NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1177/2011
ze dne 8. listopadu 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 14 druhý pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (2),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Koordinace hospodářských politik členských států v rámci Unie, jak stanoví Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), by měla vést k dodržování hlavních zásad, jimiž jsou stabilní ceny, zdravé veřejné finance a měnové podmínky a udržitelná platební bilance.
(2)
Pakt o stabilitě a růstu původně sestával z nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (3), nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (4) a usnesení Evropské rady ze dne 17. června 1997 o Paktu o stabilitě a růstu (5). Nařízení (ES) č. 1466/97 bylo změněno nařízením (ES) č. 1055/2005 (6) a nařízení (ES) č. 1467/97 bylo změněno nařízením (ES) č. 1056/2005 (7). Kromě toho byla dne 20. března 2005 přijata zpráva Rady s názvem „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ (8).
(3)
Cílem Paktu o stabilitě a růstu jsou zdravé a udržitelné veřejné finance, jakožto prostředek posilující podmínky pro stabilitu cen a silný udržitelný růst podpořený finanční stabilitou, což napomůže k dosažení cílů Unie v oblasti udržitelného růstu a zaměstnanosti.
(4)
Zkušenosti získané a chyby učiněné v průběhu prvního desetiletí hospodářské a měnové unie ukazují, že je třeba v Unii zdokonalit správu ekonomických záležitostí, která by se měla zakládat na větší odpovědnosti členských států za společně dohodnutá pravidla a politiky a na pevnějším rámci pro dohled nad vnitrostátními hospodářskými politikami na úrovni Unie.
(5)
V souladu s vysokým stupněm integrace ekonomik členských států v rámci Unie, a zejména v eurozóně, je třeba posílit společný rámec pro správu ekonomických záležitostí, a to i pokud jde o dokonalejší rozpočtový dohled.
(6)
Zdokonalený rámec pro správu ekonomických záležitostí by měl vycházet z několika vzájemně propojených a soudržných politik pro udržitelný růst a zaměstnanost, především ze strategie Unie pro růst a zaměstnanost, se zvláštním důrazem na rozvoj a posilování vnitřního trhu, podporu mezinárodního obchodu a konkurenceschopnosti, o evropský semestr pro posílenou koordinaci hospodářských a rozpočtových politik a o účinný rámec pro prevenci a nápravu nadměrných schodků veřejných financí (Pakt o stabilitě a růstu), o pevný rámec pro prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy, minimální požadavky na vnitrostátní rozpočtové rámce a o posílenou regulaci finančního trhu a dohled nad ním, včetně makroobezřetnostního dohledu prováděného Evropskou radou pro systémová rizika.
(7)
Úspěšné vytvoření a zachování dynamického vnitřního trhu by se mělo považovat za prvek správného a bezproblémového fungování hospodářské a měnové unie.
(8)
Pakt o stabilitě a růstu i celý rámec správy ekonomických záležitostí by měly doplňovat a podporovat strategii Unie pro růst a zaměstnanost. Z propojení těchto jednotlivých prvků by však neměly plynout výjimky z ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.
(9)
Posílení správy ekonomických záležitostí by mělo zahrnovat i užší a včasnější zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních parlamentů. I když se uznává, že partnery Evropského parlamentu v rámci tohoto dialogu jsou příslušné orgány Unie a jejich zástupci, může příslušný výbor Evropského parlamentu nabídnout členskému státu, jemuž je určeno rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU, doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU, výzva podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU nebo rozhodnutí podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU, možnost účastnit se výměny názorů. Účast členského státu na této výměně názorů je dobrovolná.
(10)
Komise by měla zastávat důraznější úlohu v rámci postupů posíleného dohledu, pokud jde o posuzování jednotlivých členských států, sledování, mise na místě, doporučení a varování.
(11)
Rada a Komise by při uplatňování tohoto nařízení měly náležitě přihlížet ke všem relevantním faktorům a k hospodářské a rozpočtové situaci příslušných členských států.
(12)
Pravidla týkající se rozpočtové kázně by měla být posílena zejména kladením většího důrazu na výši a vývoj zadlužení a celkovou udržitelnost. Je nutné posílit rovněž mechanismy zajišťující soulad s těmito pravidly a prosazování těchto pravidel.
(13)
Provádění stávajícího postupu při nadměrném schodku na základě kritéria schodku i kritéria dluhu vyžaduje doporučenou číselnou hodnotu zohledňující hospodářský cyklus, pomocí níž by bylo možné posoudit, zda poměr veřejného dluhu k hrubému domácímu produktu (HDP) dostatečně klesá a uspokojivým tempem se blíží referenční hodnotě.
Mělo by být zavedeno přechodné období, které by členským státům, vůči nimž bude v době přijetí tohoto nařízení uplatňován postup při nadměrném schodku, umožnilo upravit vlastní politiky tak, aby byla dodržena doporučená číselná hodnota pro snižování dluhu. Stejnou možnost by měly mít také členské státy, na něž se vztahuje ozdravný program Unie nebo Mezinárodního měnového fondu.
(14)
Nedodržení doporučené číselné hodnoty pro snižování dluhu by nemělo být postačující ke konstatování existence nadměrného schodku; při tomto zjišťování by se měly zohlednit všechny rozhodující faktory, jimiž se zabývá zpráva Komise podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU. K vyloučení existence nadměrného schodku na základě kritéria dluhu může zejména postačovat posouzení toho, jaký vliv mají cyklus a struktura vnitřní dynamiky dluhu na vývoj dluhu.
