NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 493/2011
ze dne 5. dubna 2011,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 377/2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 79 odst. 2 písm. c) a článek 74 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 377/2004 (2) stanoví povinnost zavést formy spolupráce mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví členských států, cíle této spolupráce, funkce a kvalifikaci styčných úředníků a jejich odpovědnost vůči hostitelské zemi a vysílajícímu členskému státu.
(2)
Rozhodnutím Rady 2005/267/ES (3) byla zřízena bezpečná webová informační a koordinační síť pro služby řízení migrace členských států pro výměnu informací o protiprávní migraci, nedovoleném vstupu a přistěhovalectví a o navracení neoprávněně pobývajících osob. V souladu s uvedeným nařízením má být do výměny informací zapojena také síť styčných úředníků pro přistěhovalectví.
(3)
Nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (4) byla zřízena Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (dále jen „agentura Frontex“). Úkolem agentury Frontex je příprava obecné a cílené analýzy rizik, která bude předložena Radě a Komisi.
(4)
Styční úředníci pro přistěhovalectví mají shromažďovat informace týkající se nedovoleného přistěhovalectví pro použití na operativní úrovni, na strategické úrovni nebo na obou úrovních. Tyto informace by mohly velmi přispět k činnostem agentury Frontex souvisejících s analýzou rizik a za tímto účelem by měla být zavedena užší spolupráce mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví a agenturou Frontex.
(5)
Všechny členské státy by měly mít možnost, pokud to považují za vhodné, iniciovat zasedání mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví vyslanými do konkrétní třetí země nebo regionu s cílem posílit spolupráci mezi nimi. Zástupci Komise a agentury Frontex by se měli těchto zasedání účastnit. Mělo by být možné přizvat též další subjekty a orgány, jako je například Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu a Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky.
(6)
Rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 574/2007/ES (5) se zřizuje Fond pro vnější hranice na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 jako součást obecného programu Solidarita a řízení migračních toků s cílem přispět k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva a k uplatňování zásady solidarity mezi členskými státy. Mělo by být možné využívat dostupné finanční zdroje Fondu pro vnější hranice na zlepšení řízení činností organizovaných konzulárními a jinými službami členských států ve třetích zemích, a na posílení operativní schopnosti sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví, čímž se podpoří účinnější spolupráce mezi členskými státy prostřednictvím uvedených sítí.
(7)
Evropský parlament, Rada a Komise by měly být pravidelně informovány o činnostech sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví v konkrétních zemích či regionech, jež jsou pro Unii mimořádně zajímavé, a o situaci v těchto zemích či regionech ve věcech souvisejících s nedovoleným přistěhovalectvím. Výběr konkrétních zemí či regionů, jež jsou pro Unii mimořádně zajímavé, by měl vycházet z objektivních migračních ukazatelů, jako například statistiky týkající se nedovoleného přistěhovalectví a analýzy rizik a dalších relevantních informací a zpráv vypracovaných agenturou Frontex a Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu, a měla by se zohlednit celková politika vnějších vztahů Unie.
(8)
Nařízení (ES) č. 377/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž úpravy stávajících právních předpisů Unie týkajících se vytvoření a fungování sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví s ohledem na změny v právních předpisech Unie a na praktické zkušenosti získané v této souvislosti, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(10)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, které jsou rovněž zohledněny v Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, v souladu s článkem 6 Smlouvy o Evropské unii.
(11)
Spojené království se účastní tohoto nařízení v souladu s čl. 5 odst. 1 Protokolu o schengenském acquis začleněného do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (6).
(12)
Irsko se účastní tohoto nařízení v souladu s článkem 5 odst. 1 Protokolu o schengenském acquis začleněného do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (7).
(13)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(14)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu A a E rozhodnutí Rady 1999/437/ES (9) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
(15)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A a E rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (11).
(16)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A a E rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES (12),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pozměňovací návrhy
Nařízení (ES) č. 377/2004 se mění takto:
1)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se vypouští druhá věta;
b)
doplňuje se odstavec, který zní:
„3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou zveřejněny na bezpečné webové informační a koordinační síti pro služby řízení migrace členských států zřízené rozhodnutím Rady 2005/267/ES (13) (dále jen „síť ICONet“) v oddíle věnovaném sítím styčných úředníků pro přistěhovalectví. Komise předá uvedené informace také Radě.
2)
Článek 4 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se druhá odrážka nahrazuje tímto:
„-
vyměňují si informace a praktické zkušenosti, zejména na zasedáních a prostřednictvím sítě ICONet,
-
vyměňují si případně informace o zkušenostech ohledně dostupnosti ochrany pro žadatele o azyl,“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Zástupci Komise a Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (dále jen ‚agentura Frontex‘) zřízené nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (14) se mohou účastnit zasedání organizovaných v rámci sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví; vyžadují-li to však operativní důvody, mohou se zasedání konat i bez přítomnosti uvedených zástupců. V případě potřeby mohou být též přizvány jiné subjekty a orgány.
