на всеки компонент.
2. Етикетирането или маркирането, посочено в параграф 1, не е задължително за текстилни компоненти, когато са изпълнени следните две условия:
а)
тези компоненти не представляват основна подплата, и
б)
те съставляват по-малко от 30 % от общата маса на текстилния продукт.
3. Когато два или повече текстилни продукта имат еднакъв влакнест състав и обикновено образуват едно цяло, те може да бъдат само с един етикет или маркировка.
Член 12
Текстилни продукти, съдържащи нетекстилни части от животински произход
1. Наличието на нетекстилни части от животински произход в текстилни продукти се обозначава чрез използване на фразата „Съдържа нетекстилни части от животински произход“ при етикетирането или маркирането на продукти, съдържащи такива части, когато се предоставят на пазара.
2. Етикетирането или маркирането не е подвеждащо и се осъществява по такъв начин, че потребителят да може лесно да го разбере.
Член 13
Етикетиране и маркирана на текстилни продукти, изброени в приложение IV
Влакнестият състав на текстилните продукти, изброени в приложение IV, се указва в съответствие с разпоредбите за етикетиране и маркиране, установени в посоченото приложение.
Член 14
Етикети и маркировки
1. Когато текстилните продукти се предоставят на пазара, те се етикетират или маркират, за да се посочи техният влакнест състав.
Етикетирането и маркирането на текстилни продукти трябва да е трайно, лесно четливо, видимо и достъпно, а етикетите - добре прикрепени.
2. Без да се засяга параграф 1, етикетите или маркировките обаче може да бъдат заменени или допълнени с придружаващи търговски документи, когато продуктите се доставят на икономически оператори в рамките на веригата на доставки или когато те се доставят в изпълнение на поръчка, направена от възлагащ орган по смисъла на член 1 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (11).
3. Наименованията на текстилните влакна и описанията на влакнестия състав, посочени в членове 5, 7, 8 и 9, се указват ясно в придружаващите търговски документи, посочени в параграф 2 от настоящия член.
Не се използват съкращения с изключение на код за механизирана обработка или с изключение на случаите, когато съкращенията са дефинирани в международни стандарти, при условие че са пояснени в същия търговски документ.
Член 15
Задължение за осигуряване на етикета или маркировката
1. Когато производителят пуска на пазара даден текстилен продукт, той осигурява етикета или маркировката и гарантира точността на информацията, съдържаща се в тях. Ако производителят не е установен в Съюза, вносителят осигурява етикета или маркировката и гарантира точността на информацията, съдържаща се в тях.
2. Дистрибуторът се счита за производител за целите на настоящия регламент, когато той пуска на пазара продукт със своето име или търговска марка, поставя етикета или променя съдържанието на етикета.
3. Когато предоставя текстилен продукт на пазара, дистрибуторът гарантира, че текстилните продукти са снабдени с необходимите етикети или маркировки, предвидени в настоящия регламент.
4. Икономическите оператори, посочени в параграфи 1, 2 и 3, гарантират, че всяка информация, представена при предоставянето на текстилните продукти на пазара, не може да бъде объркана с наименованията на текстилните влакна и описанията на влакнестия състав, установени в настоящия регламент.
Член 16
Употреба на наименованията на текстилните влакна и описания на влакнестия състав
1. При предоставянето на текстилен продукт на пазара описанията на влакнестия състав, посочени в членове 5, 7, 8 и 9, се указват в каталозите и търговската документация, върху опаковките, етикетите и маркировките по начин, така че те да са лесно четливи, видими, ясни и с печатни букви, които са еднакви като размер, стил и шрифт. Тази информация трябва да е ясно видима за потребителя преди покупката, включително в случаите, когато покупката се извършва по електронен път.
2. Търговските марки или наименованието на предприятието може да бъдат указани непосредствено преди или след описанията на влакнестия състав, посочени в членове 5, 7, 8 и 9.
Когато обаче дадена търговска марка или наименование на предприятие съдържа в себе си самостоятелно или като корен, или прилагателно, едно от наименованията на текстилни влакна, изброени в приложение I, или наименование, което е възможно да бъде объркано с някое от тях, тази търговска марка или наименование се посочва непосредствено преди или след описанията на влакнестия състав, посочени в членове 5, 7, 8 и 9.
Всяка друга информация се посочва винаги отделно.
