NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2011
ze dne 29. července 2011,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (1), a zejména čl. 5 odst. 2, čl. 15 odst. 1 písm. c), čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 20 odst. 10 a 11, čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, čl. 42 odst. 2 a čl. 45 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Nařízení rovněž obsahuje ustanovení pro stanovení konečného bodu výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně už nevztahují požadavky uvedeného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (2), stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel pro stanovení konečných bodů pro určité získané produkty.
(3)
Dánsko předložilo žádost o stanovení konečného bodu pro rybí tuk, který se používá k výrobě léčivých přípravků. Protože se tento rybí tuk získává z materiálu kategorie 3 a zpracovává se za přísných podmínek, měl by se pro tento tuk stanovit konečný bod. Článek 3 nařízení (EU) č. 142/2011 a příloha XIII uvedeného nařízení by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(4)
Nařízení (EU) č. 142/2011 převzalo ustanovení zavedená k provedení nařízení (ES) č. 1774/2002 a rozhodnutí Komise 2003/324/ES (3), jimiž se zejména umožňuje Estonsku, Lotyšsku a Finsku krmení některých kožešinových zvířat zpracovanými živočišnými bílkovinami, které byly získány z těl zvířat téhož druhu nebo z jejich částí, zejména lišek. Příloha II by měla být změněna tak, aby se umožnilo krmení obou běžně chovaných druhů, tj. lišky obecné (Vulpes vulpes), která je v současnosti uvedená na seznamu, a lišky polární (Alopex lagopus) tímto materiálem, protože rozhodnutí 2003/324/ES bylo zrušeno nařízením (EU) č. 142/2011.
(5)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví některá pravidla pro tlakovou sterilizaci a prováděcí opatření, která se mají přijmout pro další zpracovatelské metody, které se musí uplatnit pro vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, aby při použití nebo neškodném odstraňování těchto produktů nevznikla rizika nepřijatelná pro zdraví lidí a zvířat. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 standardní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(6)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 umožňuje neškodné odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů alternativními metodami, pokud byly tyto metody povoleny na základě posouzení jejich schopnosti snižovat rizika pro zdraví lidí a zvířat na míru, která je pro příslušnou kategorii produktů živočišného původu alespoň rovnocenná standardním zpracovatelským metodám. Nařízení (ES) č. 1069/2009 také stanoví, že má být přijat standardní formát žádostí o alternativní metody. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 alternativní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(7)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijal s ohledem na takové alternativní metody tři stanoviska: vědecké stanovisko přijaté dne 21. ledna 2009 k projektu zkoumání alternativ k systémům likvidace kadáverů použitím kontejnerového systému (4) (dále jen „kontejnerový systém“), vědecké stanovisko přijaté dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem (5) a vědecké stanovisko přijaté dne 22. září 2010 k žádosti společnosti Neste Oil o novou alternativní metodu neškodného odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu (6).
(8)
Projekt kontejnerového systému navrhuje hydrolýzu kadáverů prasat a dalších vedlejších produktů živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství, která se uskutečňuje v uzavřeném kontejneru na území hospodářství. Po určité době se získané hydrolyzované materiály neškodně odstraňují, a to přednostně spalováním nebo zpracováním v souladu s hygienickými pravidly pro vedlejší produkty živočišného původu.
(9)
Projekt kontejnerového systému dále navrhuje druhou možnost, kdy se kadávery prasat a další vedlejší produkty živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství před jejich neškodným odstraněním drtí a následně pasterizují.
(10)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 21. ledna 2009 ke kontejnerovému systému dospěl k závěru, že poskytnuté informace nejsou dostačujícím podkladem pro to, aby mohla být tato druhá možnost považována za bezpečný způsob neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu z prasat. Pokud jde o první možnost založenou na hydrolýze, úřad EFSA také nebyl schopen předložit konečné posouzení. Uvedl však, že by hydrolyzovaný materiál neměl představovat další riziko, pokud by se dále zpracovával v souladu s hygienickými předpisy pro materiály kategorie 2.
(11)
Proto by se měla hydrolýza vedlejších produktů živočišného původu na území hospodářství povolit za podmínek, které brání přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo na zvířata a které nemají nepříznivý účinek na životní prostředí. Zejména by se měla hydrolýza, jako třetí možnost, provádět v uzavřeném a nepropustném kontejneru, který je oddělený od hospodářských zvířat na stejném území. Protože však metoda hydrolýzy není zpracovatelskou metodou, neměly by se na ni vztahovat zvláštní podmínky pro zpracování vedlejších produktů živočišného původu v těchto zařízeních. Kontejner by se měl pravidelně a pod úředním dohledem kontrolovat na nepřítomnost koroze, aby se zabránilo úniku materiálů do země.
