NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 264/2012
ze dne 23. března 2012,
kterým se mění nařízení Rady (EU) č. 359/2011 o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům s ohledem na situaci v Íránu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména na čl. 215 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (1), a zejména na čl. 1 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (2) zakazuje prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet z Unie do Íránu vybavení, které může být použito k vnitřní represi.
(2)
Opatření stanovená v nařízení (EU) č. 961/2010 odrážejí obavy Rady ohledně povahy íránského jaderného programu, zatímco opatření stanovená v nařízení (EU) č. 359/2011 (3) odrážejí její obavy ohledně zhoršování situace v oblasti lidských práv v Íránu.
(3)
Zákaz prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet do Íránu vybavení, které může být použito k vnitřní represi, je opatřením přijatým v první řadě s ohledem na obavy Rady, pokud jde o zhoršování situace v oblasti lidských práv v Íránu, a jako takové by mělo být začleněno do nařízení (EU) č. 359/2011. Nařízení (EU) č. 359/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4)
Zároveň bude nařízení (EU) č. 961/2010 nahrazeno novým konsolidovaným nařízením, které nezahrnuje uvedené opatření k předcházení vnitřní represi.
(5)
Vzhledem k závažnosti situace v oblasti lidských práv v Íránu stanoví rozhodnutí 2012/168/SZBP ze dne 23. března 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/235/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Íránu (4), další opatření, konkrétně zákaz vývozu vybavení pro monitorování telekomunikací, jež by mohl využívat íránský režim.
(6)
Toto opatření spadá do oblasti působnosti Smlouvy, a proto - především z důvodu zajištění jeho jednotného uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech - je k jeho provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(7)
Vzhledem k závažnosti situace v oblasti lidských práv v Íránu a v souladu s rozhodnutím 2011/235/SZBP by na seznam na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze I nařízení (EU) č. 359/2011, měly být zařazeny další osoby.
(8)
Příloha II nařízení (ES) č. 359/2011, která obsahuje seznam příslušných orgánů, jimž jsou svěřeny konkrétní funkce související s prováděním uvedeného nařízení, by rovněž měla být aktualizována na základě informací nedávno poskytnutých členskými státy ohledně identifikace příslušných orgánů.
(9)
K zajištění účinnosti opatření stanovených tímto nařízením musí toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 359/2011 se mění takto:
1)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 1a
Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zěmi, ať již toto vybavení pochází z Unie či nikoli;
b)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vybavením, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti s vybavením, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz tohoto vybavení, anebo v souvislosti s poskytováním příslušné technické pomoci jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
d)
vědomě a úmyslně se podílet na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a), b) a c).
Článek 1b
1. Zakazuje se přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet zařízení, technologie nebo software stanovené v příloze IV, ať již pochází z Unie či nikoli, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi, pokud k tomu příslušný orgán daného členského státu určený na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, nedal předchozí povolení.
2. Příslušné orgány členských států určené na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, neudělí povolení podle odstavce 1, pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že by dané zařízení, technologie nebo software byly íránskou vládou, veřejnými orgány, podniky a institucemi nebo jakoukoliv osobou či subjektem jednajícím jejich jménem nebo pod jejích vedením využíváno k monitorování nebo odposlechu internetu nebo telefonické komunikace v Íránu.
3. Příloha IV zahrnuje pouze zařízení, technologie nebo software, které mohou být používány k monitorování nebo odposlechu internetu nebo telefonické komunikace.
4. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto článku do čtyř týdnů po jeho udělení.
Článek 1c
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související se zařízením, technologiemi a softwarem uvedenými v příloze IV nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zařízení a technologií uvedených v příloze IV nebo s poskytováním, provozem, údržbou nebo aktualizací softwaru uvedeného v příloze V jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti se zařízením, technologiemi a softwarem uvedenými v příloze IV jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
poskytovat jakékoli služby související s monitorováním nebo odposlechem telekomunikací nebo internetu íránské vládě, veřejným orgánům, podnikům a institucím nebo jakékoli osobě nebo subjektu jednajícím jejich jménem nebo pod jejich vedením, či v jejich přímý či nepřímý prospěch, a
d)
vědomě a úmyslně se účastnit jakékoli činnosti, jejímž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a), b) nebo c),
pokud k tomu příslušný orgán daného členského státu určený na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, nedal předchozí povolení podle čl. 1b odst. 2.