3. Етикетът или маркировката се представят на официалния език или езици на държавата-членка, на чиято територия текстилните продукти се предоставят на потребителите освен ако съответната държава-членка не предвиди друго.
За макари, масури, чилета, кълбета или други малки количества прежди за шиене, кърпене и бродиране, първа алинея се прилага за общия етикет, посочен в член 17, параграф 3. Когато тези продукти се продават поединично, техните етикети или маркировки могат да бъдат на всеки от официалните езици на институциите на Съюза, при условие че те също са етикетирани с общ етикет.
Член 17
Дерогации
1. По отношение на правилата, установени в членове 11, 14, 15 и 16, се прилагат дерогациите, предвидени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член.
2. Не се изисква посочване на наименованията на текстилните влакна или на влакнестия състав върху етикетите и маркировките на текстилните продукти, изброени в приложение V.
Когато обаче дадена търговска марка или наименование на предприятие съдържа в себе си самостоятелно или като корен, или прилагателно, едно от наименованията, изброени в приложение I, или наименование, което е възможно да бъде объркано с някое от тях, се прилагат членове 11, 14, 15 и 16.
3. Когато текстилните продукти, изброени в приложение VI, са от един вид и с еднакъв влакнест състав, те могат заедно да се предоставят на пазара с общо етикетиране.
4. Влакнестият състав на текстилните продукти, продавани на метър, може да се посочва по дължината на плата или топа, който се предоставя на пазара.
5. Текстилните продукти, посочени в параграфи 3 и 4, се предоставят на пазара по начин, който позволява всеки купувач по веригата на доставка, включително потребителя, да бъде информиран за влакнестия състав на тези продукти.
ГЛАВА 3
НАДЗОР НА ПАЗАРА
Член 18
Проверки при надзор на пазара
Органите за надзор на пазара извършват проверки за съответствие на влакнестия състав на текстилните продукти спрямо предоставената информация относно влакнестия състав на тези продукти в съответствие с настоящия регламент.
Член 19
Определяне на влакнестия състав
1. С цел определяне на влакнестия състав на текстилните продукти, проверките, посочени в член 18, се извършват в съответствие с методите, установени в приложение VIII или с хармонизираните стандарти, които трябва да бъдат въведени в посоченото приложение.
2. При определяне на влакнестия състав, посочен в членове 7, 8 и 9, изброените в приложение VII елементи не се вземат предвид.
3. Влакнестият състав, посочен в членове 7, 8 и 9, се определя за сухата маса на всяко влакно, като се вземе предвид съответното прието отклонение, установено в приложение IX, след като се отстранят елементите, посочени в приложение VII.
4. Лабораториите, отговорни за извършването на изпитвания на текстилни смеси, за които няма унифициран метод за анализ на равнището на Съюза, определят влакнестия състав на такива смеси, като в протокола от изпитването посочват получения резултат, използвания метод и неговата степен на точност.
Член 20
Допустими отклонения
1. За установяване на влакнестия състав на текстилните продукти се прилагат допустимите отклонения, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
2. Без да се засяга член 8, параграф 3, наличието на влакнести примеси във влакнестия състав, който се посочва в съответствие с член 9, не е необходимо да бъде указвано, ако процентното съдържание на тези влакнести примеси е под следните стойности:
а)
2 % от общата маса на текстилния продукт, при условие че това количество е оправдано като технически неизбежно при добра производствена практика, а не се добавя съгласно установената практика за производство, или
б)
5 % от общата маса при текстилни продукти, които са преминали през процес на кардиране, при условие че това количество е оправдано като технически неизбежно при добра производствена практика, а не се добавя съгласно установената практика за производство.
3. По отношение на общата маса на влакната, указана на етикета или маркировката, се разрешава производствено допустимо отклонение от 3 % между обявения влакнест състав, който се посочва в съответствие с член 9, и процентните съдържания, получени при анализа, извършен в съответствие с член 19. Това допустимо отклонение се прилага и за:
а)
влакна, които може да бъдат обозначени с термина „други влакна“ в съответствие с член 9;
б)
процентното съдържание на вълна, посочено в член 8, параграф 2, буква б).
За целите на анализа допустимите отклонения се изчисляват поотделно. Общата маса, която се взима предвид при изчисляването на допустимите отклонения, посочени в настоящия параграф, е масата на влакната в крайния продукт, от която е извадена масата на всички влакнести примеси, открити при прилагане на допустимите отклонения, посочени в параграф 2 от настоящия член.
