ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. února 2011,
kterým se stanoví minimální požadavky na přeshraniční zpracování dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány podle směrnice 2006/123/ES Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu
(oznámeno pod číslem K(2011) 1081)
(Text s významem pro EHP)
(2011/130/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Poskytovatelé služeb, jejichž služby spadají do oblasti působnosti směrnice 2006/123/ES, musí být prostřednictvím jednotných kontaktních míst a elektronickými prostředky schopni splnit postupy a formality potřebné pro přístup k jejich činnostem a jejich výkonu. V mezích stanovených v čl. 5 odst. 3 směrnice 2006/123/ES se nadále mohou vyskytovat případy, kdy poskytovatelé služeb musí při plnění takových postupů a formalit předkládat originály dokumentů, ověřené kopie nebo ověřené překlady dokumentů. V takových případech může být nezbytné, aby poskytovatelé služeb předložili dokumenty elektronicky podepsané příslušnými orgány.
(2)
Přeshraniční využití zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení je usnadněno rozhodnutím Komise 2009/767/ES ze dne 16. října 2009, kterým se stanovují opatření pro usnadnění užití postupů s využitím elektronických prostředků prostřednictvím „jednotných kontaktních míst“ podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu (2), jež mimo jiné ukládá členským státům povinnost provést posouzení rizik před vyžádáním těchto elektronických podpisů od poskytovatelů služeb a stanoví pravidla pro přijímání zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení členskými státy, ať již byly vytvořeny prostředky pro bezpečné vytváření podpisu, či ne. Rozhodnutí 2009/767/ES se však nezabývá formáty elektronických podpisů v dokumentech vydaných příslušnými orgány, které musí poskytovatelé služeb při plnění příslušných postupů a formalit předložit.
(3)
Vzhledem k tomu, že příslušné orgány v členských státech v současné době používají k elektronickému podepsání svých dokumentů různé formáty zaručených elektronických podpisů, mohou se přijímající členské státy, které musí tyto dokumenty zpracovat, v důsledku různých použitých formátů podpisu potýkat s technickými obtížemi. Aby mohli poskytovatelé služeb plnit postupy a formality elektronickou cestou i přes hranice, je nutné zajistit, aby členské státy při přijímání dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány z jiných členských států technicky podporovaly alespoň některé formáty zaručených elektronických podpisů. Definování určitého počtu zaručených elektronických podpisů, které mají být technicky podporovány přijímajícím členským státem, by umožnilo větší automatizaci a zlepšení přeshraniční interoperability elektronických postupů.
(4)
Členské státy, jejichž příslušné orgány používají jiné formáty elektronického podpisu, než jaké jsou běžně podporovány, mohly zavést ověřovací prostředky umožňující ověření těchto podpisů i za hranicemi. V takovém případě je nutné, aby informace o těchto nástrojích byly snadno přístupné (pokud potřebné informace nejsou obsaženy přímo v elektronických dokumentech, elektronických podpisech nebo nosičích elektronických dokumentů) tak, aby se přijímající členské státy mohly na tyto ověřovací nástroje spolehnout.
(5)
Toto rozhodnutí nemá vliv na stanovení toho, co představuje originál, ověřenou kopii nebo ověřený překlad ze strany členských států. Jeho cíl se omezuje na usnadnění ověřování elektronických podpisů, pokud jsou použity v originálech, ověřených kopiích nebo ověřených překladech, které mají poskytovatelé služeb předložit prostřednictvím jednotných kontaktních míst.
(6)
S cílem umožnit členským státům zavedení nezbytných technických nástrojů je vhodné, aby se toho rozhodnutí použilo od 1. srpna 2011.
(7)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru pro směrnici o službách,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Referenční formát elektronických podpisů
1. Členské státy zavedou nezbytné technické prostředky, které jim umožní zpracování elektronicky podepsaných dokumentů, jež v rámci plnění postupů a formalit předkládají poskytovatelé služeb prostřednictvím jednotných kontaktních míst, jak je stanoveno v článku 8 směrnice 2006/123/ES, a které jsou podepsány příslušnými orgány jiných členských států pomocí zaručeného elektronického podpisu XML nebo CMS nebo PDF ve formátu BES nebo EPES, který je v souladu s technickými specifikacemi uvedenými v příloze.
2. Členské státy, jejichž příslušné orgány podepisují dokumenty uvedené v odstavci 1 za použití jiných formátů elektronických podpisů, než jsou uvedeny v odstavci 1, oznámí Komisi stávající možnosti ověření, které umožní ostatním členským státům ověřit obdržené elektronické podpisy online, bez poplatku a způsobem, který je srozumitelný pro nerodilé mluvčí, pokud požadované informace nejsou již zahrnuty v dokumentu, elektronickém podpise nebo nosiči elektronického dokumentu. Komise zpřístupní tyto informace všem členským státům.
Článek 2
Použití
Toto rozhodnutí se použije od 1. srpna 2011.