(15)
Při zjišťování existence nadměrného schodku na základě kritéria schodku a postupu tohoto zjišťování je třeba zohlednit všechny rozhodující faktory, jimiž se zabývá zpráva Komise podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, pokud poměr veřejného dluhu k HDP nepřekračuje referenční hodnotu.
(16)
Při zohledňování systémových důchodových reforem jakožto jednoho z rozhodujících faktorů je třeba zvážit především to, zda tyto reformy posílí dlouhodobou udržitelnost důchodového systému jako celku, aniž by současně zvýšily rizika týkající se střednědobé rozpočtové pozice.
(17)
Ve zprávě Komise podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by měla být přiměřeně zohledněna kvalita vnitrostátního rozpočtového rámce, neboť právě on hraje rozhodující úlohu při podpoře fiskální konsolidace a udržitelných veřejných financí. V tomto zohlednění by měly být zahrnuty minimální požadavky stanovené ve směrnici Rady 2011/85/EU ze dne 8. listopadu 2011 o požadavcích na rozpočtové rámce členských států (9) a další dohodnuté žádoucí požadavky týkající se fiskální kázně.
(18)
Aby bylo možno sledovat dodržování doporučení a výzev Rady k odstranění nadměrného schodku, je třeba, aby v nich byly uvedeny roční rozpočtové cíle, které jsou v souladu s požadovaným fiskálním zlepšením v cyklicky očištěném vyjádření, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření. V tomto kontextu by měla být roční doporučená hodnota 0,5 % HDP chápána jako průměrný roční údaj.
(19)
Účinnost opatření bude možné lépe posoudit, bude-li referenční hodnotou dodržení cílů veřejných výdajů v kombinaci s prováděním plánovaných specifických opatření na straně příjmů.
(20)
Při posuzování toho, zda by měla být prodloužena lhůta pro odstranění nadměrného schodku, je třeba zvláště zohlednit prudký hospodářský propad v eurozóně nebo v Unii jako celku, za předpokladu, že tím nedojde k ohrožení udržitelnosti veřejných financí ve střednědobém horizontu.
(21)
Je vhodné důsledněji uplatňovat finanční sankce stanovené v čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU tak, aby se staly skutečným stimulem pro dodržování výzev podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.
(22)
Aby byl zajištěn soulad s rámcem fiskálního dohledu Unie pro členské státy, jejichž měnou je euro, měly by být na základě článku 136 Smlouvy o fungování EU stanoveny sankce vycházející z pravidel a zabezpečující spravedlivé, včasné a účinné mechanismy pro zajištění souladu s Paktem o stabilitě a růstu.
(23)
Pokuty uvedené v tomto nařízení představují jiné příjmy ve smyslu článku 311 Smlouvy o fungování EU a měly by být účelově vázány pro potřeby mechanismu stability pro poskytování finanční pomoci, který vytvoří členské státy, jejichž měnou je euro, aby zajistily stabilitu eurozóny jako celku.
(24)
Odkazy použité v nařízení (ES) č. 1467/97 by měly zohlednit nové číslování článků Smlouvy o fungování Evropské unie a nahrazení nařízení Rady (ES) č. 3605/93 (10) nařízením Rady (ES) č. 479/2009 ze dne 25. května 2009 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (11).
(25)
Nařízení (ES) č. 1467/97 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1467/97 se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
1. Toto nařízení obsahuje ustanovení k urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku. Cílem postupu při nadměrném schodku je zabránit vzniku nadměrných schodků veřejných financí, a pokud již k jejich vzniku dojde, napomoci jejich rychlému odstranění, přičemž dodržování rozpočtové kázně je posuzováno na základě kritérií schodku veřejných financí a veřejného dluhu.
2. Pro účely tohoto nařízení se „zúčastněnými členskými státy“ rozumějí ty členské státy, jejichž měnou je euro.“
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu se podle čl. 126 odst. 2 písm. a) druhé odrážky Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) považuje za výjimečné tehdy, pokud je způsobeno neobvyklou událostí, kterou dotčený členský stát nemůže nikterak ovlivnit a která má zásadní dopad na finanční situaci vládních institucí, nebo pokud vznikne v důsledku prudkého hospodářského propadu.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a Pokud poměr veřejného dluhu k hrubému domácímu produktu (HDP) překračuje referenční hodnotu, je třeba jej považovat v souladu s čl. 126 odst. 2 písm. b) Smlouvy o fungování EU za dostatečně se snižující a uspokojivým tempem se blížící k referenční hodnotě, jestliže se rozdíl vzhledem k referenční hodnotě snižoval za předchozí tři roky průměrným tempem jedné dvacetiny za rok, což je doporučená hodnota, přičemž se vychází ze změn za poslední tři roky, za něž jsou údaje k dispozici.
Požadavek týkající se kritéria dluhu se rovněž považuje za splněný, pokud rozpočtové předpovědi Komise naznačují, že k požadovanému snížení rozdílu dojde během tříletého období zahrnujícího dva roky následující po posledním roce, za který jsou údaje k dispozici. V případě členského státu, vůči němuž je ke dni 8. listopadu 2011 uplatňován postup při nadměrném schodku, se po dobu tří let od odstranění nadměrného schodku považuje požadavek týkající se kritéria dluhu za splněný, pokud daný členský stát na základě posouzení v rámci stanoviska Rady k jeho programu stability nebo konvergenčnímu programu dosahuje dostatečného pokroku k dodržení tohoto kritéria.