(12)
Schopnost metody hydrolýzy snížit možná zdravotní rizika se ještě neprokázala. Proto by se měla zakázat každá manipulace s hydrolyzovaným materiálem nebo jeho použití mimo spalování a spoluspalování, po předchozím zpracování nebo bez něj, nebo neškodné odstraňování na povolené skládce, kompostování nebo přeměna na bioplyn, pokud každé ze tří posledně uvedených možností předchází tlaková sterilizace.
(13)
Španělsko, Irsko, Lotyšsko, Portugalsko a Spojené království vyjádřily zájem o to, aby se jejich provozovatelům povolila metoda hydrolýzy. Příslušné orgány uvedených členských států potvrdily, že se u těchto provozovatelů mají uskutečnit přísné kontroly, aby se zabránilo možným zdravotním rizikům.
(14)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem dospěl k závěru, že by se navrhované smíchání vápna s hnojem mohlo považovat za bezpečný postup inaktivace příslušných bakteriálních a virových patogenních původců s ohledem na zamýšlenou aplikaci získaného produktu, tedy uvedené směsi vápna s hnojem, na půdu. Protože použití prokázalo účinnost postupu jenom při použití konkrétního míchacího zařízení, úřad EFSA doporučil, aby se v případě, že je pro postup použito odlišné míchací zařízení, provedlo na základě měření pH, času a teploty ověření, které by mělo prokázat, že použitím odlišného míchacího zařízení je dosaženo rovnocenné inaktivace patogenních původců.
(15)
Ověření podle uvedených zásad by se mělo provést v případě, že je nehašené vápno (CaO), které bylo použito pro postup posouzený úřadem EFSA, nahrazeno dolomitickým vápnem (CaOMgO).
(16)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 22. září 2010 ke katalytickému procesu sestávajícímu z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv dospěl k závěru, že proces lze považovat za bezpečný, pokud se tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 2 a kategorie 3 použijí jako výchozí materiály a současně se uvedené tavené/škvařené tuky zpracují v souladu se standardními metodami zpracování vedlejších produktů živočišného původu. Na základě předložených důkazů však nebylo možné rozhodnout, zda dokáže tento postup také zmírnit možná rizika TSE, která mohou představovat tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 1. Proto by se měl katalytický proces sestávající z několika kroků povolit v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 2 a kategorie 3, ale měl by se zamítnout v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1. Přestože takové zamítnutí nebrání žadateli předložit úřadu EFSA další důkazy pro nové posouzení, používání tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1 pro uvedený proces by mělo být až do takového posouzení zakázané.
(17)
Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být změněna s ohledem na závěry uvedených tří vědeckých stanovisek úřadu EFSA.
(18)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí prováděcích opatření týkajících se přeměny vedlejších produktů živočišného původu na bioplyn nebo kompost. Pokud se v zařízení na výrobu bioplynu nebo v zařízení na kompostování mísí vedlejší produkty živočišného původu s materiály neživočišného původu nebo s jinými materiály, na které se nevztahuje uvedené nařízení, měl by mít příslušný orgán možnost povolit odběr reprezentativních vzorků po pasterizaci a před smísením, aby se otestoval jejich soulad s mikrobiologickými kritérii. Odběr těchto vzorků by měl prokázat, že pasterizace vedlejších produktů živočišného původu zmírnila mikrobiologická rizika u vedlejších produktů živočišného původu určených k přeměně.
(19)
Příloha V nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(20)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí standardního formátu žádostí o alternativní metody používání nebo neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů. Uvedený formát mají používat zainteresované subjekty při předkládání žádosti o povolení takových metod.
(21)
Úřad EFSA přijal na žádost Komise dne 7. července 2010 vědecké stanovisko s prohlášením o technické pomoci s formátem žádostí o nové alternativní metody týkající se vedlejších produktů živočišného původu (7). V uvedeném prohlášení úřad EFSA zejména doporučuje dále vyjasnit informace, které by zainteresované subjekty měly uvést při předložení žádosti o nové alternativní metody.
(22)
S ohledem na doporučení v uvedeném vědeckém stanovisku by měl být standardní formát žádostí o nové alternativní metody uvedený v příloze VII nařízení (EU) č. 142/2011 změněn.