4. Кумулативното прилагане на допустимите отклонения, посочени в параграфи 2 и 3, е разрешено само ако при прилагане на допустимите отклонения, посочени в параграф 2, се докаже, че който и да било влакнест примес, открит при анализа, е от същия химически вид като едно или повече от влакната, указани на етикета или маркировката.
5. В случаите на специфични текстилни продукти, за които производственият процес изисква допустими отклонения, по-високи от установените в параграфи 2 и 3, Комисията може да разреши по-високи допустими отклонения.
Преди пускането на текстилния продукт на пазара производителят подава искане за разрешение от Комисията, предоставяйки достатъчна обосновка и доказателства за извънредните производствени обстоятелства. Разрешението може да се предостави само в изключителни случаи и когато е представена съответна обосновка от производителя.
Когато е целесъобразно, Комисията приема посредством делегирани актове в съответствие с член 22 технически критерии и процедурни правила за прилагането на настоящия параграф.
ГЛАВА 4
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 21
Делегирани актове
1. На Комисията се предоставя правомощие да приема делегирани актове в съответствие с член 22 относно приемането на технически критерии и процедурни правила за прилагането на член 20, параграф 5, изменения на приложения II, IV, V, VI, VII, VIII и IX, за да се отчете техническият напредък, и изменения на приложение I с цел включването съгласно член 6 на наименования на нови текстилни влакна в списъка, изложен в същото приложение.
2. При приемането на подобни делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 22
Упражняване на делегирането
1. Правомощието за приемане на делегирани актове се предоставя на Комисията при условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочено в член 20, параграф 5 и член 21, се предоставя на Комисията за срок от пет години от 7 ноември 2011 г. Комисията изготвя доклад относно делегираното правомощие най-късно девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощието се удължава мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не се противопоставят на такова удължаване не по-късно от три месеца преди края на всеки от сроковете.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 20, параграф 5 и член 21, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в това решение. Решението поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна посочена в него дата. Решението не засяга валидността на делегираните актове, които вече са влезли в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 20, параграф 5 и член 21, влиза в сила само ако Европейският парламент или Съветът не са възразили в срок от два месеца от нотифицирането на Европейския парламент и Съвета относно този акт или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да повдигат възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 23
Докладване
До 8 ноември 2014 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящия регламент, в който се набляга на заявленията за нови наименования на текстилни влакна и приемането им, и по целесъобразност представя законодателно предложение.
Член 24
Преразглеждане
1. До 30 септември 2013 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент и Съвета относно евентуални нови изисквания за етикетиране, които да се въведат на равнище на Съюза с оглед предоставяне на потребителите на точна, уместна, понятна и сравнима информация относно характеристиките на текстилните продукти.
2. Докладът се основава на консултация със съответните заинтересовани страни и отчита съществуващите в тази връзка европейски и международни стандарти.
3. Докладът следва да се придружава по целесъобразност от законодателни предложения и да разглежда, наред с другото, следните въпроси:
а)
схема за етикетиране за произход, предназначена да предоставя на потребителите точна информация относно страната на произход и допълнителна информация, гарантираща възможността за цялостно проследяване на текстилните продукти, в която се вземат предвид резултатите от промени по отношение на възможни хоризонтални правила за означаване на страната на произход;
б)
хармонизирана система за поддържане на текстилните продукти;
в)
единна система за етикетиране за размер на съответни текстилни продукти в рамките на Съюза;
г)
посочване на алергенни вещества;
д)
електронно етикетиране и други нови технологии и употреба на езиково независими символи или кодове за обозначаване на влакната.
Член 25
Проучване относно опасни вещества
До 30 септември 2013 г. Комисията извършва проучване, за да оцени дали съществува причинно-следствена връзка между алергичните реакции и химическите вещества или смеси, използвани в текстилните продукти. Въз основа на това проучване, по целесъобразност Комисията представя законодателни предложения в контекста на съществуващото законодателство на Съюза.
Член 26
Преходна разпоредба
Текстилни продукти, които са в съответствие с разпоредбите на Директива 2008/121/ЕО и които са пуснати на пазара преди 8 май 2012 г., могат да продължат да се предоставят на пазара до 9 ноември 2014 г.
Член 27
Отмяна
Директиви 73/44/ЕИО, 96/73/ЕО и 2008/121/ЕО се отменят, считано от 8 май 2012 г.
Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение X.
Член 28
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 8 май 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 27 септември 2011 година.