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Členský stát, který předsedá Radě Evropské unie, přebírá podnět k pořádání takových zasedání. Není-li předsedající členský stát v dotčené zemi nebo regionu zastoupen, přebírá podnět k pořádání zasedání členský stát zastupující předsednictví. Tato zasedání se mohou konat také na podnět jiných členských států.“
3)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
1. Na konci každého pololetí vypracuje členský stát, který předsedá Radě Evropské unie, nebo v případě, že tento členský stát není v dotčené zemi nebo regionu zastoupen, členský stát zastupující předsednictví pro Evropský parlament, Radu a Komisi zprávu o činnosti sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví v konkrétních zemích či regionech, jež jsou pro Evropskou unii předmětem zvláštního zájmu, jakož i o situaci v těchto zemích či regionech ve věcech souvisejících s nedovoleným přistěhovalectvím, přičemž vezme v úvahu všechny relevantní aspekty, včetně lidských práv. Po konzultaci s členskými státy a Komisí by měl výběr konkrétních zemí či regionů, jež jsou pro Evropskou unii předmětem mimořádného zájmu, vycházet z objektivních migračních ukazatelů, jako například statistiky týkající se nedovoleného přistěhovalectví a analýzy rizik a jiných relevantních informací nebo zpráv vypracovaných agenturou Frontex a Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu, a zohledňovat celkovou politiku vnějších vztahů Unie.
2. Zprávy členských států uvedené v odstavci 1 jsou vypracovávány v souladu se vzorem vypracovaným podle rozhodnutí Komise 2005/687/ES ze dne 29. září 2005 o formě zprávy o činnosti sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví a o situaci v hostitelské zemi ohledně ilegálního přistěhovalectví (15) a obsahují příslušná kritéria výběru.
3. Komise na základě zpráv členských států uvedených v odstavci 1, které zohlední relevantní aspekty lidských práv, každoročně předloží Evropskému parlamentu a Radě faktické shrnutí, a je-li to vhodné, doporučení týkající se vývoje sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 5. dubna 2011.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 493/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 377/2004 на Съвета за създаване на мрежа от служители за връзка по въпросите на имиграцията
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 79, параграф 2, буква в) и член 74 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 377/2004 на Съвета (2) се предвижда задължението да се създадат форми на сътрудничество между служителите за връзка по въпросите на имиграцията на държавите-членки, целите на това сътрудничество, функциите на тези служители за връзка и квалификацията, която те би трябвало да имат, както и техните задачи и задължения по отношение на приемащата страна и държавата-членка, от която те са били командировани.
(2)
С Решение 2005/267/ЕО на Съвета (3) бе създадена информационна и координационна мрежа с повишено ниво на сигурност, свързана към Интернет, на отделните служби на държавите-членки, отговарящи за управление на миграционните потоци, за обмен на информация за незаконния миграционен поток, незаконното влизане и имиграция и завръщането на лицата с неправомерен престой. Съгласно посоченото решение елементите, предназначени за обмен на информация, следва да включат мрежата от служители за връзка по въпросите на имиграцията.
(3)
С Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (4) бе създадена Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз („Frontex“). Frontex отговаря за изготвянето на анализи на риска, които са едновременно обобщени и специализирани, и за предоставянето им на Съвета и на Комисията.
(4)
Служителите за връзка по въпросите на имиграцията следва да събират сведения за незаконната имиграция, които се използват или на оперативно ниво, или на стратегическо ниво, или и на двете. Тази информация може да окаже съществен принос към дейността на Frontex във връзка с анализа на риска и за тази цел следва да се създаде по-близко сътрудничество между различните мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията и Frontex.
(5)
Всички държави-членки трябва да могат да инициират срещи, когато такива бъдат сметнати за уместни, между служителите за връзка по въпросите на имиграцията, командировани в дадена трета страна или област, с цел засилване на сътрудничеството между тях. На тези срещи следва да присъстват представители на Комисията и на Frontex. Следва да е възможно да бъдат поканени и други органи и организации, като Европейската служба за подкрепа в областта на убежището и Службата на Върховния комисар на ООН за бежанците.
(6)
С Решение № 574/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) се създава Фонд за външните граници за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. като част от Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“, чиято цел е да допринесе за укрепване на пространството на свобода, сигурност и правосъдие и за прилагане на принципа на солидарност между държавите-членки. Следва да е възможно да се използват ресурсите, с които разполага Фондът за външни граници, за поощряване на дейности, организирани от консулските и други служби на държавите-членки в трети страни, и за подпомагане на укрепването на оперативния капацитет на различните мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията, което би спомогнало за по-ефективно сътрудничество между държавите-членки посредством тези мрежи.