(23)
Protože obnovitelná paliva získaná katalytickým procesem sestávajícím z několika kroků je možno vyrobit i z dovezených tavených/škvařených tuků, měly by se vyjasnit požadavky na dovoz těchto tuků a podmínky uvedené ve veterinárním osvědčení, které musí doprovázet zásilky tavených/škvařených tuků v místě vstupu do Unie, kde se provádějí veterinární kontroly. Přílohy XIV a XV nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(24)
V souladu s tím by proto měl být změněn článek 3 a přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI.
(25)
Po vstupu tohoto nařízení v platnost by se mělo poskytnout přechodné období, aby se umožnil plynulý dovoz tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, do Unie, jak stanoví nařízení (EU) č. 142/2011 před změnami zavedenými tímto nařízením.
(26)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 3 se písmeno g) nahrazuje tímto:
„g)
kožešinu, která splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole VIII přílohy XIII;
h)
rybí tuk určený k výrobě léčivých přípravků, který splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole XIII přílohy XIII;
i)
benzin a paliva, které splňují zvláštní požadavky na produkty katalytického procesu sestávajícího z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv stanovené v odst. 2 písm. c) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV.“
2)
Přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 31. ledna 2012 se budou pro dovoz do Unie dále přijímat zásilky tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, k nimž je přiloženo veterinární osvědčení, které bylo podepsáno a vyplněno v souladu se vzorem stanoveným v kapitole 10 (B) přílohy XV nařízení (EU) č. 142/2011 před vstupem tohoto nařízení v platnost, pokud tato osvědčení byla vyplněna a podepsána před 30. listopadem 2011.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. července 2011.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 749/2011 НА КОМИСИЯТА
от 29 юли 2011 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (1), и по-специално член 5, параграф 2, член 15, параграф 1, буква в), член 15, параграф 1, втора алинея, член 20, параграфи 10 и 11, член 41, параграф 3, първа и трета алинея, член 42, параграф 2 и член 45, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1069/2009 се установяват правила по отношение на страничните животински продукти и производните продукти във връзка с опазването на общественото здраве и здравето на животните, за да се предотвратят и сведат до минимум рисковете за общественото здраве и здравето на животните, произтичащи от тези продукти. В регламента се предвижда също определянето на крайна точка в производствената верига на някои производни продукти, след която за тях повече не се прилагат изискванията на същия регламент.
(2)
С Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г., за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (2), се определят правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009, включително правила за определяне на крайни точки за някои производни продукти.
(3)
Дания подаде искане да бъде определена крайна точка за рибно масло, което се използва за производството на лекарствени продукти. Тъй като такова рибно масло се получава от материал от категория 3 и се преработва при спазването на строги правила, следва да се определи крайна точка за това масло. Поради това член 3 от Регламент (ЕС) № 142/2011 и приложение XIII към същия регламент следва да бъдат съответно изменени.
(4)
Регламент (ЕС) № 142/2011 съдържа разпоредбите, въведени за изпълнение на Регламент (ЕО) № 1774/2002 и на Решение 2003/324/ЕО на Комисията (3), по-специално разпоредбите, позволяващи на Естония, Латвия и Финландия храненето на определени видове животни с ценна кожа с преработен животински протеин, получен от тела или части от тела на животни от същия вид, по-конкретно лисици. Приложение II следва да бъде изменено, за да се позволи храненето с такъв материал на двата най-често отглеждани вида, червена лисица (Vulpes vulpes), понастоящем фигуриращ в регламента, и полярна лисица (Alopex lagopus), тъй като Решение 2003/324/ЕО на Комисията беше отменено с Регламент (ЕС) № 142/2011.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1069/2009 се установяват определени правила за стерилизацията под налягане и се предвижда приемането на мерки за прилагане във връзка с други методи на преработка, които трябва да се използват по отношение на странични животински продукти или производни продукти, за да не произтичат неприемливи рискове за общественото здраве и здравето на животните при тяхното използване или унищожаване. Съобразно с това в приложение IV към Регламент (ЕС) № 142/2011 са посочени стандартните методи на преработка за преработвателните предприятия и някои други предприятия и обекти.
(6)
С Регламент (ЕО) № 1069/2009 се позволява унищожаването или използването на странични животински продукти или производни продукти чрез алтернативни методи, при условие че тези методи са били разрешени въз основа на оценка на техния капацитет да намалят рисковете за общественото здраве и за здравето на животните до степен, която е най-малкото равностойна на стандартните методи на преработка за съответната категория странични животински продукти. В Регламент (ЕО) № 1069/2009 е предвидено също приемането на стандартен образец на заявления за разрешаване на алтернативни методи. Съобразно с това в приложение IV към Регламент (ЕС) № 142/2011 са посочени алтернативните методи на преработка за преработвателните предприятия и някои други предприятия и обекти.