2. Pro účely odst. 1 písm. c) se „službami souvisejícími s monitorováním nebo odposlechem telekomunikací nebo internetu“ rozumí ty služby, které zejména za použití zařízení, technologií nebo softwaru uvedených v příloze IV poskytují přístup k příchozí a odchozí telekomunikaci subjektu a k údajům souvisejícím s voláním a jejich poskytování pro účely jejich extrakce, dekódování, záznamu, zpracování, analýzy a ukládání, nebo jakékoli jiné související činnosti.“
2)
Osoby uvedené v příloze I tohoto nařízení se zařazují na seznam uvedený v příloze I.
3)
Znění v příloze II tohoto nařízení se přikládá jako příloha III.
4)
Znění v příloze II tohoto nařízení se přikládá jako příloha IV.
5)
Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. března 2012.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 264/2012 НА СЪВЕТА
от 23 март 2012 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 359/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи предвид ситуацията в Иран
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 215, параграф 2 от него,
като взе предвид Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 г. относно ограничителни мерки срещу Иран (1), и по-специално член 1 от него,
като взе предвид съвместното предложение на Върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран (2) се забранява продажбата, доставката, трансфера или износа от Съюза към Иран на оборудване, което може да бъде използвано за вътрешни репресии.
(2)
Мерките, приети с Регламент (ЕС) № 961/2010, отразяват загрижеността на Съвета относно естеството на иранската ядрена програма, докато мерките, приети с Регламент (ЕС) № 359/2011 (3), отразяват неговата загриженост относно влошаването на ситуацията във връзка с правата на човека в Иран.
(3)
Забраната за продажба, доставка, трансфер или износ на оборудване, което може да бъде използвано за вътрешни репресии, е мярка, предприета преди всичко с оглед на загрижеността на Съвета относно влошаването на ситуацията във връзка с правата на човека в Иран, и поради това следва да бъде включена в Регламент (ЕС) № 359/2011. Ето защо Регламент (ЕС) № 359/2011 следва да бъде съответно изменен.
(4)
Същевременно Регламент (ЕС) № 961/2010 ще бъде заменен от нов, консолидиран регламент, в който въпросната мярка за предотвратяване на вътрешните репресии няма да бъде включена.
(5)
С оглед на сериозността на ситуацията във връзка с правата на човека в Иран, в Решение 2012/168/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изменение на Решение 2011/235/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран (4) се предвижда допълнителна мярка, а именно забраната за износ на оборудване за следене на телекомуникации, предназначено за използване от иранския режим.
(6)
Настоящата мярка попада в приложното поле на Договора и следователно, а именно с цел да се гарантира еднаквото ѝ прилагане от страна на икономическите оператори във всички държави-членки, за нейното прилагане е необходим нормативен акт на равнището на Съюза.
(7)
С оглед на на сериозността на ситуацията във връзка с правата на човека в Иран и в съответствие с Решение 2011/235/ОВППС, в списъка на физическите и юридически лица, образувания и органи, които подлежат на ограничителни мерки, който се съдържа в приложение I към Релгамент (ЕС) № 359/2011, следва да бъдат включени нови лица.
(8)
Приложение II към Регламент (ЕО) № 359/2011, в което се изброяват компетентните органи със специфични функции във връзка с прилагането на посочения регламент, следва също да бъде актуализирано въз основа на последните данни, получени от държавите-членки относно техните компетентни органи.
