NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 838/2010
ze dne 23. září 2010
o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (1), a zejména na čl. 18 odst. 5 první větu uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EU) č. 774/2010 ze dne 2. září 2010 o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacích plateb mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos (2) vytváří mechanismus vyrovnávacích plateb za náklady provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny a stanoví společný regulační přístup k poplatkům za přenos. Platnost uvedeného nařízení však skončí dnem 2. března 2011.
(2)
Aby byla zajištěna plynulost provádění vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, měly by být přijaty nové pokyny uvedené v čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 714/2009, které odrážejí institucionální rámec, jejž uvedené nařízení stanoví. Konkrétně by za sledování toho, jak je vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav prováděn, měla odpovídat Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (3).
(3)
Závazné pokyny, kterými se stanoví vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav, by měly vytvořit pevnou základnu pro fungování vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav a pro spravedlivé vyrovnání nákladů provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(4)
Provozovatelé přenosových soustav ze třetích zemí nebo území, kteří uzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě přijali a uplatňují právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, by měli mít právo účastnit se vyrovnávacího mechanismu mezi přenosovými soustavami za stejných podmínek jako provozovatelé přenosových soustav z členských států.
(5)
Je vhodné dovolit provozovatelům přenosových soustav ze třetích zemí, kteří neuzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě by přijali a uplatňovali právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, uzavřít mnohostranné dohody s provozovateli přenosových soustav v členských státech, které umožní, aby všechny strany dostaly vyrovnání za náklady na přenos přeshraničních toků elektřiny za spravedlivých a stejných podmínek.
(6)
Provozovatelé přenosových soustav by měli dostat vyrovnání za energetické ztráty vyplývající z přenosu přeshraničních toků elektřiny. Toto vyrovnání by mělo vycházet z odhadu, jaké ztráty by jim vznikly, kdyby k přenosům elektřiny nedošlo.
(7)
Měl by být vytvořen fond pro vyrovnávací platby za náklady provozovatelů přenosových soustav, kteří zpřístupňují infrastrukturu pro přenos přeshraničních toků elektřiny. Výše tohoto fondu by měla vycházet z posouzení dlouhodobých průměrných přírůstkových nákladů na zpřístupnění infrastruktury pro přenos přeshraničních toků elektřiny za celou Unii.
(8)
Posouzení infrastruktury pro přenos elektřiny za celou Unii související s usnadněním přeshraničních toků elektřiny by měla provést agentura jako subjekt odpovědný za koordinaci činnosti regulačních orgánů, které musí zastávat obdobnou funkci na vnitrostátní úrovni.
(9)
Provozovatelé přenosových soustav ve třetích zemích by měli hradit stejné náklady za používání přenosové soustavy Unie jako provozovatelé přenosových soustav v členských státech.
(10)
Změny v poplatcích účtovaných výrobcům elektřiny za přístup k přenosové soustavě by neměly oslabit vnitřní trh. Z tohoto důvodu by se průměrné poplatky za přístup k síti v členských státech měly udržovat v rozmezí, které pomůže zajistit, že budou využity výhody harmonizace.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 46 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (4),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé přenosových soustav obdrží vyrovnávací platby za náklady vzniklé přenosem přeshraničních toků elektřiny po jejich sítích na základě pokynů stanovených v části A přílohy.
Článek 2
Poplatky účtované provozovateli sítí za přístup k přenosové soustavě jsou v souladu s pokyny stanovenými v části B přílohy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 3. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. září 2010.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 838/2010 НА КОМИСИЯТА
от 23 септември 2010 година
за определяне на указания относно механизма за компенсиране между операторите на преносни мрежи и на общ регулаторен подход по отношение на таксите за пренос
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1228/2003 (1), и по-специално член 18, параграф 5, първо изречение от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 774/2010 на Комисията от 2 септември 2010 г. за формулиране на указания относно компенсациите между операторите на електропреносни системи при трансграничен пренос на електроенергия и за общ регулаторен подход за таксуване на преноса (2) определя механизъм за компенсиране на операторите на електропреносни мрежи по отношение на разходите при поемането на трансгранични преноси на електроенергия и за формулиране на общ регулаторен подход за таксите за пренос. Срокът на действие на посочения регламент обаче изтича на 2 март 2011 г.