Při uplatňování doporučené hodnoty pro úpravu dluhového poměru by se mělo zohlednit působení cyklu na tempo snižování dluhu.“;
c)
odstavce 3 až 7 se nahrazují tímto:
„3. Při vypracování zprávy podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU přihlédne Komise ke všem rozhodujícím faktorům stanoveným v uvedeném článku, pokud významným způsobem ovlivňují posouzení toho, nakolik dotčený členský stát dodržuje kritéria schodku a dluhu. Zpráva musí náležitě odrážet:
a)
vývoj střednědobé hospodářské situace, zejména potenciální růst, včetně toho, v jaké míře se na něm podílí práce, akumulace kapitálu a celková produktivita faktorů, dále cyklický vývoj a stav čistých úspor soukromého sektoru;
b)
vývoj střednědobé rozpočtové situace, včetně zejména výsledků v přibližování se střednědobému rozpočtovému cíli, výše primárního salda a vývoje běžných i kapitálových primárních výdajů, provádění politik souvisejících s prevencí a nápravou nadměrné makroekonomické nerovnováhy, provádění politik souvisejících se společnou strategií růstu v Unii a celkovým zdravím veřejných financí, zejména účinnosti rozpočtových rámců členských států;
c)
vývoj střednědobé situace veřejného dluhu, jeho dynamiku a udržitelnost, včetně zejména rizikových faktorů včetně struktury splatnosti a měnové denominace dluhu, vnitřní dynamiky dluhu a její struktury, kumulované rezervy a dalších finančních aktiv; záruk, zejména v souvislosti s finančním sektorem; a veškerých implicitních závazků v důsledku stárnutí obyvatelstva a soukromého zadlužení, pokud by to mohlo představovat podmíněný implicitní závazek pro vládu.
Komise dále věnuje patřičnou a jednoznačnou pozornost všem ostatním faktorům, které jsou podle názoru dotčeného členského státu rozhodující pro celkové posouzení souladu s kritérii schodku a dluhu a které členský stát sdělil Radě a Komisi. V tomto ohledu je třeba věnovat zvláštní pozornost: finančním příspěvkům na podporu mezinárodní solidarity a dosažení cílů politik Unie; dluhu vzniklému z důvodu dvoustranné a mnohostranné pomoci mezi členskými státy v souvislosti se zajišťováním finanční stability a dluhu vzniklému v souvislosti s operacemi finanční stabilizace během závažných finančních turbulencí.
4. Rada a Komise provedou vyvážené celkové hodnocení všech rozhodujících faktorů, konkrétně do jaké míry tyto faktory působí při posuzování souladu s kritérii schodku nebo dluhu jako negativní nebo pozitivní. Pokud při hodnocení souladu na základě kritéria schodku překročí poměr veřejného dluhu k HDP referenční hodnotu, budou tyto faktory zohledněny v postupu vedoucím k rozhodnutí o existenci nadměrného schodku podle čl. 126 odst. 4, 5 a 6 Smlouvy o fungování EU pouze v případě, že jsou zcela splněny dvě současně platné zásadní podmínky, a to že předtím, než jsou tyto rozhodující faktory zohledněny, zůstává schodek veřejných financí blízko referenční hodnotě a její překročení je dočasné.
Tyto faktory se však v postupu vedoucím k rozhodnutí o existenci nadměrného schodku zohlední při posuzování souladu na základě kritéria dluhu.
5. Při hodnocení dodržování kritéria schodku a kritéria dluhu a při následných krocích v rámci postupu při nadměrném schodku věnuje Rada a Komise náležitou pozornost provádění reforem důchodových systémů zavádějících vícepilířový systém, který obsahuje povinný plně fondově financovaný pilíř, a čistým nákladům na veřejně spravovaný pilíř. V úvahu je třeba vzít zejména vlastnosti celého důchodového systému z reformy vzešlého, konkrétně to, zda podporuje dlouhodobou udržitelnost, aniž by zároveň zvyšoval rizika pro střednědobou rozpočtovou pozici.
6. Pokud Rada na základě čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU rozhodne, že v členském státě existuje nadměrný schodek, Rada a Komise v následujících fázích postupu podle uvedeného článku Smlouvy o fungování EU vezmou v úvahu rozhodující faktory uvedené v odstavci 3 tohoto článku, pokud mají vliv na situaci dotčeného členského státu, včetně faktorů uvedených v čl. 3 odst. 5 a v čl. 5 odst. 2 tohoto nařízení, zejména při stanovování lhůty pro nápravu nadměrného schodku a při případném prodlužování této lhůty. Tyto rozhodující faktory se však neberou v úvahu pro účely rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 12 Smlouvy o fungování EU o zrušení některých nebo všech jejích rozhodnutí podle čl. 126 odst. 6 až 9 a 11 Smlouvy o fungování EU.