(7)
Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие три становища във връзка с тези алтернативни методи: научно становище, прието на 21 януари 2009 г., относно проекта за проучване на алтернативи на методите за унищожаване на кланични трупове, чрез използване на бункерната система (4) (проекта относно бункерната система); научно становище, прието на 8 юли 2010 г., относно обработката с вар на твърд свински оборски тор и оборски тор от домашни птици (5); и научно становище, прието на 22 септември 2010 г., относно заявлението на Neste Oil за нов алтернативен метод за унищожаване или използване на странични животински продукти (6).
(8)
В проекта относно бункерната система като първа опция се предлага хидролизирането на трупове от свине и на други странични животински продукти от свине, отглеждани в стопанства, в затворен контейнер на площадка в стопанството. След определен период от време получените хидролизирани материали следва да се унищожат чрез изгаряне или преработка, в съответствие със здравните правила по отношение на странични животински продукти.
(9)
В проекта относно бункерната система като втора опция се предлага раздробяване и последващо пастьоризиране на трупове от свине и на други странични животински продукти от свине, отглеждани в стопанства, преди тяхното унищожаване.
(10)
В становището си от 21 януари 2009 г. по проекта относно бункерната система ЕОБХ достигна до заключение, че предоставената информация не представлява достатъчно основание втората опция да бъде считана за безопасен начин за унищожаване на странични животински продукти от свине. Що се отнася до първата опция, основаваща се на хидролиза, ЕОБХ също не беше в състояние да представи окончателна оценка. ЕОБХ обаче посочи, че хидролизираният материал няма да представлява допълнителен риск, при условие че бъде преработен допълнително в съответствие със здравните правила за материали от категория 2.
(11)
Поради това хидролизирането на странични животински продукти на площадка в стопанството следва да бъде разрешено при условия, при които не се допуска предаването на болести, заразни за хората или за животните, и се избягват неблагоприятните последици за околната среда. По-специално, като трета опция хидролизата следва да се извършва в затворен, непропусклив контейнер, отделен от селскостопанските животни, отглеждани на същото място. Тъй като обаче хидролизата не представлява метод на преработка, следва да не се прилагат специфичните условия за преработка на странични животински продукти в такива предприятия. Контейнерът следва да бъде редовно проверяван под официален надзор за поява на корозия, за да се предотврати изтичането на материали в почвата.
(12)
Все още не е доказана способността на хидролизата да намали потенциалните рискове за здравето. Затова следва да се забранят всички видове боравене с хидролизиран материал или неговото използване, с изключение на неговото изгаряне или съвместно изгаряне, със или без предварителна преработка, или унищожаването му в разрешено депо, компостирането или преобразуването в биогаз, като всяка от последните три опции трябва да бъде предшествана от стерилизация под налягане.
(13)
Испания, Ирландия, Латвия, Португалия и Обединеното кралство заявиха интерес да позволят на своите оператори да използват хидролиза. Компетентните органи на посочените държави-членки потвърдиха намерението си да подложат такива оператори на строг контрол, за да предотвратят потенциалните рискове за здравето.
(14)
В своето становище от 8 юли 2010 г. относно обработката с вар на твърд свински оборски тор и оборски тор от домашни птици ЕОБХ достигна до заключение, че предложеното смесване на вар с оборски тор може да се счита за безопасен процес, целящ инактивиране на съответните бактериални и вирусни патогени с оглед на предвиденото прилагане на производния продукт (сместа от вар и тор) върху почвата. Тъй като в заявлението беше доказана ефективността на процеса само при използване на конкретно устройство за смесване, ЕОБХ препоръча при използване на различно устройство за смесване по време на процеса, да бъде извършена валидация въз основа на измерените данни за pH, времетраене и температура, за да се докаже, че чрез използване на различно устройство за смесване се постига еквивалентно инактивиране на патогените.
(15)
Ако негасената вар (CaO), която е използвана за процеса, оценен от ЕОБХ, се замени с доломитна вар (CaOMgO), следва да бъде извършена валидация в съответствие с посочените параметри.
(16)
В становището си от 22 септември 2010 г. относно многостадиен каталитичен процес за производство на възобновяеми горива ЕОБХ достигна до заключение, че процесът може да бъде считан за безопасен, когато като изходен материал се използват топени мазнини, произведени от материали от категория 2 и 3, и тези топени мазнини са били преработени в съответствие със стандартните методи на преработка на странични животински продукти. Представените доказателства обаче не позволяват да се заключи, че чрез процеса е възможно също да бъдат намалени потенциалните рискове от ТСЕ, които може да са налице при топени мазнини, произведени от материали от категория 1. Затова многостадийният каталитичен процес следва да бъде разрешен за топени мазнини, произведени от материали от категория 2 и 3, но следва да бъде отхвърлен за топени мазнини, произведени от материали от категория 1. Макар това отхвърляне да не е пречка за заявителя да предостави на ЕОБХ допълнителни доказателства за извършване на нова оценка, до нейното изготвяне следва да бъде забранено използването на топени мазнини, произведени от материали от категория 1.