(7)
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да бъдат редовно информирани за дейността на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията в специфични страни и/или области, представляващи особен интерес за Съюза, както и относно положението в тези страни и/или области по въпроси, свързани с незаконната имиграция. Подборът на специфичните страни и/или области от особен интерес за Съюза се основава на обективни показатели за миграцията, като статистики за незаконната имиграция и анализи на риска, и друга информация от значение или доклади, изготвени от Frontex и от Службата за подкрепа в областта на убежището, и следва да взема под внимание цялостната външна политика на Съюза.
(8)
Регламент (ЕО) № 377/2004 следва съответно да бъде изменен.
(9)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно адаптиране на настоящите разпоредби на Съюза относно създаването и функционирането на мрежи от служители за връзка по въпросите на имиграцията с цел отчитане на промените в правото на Съюза, както и на практическия опит, придобит в този контекст, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(10)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати от Хартата за основните права на Европейския съюз и отразени в Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи в съответствие с член 6 от Договора за Европейския съюз.
(11)
Обединеното кралство участва в настоящия регламент в съответствие с член 5, параграф 1 от Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и член 8, параграф 2 от Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (6).
(12)
Ирландия участва в настоящия регламент съгласно член 5, параграф 1 от Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и член 6, параграф 2 от Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (7).
(13)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(14)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено между Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Д от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (9) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(15)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Д от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(16)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Д от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/261/ЕО на Съвета (12),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 377/2004 се изменя, както следва:
1.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се заличава второто изречение;
б)
добавя се следният параграф:
„3. Сведенията, посочени в параграфи 1 и 2, се разпространяват чрез информационната и координационна мрежа с повишено ниво на сигурност, свързана към Интернет, на отделните служби на държавите-членки, отговарящи за управление на миграционните потоци, създадена с Решение 2005/267/ЕО на Съвета (13) („ICONet“), в раздела, предназначен за мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията. Комисията предоставя тази информация и на Съвета.
2.
Член 4 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 второто тире се заменя със следното:
„-
обменят сведения и практически опит, по-специално на срещи и чрез ICONet,
-
по целесъобразност обменят сведения относно опита във връзка с достъпа на лицата, търсещи убежище, до защита,“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Представителите на Комисията и на Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз („Frontex“), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (14), могат да вземат участие в срещите, организирани в рамките на мрежата от служители за връзка по въпросите на имиграцията, но ако оперативни съображения го налагат, срещите могат да се провеждат в отсъствие на тези представители. Когато това е необходимо, други органи и структури могат също да бъдат поканени на тези срещи.
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Държавата-членка, която осъществява председателството на Съвета на Европейския съюз, поема инициативата да проведе такива срещи. Ако държавата-членка, която осъществява председателството, не е представена в съответната страна или област, държавата-членка, която осъществява председателството по заместване, поема инициативата за провеждане на такава среща. Тези срещи могат да се провеждат и по инициатива на други държави-членки.“
3.
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. Държавата-членка, която осъществява председателството на Съвета на Европейския съюз, или ако тази държава-членка не е представена в съответната страна или област, държавата-членка, която осъществява председателството по заместване, изготвя в края на всяко шестмесечие доклад за Европейския парламент, Съвета и Комисията относно дейността на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията в специфични страни и/или области от особен интерес за Съюза, както и за положението в тези страни и/или области по въпросите, свързани с незаконната имиграция, като взема предвид всички съответни аспекти, включително правата на човека. Подборът, който се извършва след консултация с държавите-членки и Комисията, на специфичните страни и/или области от особен интерес за Съюза се основава на обективни показатели за миграцията, като статистики за незаконната имиграция и анализи на риска и друга информация от значение или доклади, изготвени от Frontex и от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, и следва да взема предвид цялостната външна политика на Съюза.
2. Докладите на държавите-членки, посочени в параграф 1, се изработват по образец, определен с Решение 2005/687/ЕО на Комисията от 29 септември 2005 г. относно формата на доклада за дейността на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията и относно положението на приемащата страна по въпроси, свързани с незаконната имиграция (15) и указват съответните критерии за подбор.
3. Въз основа на докладите на държавите-членки, посочени в параграф 1, и като взема предвид аспектите, свързани с правата на човека, когато е необходимо, Комисията ежегодно предоставя на Европейския парламент и на Съвета обобщение на фактите и по целесъобразност препоръки относно развитието на мрежите от служители за връзка по въпросите на имиграцията.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 5 април 2011 година.