7. V případě členských států, u nichž je překročení referenční hodnoty schodku výsledkem provádění reformy důchodového systému zavádějící vícepilířový systém zahrnující povinný plně fondově financovaný pilíř, přihlíží Rada a Komise při hodnocení vývoje údajů o schodku v rámci postupu při nadměrném schodku rovněž k nákladům na reformu, pokud schodek výrazně nepřevyšuje úroveň, kterou lze považovat za blízkou referenční hodnotě, a dluhový poměr nepřekračuje referenční hodnotu, za podmínky, že celková udržitelnost veřejných financí zůstává zachována. Čisté náklady se berou v úvahu rovněž pro účely rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 12 Smlouvy o fungování EU o zrušení některých nebo všech jejích rozhodnutí podle čl. 126 odst. 6 až 9 a 11 Smlouvy o fungování EU, pokud schodek podstatně a nepřetržitě klesal a dostal se na úroveň, která se blíží referenční hodnotě.“
3)
Vkládá se nový oddíl, který zní:
„ODDÍL 1 A
HOSPODÁŘSKÝ DIALOG
Článek 2a
1. V zájmu prohloubení dialogu mezi orgány Unie, zejména mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí, a v zájmu zajištění větší transparentnosti a odpovědnosti může příslušný výbor Evropského parlamentu vyzvat předsedu Rady, Komisi a popřípadě také předsedu Evropské rady nebo předsedu Euroskupiny k vystoupení v tomto výboru za účelem projednání rozhodnutí Rady na základě čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU, doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU, výzvy Rady podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU a rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU.
Očekává se, že Rada se bude zpravidla řídit doporučeními a návrhy Komise nebo svůj postoj veřejně vysvětlí.
Příslušný výbor Evropského parlamentu může nabídnout členskému státu, jehož se daná rozhodnutí, doporučení nebo výzvy týkají, aby se výměny názorů zúčastnil.
2. Rada a Komise pravidelně informují Evropský parlament o uplatňování tohoto nařízení.“
4)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Pokud Komise s plným přihlédnutím ke stanovisku uvedenému v odstavci 1 usoudí, že nadměrný schodek existuje, předloží v souladu s čl. 126 odst. 5 a 6 Smlouvy o fungování EU stanovisko a návrh Radě a informuje Evropský parlament o této skutečnosti.“;
b)
v odstavci 3 se odkaz na „čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 3605/93“ nahrazuje odkazem na „čl. 3 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 479/2009“;
c)
odstavce 4 a 5 se nahrazují tímto:
„4. Doporučení Rady podané v souladu s čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU stanoví nejvýše šestiměsíční lhůtu, během níž má dotčený členský stát přijmout účinná opatření. Pokud to vyžaduje závažnost situace, může být lhůta pro přijetí účinných opatření stanovena na tři měsíce. Doporučení Rady také stanoví lhůtu pro odstranění nadměrného schodku, jež musí být ukončeno v roce následujícím po roce zjištění schodku, pokud nenastanou zvláštní okolnosti. Ve svém doporučení Rada požaduje, aby členský stát dosáhl ročních rozpočtových cílů, které jsou na základě prognózy, z níž doporučení vychází, v souladu s minimálním ročním zlepšením dosahujícím doporučené hodnoty nejméně 0,5 % HDP jeho cyklicky očištěného salda, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, aby se zajistilo odstranění nadměrného schodku ve lhůtě, která je stanovena v doporučení.
4a Ve lhůtě stanovené v odstavci 4 podá dotčený členský stát Radě a Komisi zprávu o opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU. Zpráva obsahuje cíle týkající se veřejných výdajů a příjmů a diskrečních opatření na straně výdajů i příjmů, které jsou v souladu s doporučením Rady, a rovněž informace o přijatých opatřeních a charakteru předpokládaných opatření potřebných k dosažení těchto cílů. Členský stát tuto zprávu zveřejní.
5. Pokud byla v souladu s doporučením podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU přijata účinná opatření a pokud po přijetí uvedeného doporučení nastanou nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance, může Rada na doporučení Komise přijmout revidované doporučení podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU. S ohledem na rozhodující faktory uvedené v čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení může být v tomto revidovaném doporučení zejména prodloužena lhůta pro odstranění nadměrného schodku, a to zpravidla o jeden rok. Rada na základě hospodářských prognóz v doporučení posoudí, zda existují nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance. V případě prudkého hospodářského propadu v eurozóně nebo v Unii jako celku může Rada na doporučení Komise rovněž přijmout revidované doporučení podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU, za předpokladu, že tím nedojde k ohrožení udržitelnosti veřejných financí ve střednědobém horizontu.“
5)
V článku 4 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Jestliže se zjistí, že nebyla přijata žádná účinná opatření, učiní Rada své případné rozhodnutí podle 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU zveřejnit přijatá doporučení neprodleně po uplynutí lhůty stanovené v souladu s čl. 3 odst. 4 tohoto nařízení.
2. Rada při zvažování, zda byla v reakci na její doporučení vydaná v souladu s čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU přijata účinná opatření, vychází při svém rozhodování ze zprávy předložené dotčeným členským státem v souladu s čl. 3 odst. 4a tohoto nařízení a z jejího provádění a rovněž z veřejně oznámených rozhodnutí vlády dotčeného členského státu.