(9)
За да се гарантира, че мерките, предвидени в настоящия регламент, са ефективни, настоящият регламент трябва да влезе в сила в деня на публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 359/2011 се изменя, както следва:
(1)
Добавят се следните членове:
„Член 1a
Забранява се:
а)
продажбата, доставката, трансферът или износът, пряко или непряко, на посоченото в приложение III оборудване, което може да се използва за вътрешни репресии, независимо дали то е с произход от Съюза или не, за лице, образувание или орган в Иран или за използване в Иран;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на техническа помощ или брокерски услуги по отношение на посоченото в приложение III оборудване, което може да се използва за вътрешни репресии, на лице, образувание или орган в Иран или за използване в Иран;
в)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, свързани с оборудването, което може да се използва за вътрешни репресии, съгласно списъка в приложение III, в това число по-специално безвъзмездна помощ, заеми и експортно кредитно застраховане, за всяка продажба, доставка, трансфер или износ на такива изделия, или за предоставяне на свързана с тях техническа помощ на лице, образувание или орган в Иран или за използване в Иран;
г)
съзнателното и преднамерено участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикаляне на забраните, посочени в букви а), б) и в).
Член 1б
1. Забранява се продажбата, доставката, трансферът или износът, пряко или непряко, на оборудване, технологии или софтуер, посочени в приложение IV, независимо дали е с произход от Съюза или не, за лице, образувание или орган в Иран или за използване в Иран, освен ако компетентният орган на съответната държава-членка, посочен на уебсайтовете в приложение II, не е дал предварително разрешение за това.
2. Компетентните органи на държавите-членки, посочени на уебсайтовете в приложение II, не дават разрешение по параграф 1, ако имат разумни основания да считат, че въпросното оборудване, технология или софтуер ще се използва за следене или прихващане от иранското правителство, публични органи, корпорации или агенции или от всяко лице или образувание, действащо от тяхно име или по тяхно указание, на комуникации по интернет или на телефонни комуникации в Иран.
3. Приложение IV включва оборудване, технологии или софтуер, които могат да се използват за следене или прихващане на комуникации по интернет или на телефонни комуникации.
4. Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всяко разрешение, дадено съгласно настоящия член, в срок от четири седмици след даването на разрешението.
Член 1в
1. Забранява се:
а)
предоставянето, пряко или непряко, на техническа помощ или брокерски услуги по отношение на оборудване, технологии и софтуер, посочени в приложение IV, или по отношение на предоставянето, производството, поддръжката и използването на оборудването и технологиите, посочени в приложение IV, или предоставянето, инсталирането, работата или актуализирането на софтуер, посочен в приложение IV, на лице, образувание или орган в Иран или за използване в Иран;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ по отношение на оборудване, технологии и софтуер, посочени в приложение IV, на лице, образувание или орган в Иран или за използване в Иран;
в)
предоставянето на всякакъв вид услуги за следене или прихващане на телекомуникации или интернет на, или в пряка или непряка полза на, правителството на Иран, неговите публични органи, корпорации или агенции или всяко лице или образувание, което действа от тяхно име и по тяхно указание; както и
г)
съзнателното и преднамерено участие в дейност, чиято цел или резултат е заобикаляне на забраните, посочени в букви а), б) или в) по-горе;
освен ако компетентният орган на съответната държава-членка, посочен на уебсайтовете в приложение II, не е дал предварително разрешение въз основа на предвиденото в член 1б, параграф 2.
2. За целите на параграф 1, буква в) „услуги за следене или прихващане на телекомуникации или интернет“ означава услуги, които предлагат, по-специално посредством оборудването, технологиите или софтуера, посочени в приложение IV, достъп до и доставка на входящи и изходящи телекомуникации на субекта, както и данни относно повикването, за целите на извличане, декодиране, записване, обработка, анализ и съхраняване на тези данни, както и за всяка друга дейност, свързана с това.“.
(2)
Лицата, изброени в приложение I към настоящия регламент се добавят към списъците, съдържащи се в приложение I.
(3)
Текстът на приложение II към настоящия регламент се добавя като приложение III.
(4)
Текстът на приложение III към настоящия регламент се добавя като приложение IV.
(5)
Приложение II се заменя с текста в приложение IV към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 23 март 2012 година.