Článek 3
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 25. února 2011.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 25 февруари 2011 година
за установяване на минимални изисквания за трансграничната обработка на документи, подписани електронно от компетентните органи съгласно Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно услугите на вътрешния пазар
(нотифицирано под номер C(2011) 1081)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/130/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар (1), и по-специално член 8, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Доставчиците на услуги, чиито услуги попадат в обхвата на Директива 2006/123/ЕО, трябва да могат да приключат процедурите и формалностите, необходими за започване и осъществяване на тяхната дейност, посредством единични звена за контакт или електронни средства. В рамките на ограниченията, посочени в член 5, параграф 3 от Директива 2006/123/ЕО, може да съществуват случаи, при които при изпълнението на тези процедури и формалности доставчиците на услуги трябва да представят оригинални документи, заверени копия или заверени преводи. В тези случаи на доставчиците на услуги може да се наложи да представят документи, подписани електронно от компетентните органи.
(2)
Трансграничното използване на усъвършенствани електронни подписи на базата на квалифицирано удостоверение беше улеснено с Решение 2009/767/ЕО на Комисията от 16 октомври 2009 г. за определяне на мерки, улесняващи прилагането на процедури с помощта на електронни средства чрез „единичните звена за контакт“ в съответствие с Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно услугите на вътрешния пазар (2), което решение задължава държавите-членки да направят оценка на въздействието, преди да изискват въпросните електронни подписи от доставчиците на услуги, като в него също така се определят и правила за одобряването от държавите-членки на усъвършенствани електронни подписи на базата на квалифицирани удостоверения, създадени със или без помощта на устройство за създаване на защитени електронни подписи. В Решение 2009/767/ЕО обаче не са обхванати форматите на електронни подписи в издаваните от компетентните органи документи, които трябва да бъдат предоставени от доставчиците на услуги с оглед приключването на съответните процедури и формалности.
(3)
Понастоящем за електронното подписване на своите документи компетентните органи в държавите-членки използват различни формати на усъвършенствани електронни подписи и следователно получаващите държави-членки, които трябва да обработят въпросните документи, могат да изпитат технически затруднения вследствие на използваните разнообразни формати на подписи. За да могат доставчиците на услуги да приключват процедурите и формалностите в трансграничен мащаб по електронен път, е необходимо в държавите-членки да се осигури техническа възможност за обработка поне на определен брой формати на усъвършенствани електронни подписи при получаването на документи, подписани електронно от компетентните органи на други държави-членки. Определянето на няколко формата на усъвършенствани електронни подписи, които трябва да бъдат технически поддържани от получаващата държава-членка, би увеличило автоматизацията и подобрило трансграничната оперативна съвместимост на електронните процедури.
(4)
Възможно е държавите-членки, чиито компетентни органи използват други, по-рядко поддържани формати на електронни подписи, вече да са въвели средства за валидиране, които позволяват трансграничното валидиране на техните подписи. В такъв случай и с оглед получаващите държави-членки да могат да разчитат на тези инструменти за валидиране се налага информацията относно въпросните инструменти да бъде леснодостъпна, освен когато необходимата информация е включена непосредствено в електронните документи, в електронните подписи или в носителите на електронния документ.
(5)
Настоящото решение не засяга направените от държавите-членки определения на оригинал, заверено копие или заверен превод. Неговата цел се ограничава до улесняване на проверката на електронните подписи, използвани в оригиналните документи, заверените копия или заверените преводи, които доставчиците на услуги евентуално трябва да представят посредством единичните звена за контакт.
(6)
За да се даде възможност на държавите-членки да внедрят необходимите технически средства, е уместно настоящото решение да се прилага от 1 август 2011 г.
(7)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по Директивата за услугите,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Референтен формат за електронните подписи
1. Държавите-членки въвеждат необходимите технически средства, позволяващи им да обработват електронно подписаните документи, които са предоставени посредством единичните звена за контакт от доставчиците на услуги с оглед приключването на съответните процедури и формалности съгласно член 8 от Директива 2006/123/ЕО и които са подписани от компетентните органи на други държави-членки с усъвършенствани електронни подписи от типа XML, CMS или PDF във формат BES или EPES, съответстващ на изложените в приложението технически спецификации.
2. Държавите-членки, чиито компетентни органи използват за подписването на посочените в параграф 1 документи формати на електронни подписи, различни от посочените във въпросния параграф, уведомяват Комисията за съществуващите възможности за валидиране, чрез които другите държави-членки могат да валидират получените електронни подписи онлайн, безплатно и по начин, който е разбираем за лицата, които не са носители на езика, освен когато необходимата информация вече е била включена в документа, в електронния подпис или в носителя на електронния документ. Комисията ще предостави тази информация на всички държави-членки.
Член 2
Прилагане
Настоящото решение се прилага от 1 август 2011 г.
Член 3
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 февруари 2011 година.