Pokud Rada v souladu s čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU zjistí, že dotčený členský stát nepřijal účinná opatření, podá o tom zprávu Evropské radě.“
6)
V článku 5 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Případné rozhodnutí Rady vyzývající dotčený zúčastněný členský stát, aby přijal opatření ke snížení nadměrného schodku podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU, se přijme do dvou měsíců od rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU o tom, že nebyla přijata žádná účinná opatření. Ve výzvě Rada členský stát požádá, aby dosáhl ročních rozpočtových cílů, které jsou na základě prognózy, z níž výzva vychází, v souladu s minimálním ročním zlepšením dosahujícím doporučené hodnoty nejméně 0,5 % HDP jeho cyklicky očištěného salda, bez vlivu jednorázových a dočasných opatření, aby se zajistilo odstranění nadměrného schodku ve lhůtě, která je stanovena ve výzvě. Rada rovněž uvede opatření přispívající k dosažení těchto cílů.
1a Po výzvě Rady podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU podá dotčený členský stát Radě a Komisi zprávu o opatřeních přijatých v reakci na tuto výzvu. Aby mohla Rada v případě potřeby přijmout rozhodnutí podle čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení, obsahuje zpráva cíle týkající se veřejných výdajů a příjmů a diskrečních opatření na straně výdajů i příjmů a rovněž informace o opatřeních přijatých v reakci na konkrétní doporučení Rady. Členský stát tuto zprávu zveřejní.
2. Pokud byla v souladu s výzvou podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU přijata účinná opatření a pokud po přijetí výzvy nastanou nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance, může Rada na doporučení Komise přijmout revidovanou výzvu podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU. S ohledem na rozhodující faktory uvedené v čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení může být v této revidované výzvě zejména prodloužena lhůta pro odstranění nadměrného schodku, a to zpravidla o jeden rok. Rada na základě hospodářských prognóz ve výzvě posoudí, zda existují nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance. V případě prudkého hospodářského propadu v eurozóně nebo v Unii jako celku může Rada na doporučení Komise rovněž přijmout revidovanou výzvu podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU, za předpokladu, že tím nedojde k ohrožení udržitelnosti veřejných financí ve střednědobém horizontu.“
7)
Články 6 až 8 se nahrazují tímto:
„Článek 6
1. Rada při zvažování, zda byla v reakci na její výzvu vydanou v souladu s čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU přijata účinná opatření, vychází při svém rozhodování ze zprávy předložené dotčeným členským státem v souladu s čl. 5 odst. 1a tohoto nařízení a z jejího provádění a rovněž z veřejně oznámených rozhodnutí vlády dotčeného členského státu. Zohledňuje se výsledek kontrolní mise vykonané Komisí v souladu s článkem 10a tohoto nařízení.
2. Pokud jsou splněny podmínky pro uplatnění čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU, uloží Rada sankce podle uvedeného článku. Takové rozhodnutí se přijme nejpozději do čtyř měsíců od rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU vyzývajícího dotčený zúčastněný členský stát, aby učinil opatření.
Článek 7
Pokud se zúčastněný členský stát nepodřídí jednotlivým aktům, které Rada postupně přijme v souladu s čl. 126 odst. 7 a 9 Smlouvy o fungování EU, je rozhodnutí Rady podle s čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU o uložení sankcí přijato zpravidla do šestnácti měsíců ode dne oznámení podle čl. 3 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 479/2009. V případě, že se uplatní čl. 3 odst. 5 nebo čl. 5 odst. 2 tohoto nařízení, šestnáctiměsíční lhůta se odpovídajícím způsobem změní. V případě záměrně plánovaného schodku, o kterém Rada rozhodne, že je nadměrný, se použije zrychlené řízení.
Článek 8
Případné rozhodnutí Rady podle s čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU o zesílení sankcí se přijme nejpozději do dvou měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 479/2009. Případné rozhodnutí Rady podle s čl. 126 odst. 12 Smlouvy o fungování EU zrušit některá nebo všechna svá rozhodnutí se přijme co nejdříve, v každém případě však nejpozději do dvou měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 479/2009.“
8)
V čl. 9 odst. 3 se odkaz na „článek 6“ nahrazuje odkazem na „čl. 6 odst. 2“.
9)
Článek 10 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se návětí nahrazuje tímto:
„1. Rada a Komise pravidelně sledují provádění opatření:“;
b)
v odstavci 3 se odkaz na „nařízení (ES) č. 3605/93“ nahrazuje odkazem na „nařízení (ES) č. 479/2009“.
10)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 10a
1. Komise zajistí nepřetržitý dialog s orgány členského státu v souladu s cíli tohoto nařízení. Za tímto účelem Komise zejména provádí mise s cílem zhodnotit aktuální hospodářskou situaci v členském státě a zjistit, zda existují rizika či obtíže při naplňování cílů tohoto nařízení.
2. U členských států, kterým byla vydána doporučení a výzvy v návaznosti na rozhodnutí podle čl. 126 odst. 8 a rozhodnutí podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU, je možné pro účely sledování na místě provádět posílený dohled. Dotčené členské státy předloží veškeré informace, které jsou nezbytné pro přípravu a provedení mise.
3. Komise může přizvat zástupce Evropské centrální banky k účasti na kontrolních misích v členském státě, jehož měnou je euro nebo který se účastní Dohody ze dne 16. března 2006 mezi Evropskou centrální bankou a národními centrálními bankami členských států mimo eurozónu o provozních postupech mechanismu směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie (12) (ERM II).