(2)
За да се гарантира непрекъснатост на прилагането на механизма за компенсиране между операторите на преносни мрежи, следва да бъдат приети нови указания, упоменати в член 18, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 714/2009, които да отразяват институционалната рамка, установена с регламента. По-специално, за наблюдаването на механизма за компенсиране между операторите на преносни мрежи трябва да отговаря Агенцията за сътрудничество между енергийните регулатори (наричана по-долу „Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета (3).
(3)
Чрез въвеждането на задължителни указания за създаването на механизъм за компенсиране между операторите на преносни мрежи следва да се осигури стабилна основа за действието на този механизъм за компенсиране между операторите на преносни мрежи, както и справедливо компенсиране на операторите на електропреносни мрежи за техните разходи за поемането на трансгранични преноси на електроенергия.
(4)
Операторите на електропреносни мрежи от трети държави или от територии, сключили споразумения със Съюза, по силата на които тези страни са въвели и прилагат нормативната уредба на Европейския съюз в областта на електроенергетиката, следва да имат право да участват в механизма за компенсиране при трансграничен пренос на електроенергия равноправно както операторите на електропреносни мрежи от държавите-членки.
(5)
Уместно е да се разреши на оператори на електропреносни мрежи в трети държави, които не са сключили споразумения със Съюза, по силата на които те биха въвели и биха прилагали нормативната уредба на Европейския съюз в областта на електроенергетиката, да сключват многостранни споразумения с операторите на електропреносни мрежи от държавите-членки, които позволяват всички страни да бъдат компенсирани справедливо и на принципа на равноправието за разходите по поемането на трансгранични преноси на електроенергия.
(6)
Операторите на преносни мрежи следва да бъдат компенсирани за загубите на енергия, произтичащи от поемането на трансгранични преноси на електроенергия. Тези компенсации следва да се основават на оценка на загубите, които биха се получили при отсъствие на транзитни преноси на електроенергия.
(7)
Следва да бъде създаден фонд за компенсиране на операторите на преносни мрежи за разходите за предоставяне на инфраструктура за поемането на трансгранични преноси на електроенергия. Размерът на този фонд следва да се основава на обхващаща целия Европейски съюз оценка на дългосрочните средни пределни разходи за предоставянето на инфраструктура за поемането на трансгранични преноси на електроенергия.
(8)
Обхващащата целия Европейски съюз оценка на електропреносната инфраструктура, свързана с улесняването на трансграничния пренос на електроенергия, следва да бъде правена от Агенцията в качеството ѝ на орган, отговарящ за координиране на действията на регулаторните органи, които трябва да извършват сходна функция на национално ниво.
(9)
Спрямо операторите на електропреносни мрежи в трети държави следва да се прилагат същите цени за ползване на преносната мрежа в Европейския съюз, каквито се прилагат спрямо операторите на преносни мрежи в държавите-членки.
(10)
Различията в таксите, заплащани от производителите на електроенергия за достъп до електропреносната мрежа, не трябва да препятстват вътрешнообщностния пазар. По тази причина средните такси за достъп до мрежата в държавите-членки следва да бъдат в рамките на интервал, даващ възможност да се осигури реализация на ползите от хармонизирането.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден с член 46 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Операторите на преносни системи следва да получават компенсация за разходите, настъпили в резултат на поемането на трансгранични преноси на електроенергия през техните мрежи, въз основа на указанията, формулирани в част А от приложението.
Член 2
Таксите, прилагани от операторите на мрежи за целите на достъпа до електропреносната система, следва да бъдат в съответствие с указанията, формулирани в част Б от приложението.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 3 март 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 23 септември 2010 година.