(17)
Приложение IV към Регламент (ЕС) № 142/2011 следва да бъде изменено, за да се вземат предвид заключенията от трите научни становища на ЕОБХ.
(18)
В Регламент (ЕО) № 1069/2009 се предвижда приемането на мерки за прилагане по отношение на преобразуването на странични животински продукти в биогаз или компост. Когато смесването на странични животински продукти с материали от неживотински произход или с други материали, които не попадат в обхвата на посочения регламент, се извършва в предприятие за биогаз или в предприятие за компостиране, компетентният орган следва да бъде упълномощен да разреши вземането на представителни проби след пастьоризацията и преди смесването, за да провери дали отговарят на микробиологичните критерии. Вземането на такива проби следва да докаже дали пастьоризацията на страничните животински продукти е довела до намаляване на микробиологичните рискове в страничните животински продукти, чието преобразуване предстои.
(19)
Поради това приложение V към Регламент (ЕС) № 142/2011 следва да бъде съответно изменено.
(20)
В Регламент (ЕО) № 1069/2009 се предвижда приемането на стандартен образец на заявления за алтернативни методи на използване или унищожаване на странични животински продукти и производни продукти. Посоченият образец следва да се използва от заинтересованите страни при подаване на заявления за разрешаване на такива методи.
(21)
По искане на Комисията на 7 юли 2010 г. ЕОБХ прие научно становище по изявление относно техническа помощ във връзка с образеца на заявленията за нови алтернативни методи за странични животински продукти (7). В посоченото становище ЕОБХ препоръчва по-специално допълнителни пояснения във връзка с информацията, която заинтересованите страни следва да предоставят при подаване на заявление за разрешаване на нов алтернативен метод.
(22)
Предвид препоръките от посоченото научно становище, следва да бъде изменен стандартният образец на заявления за нови алтернативни методи, установен в приложение VII към Регламент (ЕС) № 142/2011.
(23)
Тъй като получените чрез многостадиен каталитичен процес възобновяеми горива могат да бъдат произведени също и от внесени топени мазнини, следва да бъдат изяснени изискванията за внос на такива мазнини и условията, посочени в здравния сертификат, който трябва да придружава пратките от топени мазнини на входящия пункт в Съюза, където се извършват ветеринарните проверки. Поради това приложения XIV и XV към Регламент (ЕС) № 142/2011 следва да бъдат съответно изменени.
(24)
Съобразно с това член 3 и приложения II, IV, V, VII, VIII, XI и XIII-XVI следва да бъдат съответно изменени.
(25)
Следва да бъде предвиден преходен период след влизането в сила на настоящия регламент, за да се позволи непрекъснатост на вноса в Съюза на топени мазнини, непредназначени за консумация от човека, за някои приложения извън хранителната верига на животните, както е предвидено в Регламент (ЕС) № 142/2011 преди измененията, въведени с настоящия регламент.
(26)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 142/2011 се изменя, както следва:
(1)
В член 3 буква ж) се заменя със следното:
„ж)
козина, която отговаря на специалните изисквания по отношение на крайната точка за този продукт, установени в приложение XIII, глава VIII;
з)
рибно масло за производството на лекарствени продукти, което отговаря на специалните изисквания по отношение на крайната точка за този продукт, установени в приложение XIII, глава XIII;
i)
бензин и горива, които отговарят на специфичните изисквания за продукти, получени чрез многостадиен каталитичен процес за производството на възобновяеми горива, установени в приложение IV, глава IV, раздел 3, точка 2, буква в).“
(2)
Приложения II, IV, V, VII, VIII, XI и XIII-XVI се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
За преходен период до 31 януари 2012 г. пратките от топени мазнини, които не са предназначени за консумация от човека, за някои приложения извън хранителната верига на животните, придружени от здравен сертификат, попълнен и подписан в съответствие с образеца, установен в глава 10(Б) от приложение XV към Регламент (ЕС) № 142/2011 преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, продължават да се приемат за внос в Съюза, при условие че споменатият сертификат е попълнен и подписан преди 30 ноември 2011 г.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юли 2011 година.