4. Komise podá o výsledcích mise uvedené v odstavci 2 zprávu Radě a může rozhodnout, že svá zjištění zveřejní.
5. V případě kontrolní mise podle odstavce 2 předá Komise dotčenému členskému státu svá předběžná zjištění, aby se k nim mohl vyjádřit.
11)
Články 11 a 12 se nahrazují tímto:
„Článek 11
Kdykoli Rada podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU rozhodne o uložení sankcí vůči zúčastněnému členskému státu, vyžaduje se zpravidla pokuta. Rada může rozhodnout o doplnění této pokuty jinými opatřeními podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU.
Článek 12
1. Pokuta se skládá z pevné složky ve výši 0,2 % HDP a z pohyblivé složky. Pohyblivá složka se rovná jedné desetině absolutní hodnoty rozdílu mezi saldem vyjádřeným v procentech HDP za předchozí rok a buď referenční hodnotou pro saldo veřejných financí, nebo v případě, že nedodržení rozpočtové kázně zahrnuje kritérium dluhu, saldem veřejných financí vyjádřeným v procentech HDP, kterého mělo být dosaženo ve stejném roce podle výzvy vydané podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.
2. Každý rok následující po roce, kdy byla uložena pokuta, dokud není rozhodnutí o existenci nadměrného schodku zrušeno, Rada hodnotí, zda dotčený zúčastněný členský stát přijal účinná opatření v reakci na výzvu Rady podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU. Při tomto každoročním hodnocení rozhodne Rada v souladu s čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU o zesílení sankcí, jestliže se dotčený zúčastněný členský stát nepodřídil výzvě Rady. Pokud Rada rozhodne o uložení další pokuty, vypočítává se stejným způsobem jako pohyblivá složka pokuty uvedená v odstavci 1.
3. Žádná jednotlivá pokuta podle odstavců 1 a 2 nesmí překročit 0,5 % HDP.“
12)
Článek 13 se zrušuje a odkaz na něj se v článku 15 nahrazuje odkazem na „článek 12“.
13)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Pokuty uvedené v článku 12 představují jiné příjmy ve smyslu článku 311 Smlouvy o fungování EU a jsou účelově vázány pro potřeby Evropského nástroje finanční stability. V okamžiku, kdy zúčastněné členské státy vytvoří jiný mechanismus stability pro poskytování finanční pomoci, aby zajistily stabilitu eurozóny jako celku, budou pokuty účelově vázány pro potřeby tohoto mechanismu.“
14)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 17a
1. Do 14. prosince 2014 a poté každých pět let Komise zveřejní zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
V této zprávě mimo jiné posoudí:
a)
účinnost tohoto nařízení;
b)
pokrok dosažený při zajišťování užší koordinace hospodářských politik a trvalé konvergence hospodářské výkonnosti členských států v souladu se Smlouvou o fungování EU.
2. Bude-li to vhodné, přiloží ke zprávě uvedené v odstavci 1návrh změn tohoto nařízení.
3. Zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě.“
15)
V celém nařízení (ES) č. 1467/97 se všechny odkazy na „článek 104 Smlouvy“ nahrazují odkazy na „článek 126 Smlouvy o fungování EU.“
16)
V odstavci 2 přílohy se odkazy na „čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 3605/93“ ve sloupci I nahrazují odkazy na „čl. 3 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 479/2009“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. listopadu 2011.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1177/2011 НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1467/97 за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 126, параграф 14, втора алинея от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейската централна банка (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Координацията на икономическите политики на държавите-членки в рамките на Съюза, както е предвидено в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), следва да води до спазване на ръководните принципи за ценова стабилност, стабилни публични финанси и парични условия, както и устойчив платежен баланс.
(2)
Пактът за стабилност и растеж (ПСР) първоначално включва Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (3), Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (4) и Резолюция на Европейския съвет от 17 юни 1997 г. относно Пакта за стабилност и растеж (5). Регламенти (ЕО) № 1466/97 и (ЕО) № 1467/97 бяха изменени съответно с регламенти (ЕО) № 1055/2005 (6) и (ЕО) № 1056/2005 (7). Освен това беше приет доклад на Съвета от 20 март 2005 г., озаглавен „Усъвършенстване на прилагането на Пакта за стабилност и растеж“ (8).
(3)
ПСР се основава на целта за осигуряване на стабилни и устойчиви публични финанси като средство за укрепване на предпоставките за ценова стабилност и за висок и устойчив растеж, подкрепен от финансова стабилност, като по този начин се подпомага постигането на целите на Съюза за устойчив растеж и създаване на заетост.
(4)
Натрупаният опит и допуснатите грешки през първото десетилетие от функционирането на Икономическия и паричен съюз показват необходимост от по-добро икономическо управление в Съюза, което следва да бъде изградено на основата на по-силна национална ангажираност по отношение на общоприетите правила и политики, както и на по-стабилна рамка на равнището на Съюза за наблюдение на националните икономически политики.
(5)
Необходимо е да се засили общата рамка на икономическо управление, която включва подобрено бюджетно наблюдение, в съответствие с високата степен на интеграция между икономиките на държавите-членки в рамките на Съюза, и по-специално в еврозоната.
(6)
Подобрената рамка на икономическо управление следва да се основава на няколко взаимно свързани и съгласувани политики за устойчив растеж и заетост, по-специално стратегия на Съюза за растеж и работни места, с особен акцент върху развитието и укрепването на вътрешния пазар, насърчаването на международната търговия и конкурентоспособност, Европейски семестър за засилване на координацията на икономическите и бюджетни политики, ефективна рамка за предотвратяване и коригиране на прекомерните бюджетни дефицити (ПСР), стабилна рамка за предотвратяване и коригиране на макроикономическите неравновесия, минимални изисквания за националните бюджетни рамки и засилена регулация и надзор на финансовия пазар, включително макропруденциален надзор, извършван от Европейския съвет за системен риск.
(7)
Постигането и поддържането на динамичен вътрешен пазар следва да се разглежда като елемент на правилното и безпрепятствено функциониране на Икономическия и паричен съюз.
(8)
ПСР и цялостната рамка на икономическо управление следва да допълват и подкрепят стратегията на Съюза за растеж и работни места. Взаимните връзки между различните направления не следва да предоставят изключения от разпоредбите на ПСР.
(9)
Укрепването на икономическото управление следва да включва по-активно и по-навременно участие на Европейския парламент и националните парламенти. Като отчита, че партньори на Европейския парламент в рамките на този диалог са съответните институции на Съюза и техните представители, компетентната комисия на Европейския парламент може да предостави възможност на държавата-членка, която е адресат на решение на Съвета съгласно член 126, параграф 6 от ДФЕС, препоръка съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС, предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС или решение съгласно член 126, параграф 11 от Договора, да участва в размяната на мнения. Участието на държавата-членка в подобна размяна на мнения е доброволно.
(10)
Комисията следва да има по-голяма роля в процедурата за засилено наблюдение по отношение на оценките, които са специфични за всяка държава-членка, мониторинга, мисиите на място, препоръките и предупрежденията.
(11)
При прилагането на настоящия регламент Съветът и Комисията следва да отчитат по целесъобразен начин всички действащи фактори, както и икономическото и бюджетното състояние на съответните държави-членки.
(12)
Следва да се засилят правилата за бюджетната дисциплина, по-специално като се придаде по-голямо значение на равнището и изменението на дълга и на общата устойчивост. Механизмите, с които се осигуряват спазването и прилагането на тези правила, следва също да бъдат засилени.
(13)
Прилагането на съществуващата процедура при прекомерен дефицит въз основа на двата критерия - за дефицита и за дълга, изисква определянето на числово изразен показател, който да отчита стопанския цикъл, спрямо който да се преценява дали съотношението на държавния дълг към брутния вътрешен продукт (БВП) намалява в достатъчна степен и дали се приближава към референтната стойност със задоволителни темпове.
Следва да се въведе преходен период с цел да се позволи на държавите-членки, които са обект на процедура при прекомерен дефицит към датата на приемане на настоящия регламент, да съобразят политиките си с числово изразения показател за намаляване на дълга. Същото следва да се прилага и за държавите-членки, които са обект на програма за корекции на Съюза и/или Международния валутен фонд.
(14)
Неспазването на числово изразения показател за намаляване на дълга не следва да е достатъчно условие, за да се установи наличието на прекомерен дефицит: за тази цел следва да се вземат предвид всички действащи фактори, обхванати от доклада на Комисията по член 126, параграф 3 от ДФЕС. По-специално оценката на ефекта на цикъла, както и на състава на корекциите наличности-потоци върху държавния дълг може да е достатъчна, за да се избегне установяването на наличието на прекомерен дефицит въз основа на критерия за дълга.
(15)
При установяването на наличие на прекомерен дефицит въз основа на критерия за дефицита и стъпките, водещи до него, е необходимо да се вземат под внимание всички действащи фактори, обхванати от доклада на Комисията съгласно член 126, параграф 3 от ДФЕС, ако съотношението на държавния дълг към БВП не надхвърля референтната стойност.
(16)
Когато системните пенсионни реформи се разглеждат като един от действащите фактори, основното съображение следва да бъде дали тези реформи укрепват дългосрочната устойчивост на пенсионната система като цяло, като същевременно не увеличават рисковете за средносрочната бюджетна позиция.
(17)
В доклада на Комисията съгласно член 126, параграф 3 от ДФЕС по подходящ начин следва да се разгледа качеството на националната бюджетна рамка, тъй като тя има решаваща роля в подкрепа на фискалната консолидация и устойчивите публични финанси. Това разглеждане следва да включва минималните изисквания, предвидени в Директива 2011/85/ЕС от 8 ноември 2011 г. относно изискванията за бюджетните рамки на държавите-членки (9), и други одобрени желателни изисквания по отношение на фискалната дисциплина.
(18)
За да се подпомогне наблюдението на изпълнението на препоръките на Съвета и на предизвестията за коригиране на състоянието на прекомерен дефицит, е необходимо в тях да се посочват годишните бюджетни цели в съответствие с изискваното подобрение на циклично изгладения баланс и с изключени еднократни и временни мерки. В този смисъл годишният показател от 0,5 % от БВП следва да се разбира като средна годишна стойност.
(19)
При оценяването на ефективността на действията се използва възможността за съобразяване с разходните цели на консолидирания държавен бюджет като референтна стойност във връзка с прилагането на набелязани специфични приходни мерки.
(20)
Когато се преценява дали да бъде удължен срокът за коригиране на прекомерния дефицит, следва да се обърне особено внимание на сериозните икономически спадове в еврозоната или в Съюза като цяло, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план.
(21)
Уместно е да се засили прилагането на финансовите санкции, предвидени в член 126, параграф 11 от ДФЕС, така че те да представляват реален стимул за съобразяване с предизвестията съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС.
(22)
За да се гарантира спазването на рамката на Съюза за фискално наблюдение от страна на държавите-членки, чиято парична единица е еврото, въз основа на член 136 от ДФЕС следва да бъдат разработени основани на правилата санкции, които гарантират справедливи, навременни и ефективни механизми за спазване на ПСР.
(23)
Средствата от глобите, посочени в настоящия регламент, представляват други приходи съгласно посоченото в член 311 ДФЕС и следва да се влагат в механизмите за стабилност за предоставяне на финансова помощ, създадени от държавите-членки, чиято парична единица е еврото, с цел гарантиране на стабилността на еврозоната като цяло.
(24)
Позоваванията, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 1467/97, следва да вземат предвид новата номерация на членовете в Договора за функционирането на Европейския съюз, както и замяната на Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета (10) с Регламент (ЕО) № 479/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. за прилагане на Протокола за процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (11).
(25)
Следователно Регламент (ЕО) № 1467/97 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1467/97 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
1. Настоящият регламент установява разпоредбите за ускоряване и изясняване на процедурата при прекомерен дефицит. Целта на процедурата при прекомерен дефицит е да възпира възникването на прекомерни бюджетни дефицити, а в случай че те възникнат - да способства за тяхното бързо коригиране, като съблюдаването на бюджетната дисциплина се проверява въз основа на критериите за бюджетния дефицит и за държавния дълг.
2. За целите на настоящия регламент под „участващи държави-членки“ се разбира онези държави-членки, чиято парична единица е еврото.“
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„1. Смята се, че бюджетният дефицит надхвърля референтната стойност по изключение съгласно член 126, параграф 2, буква а), второ тире от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) тогава, когато е резултат от необичайно събитие извън контрола на съответната държава-членка, което оказва значително влияние върху финансовото състояние на сектор „Държавно управление“, или когато е в резултат от сериозен икономически спад.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„1а. Когато надхвърля референтната стойност, съотношението на държавния дълг към брутния вътрешен продукт (БВП) се смята за достатъчно намаляващо и за приближаващо референтната стойност със задоволителни темпове в съответствие с член 126, параграф 2, буква б) от ДФЕС, ако разликата по отношение на референтната стойност е намаляла през предходните три години със среден темп от една двадесета годишно въз основа на промените през последните три години, за които има данни.
Изискването съгласно критерия за дълга също се смята за изпълнено, ако бюджетните прогнози на Комисията сочат, че изискваното намаление на разликата ще настъпи през тригодишния период, който включва двете години, следващи последната година, за която има данни. За държава-членка, която е обект на процедура при прекомерен дефицит към 8 ноември 2011 г. и за срок от три години от коригирането на прекомерния дефицит, изискването съгласно критерия за дълга се смята за изпълнено, ако държавата-членка осъществи достатъчен напредък към спазването на референтната стойност съгласно оценките в становището, прието от Съвета във връзка с нейната програма за стабилност или за конвергенция.
При прилагането на показателя за корекция на съотношението на дълга следва да се отчита въздействието на цикъла върху темпа на намаляването на дълга.“;
в)
параграфи 3-7 се заменят със следното:
„3. Когато изготвя доклад съгласно член 126, параграф 3 от ДФЕС, Комисията отчита всички действащи фактори, посочени в този член, доколкото те се отразяват в значителна степен на оценката за спазването на критериите за дефицита и за дълга от страна на съответната държава-членка. Докладът отразява съответно:
а)
развитието на икономическите показатели в средносрочен план, по-специално потенциалния растеж, включително различния принос на труда, на натрупването на капитал и на общата факторна производителност, влиянието на стопанския цикъл и състоянието на нетните спестявания в частния сектор;
б)
развитието на състоянието на бюджета в средносрочен план, включително, по-специално, отбелязаните корекции към средносрочната бюджетна цел, равнището на първичното салдо и развитието на първичните разходи - както текущи, така и капиталови, изпълнението на политиките в контекста на предотвратяването и коригирането на прекомерните макроикономически неравновесия, изпълнението на политиките в контекста на общата стратегия за растеж на Съюза, както и качеството на публичните финанси като цяло, по-специално ефективността на националните бюджетни рамки;
в)
развитието на равнището на държавния дълг в средносрочен план, динамиката и устойчивостта на дълга, което включва по-специално рисковите фактори, включително падежната и валутната структура на дълга, корекциите наличности-потоци и техния състав, натрупаните резерви и други финансови активи, гаранциите, по-специално такива, свързани с финансовия сектор, и всички неявни задължения, свързани със застаряването на населението, както и дълга на частния сектор, доколкото той може да представлява условно неявно задължение за държавата.
Комисията отчита надлежно и изрично всички други фактори, които според съответната държава-членка са от значение за цялостната оценка на спазването на критериите за дефицита и за дълга и които държавата-членка е представила на Съвета и на Комисията. В този смисъл особено внимание се отделя на финансовите вноски за повишаване на международната солидарност и за постигане на целите на политиките на Съюза, на дълга в резултат от двустранна и многостранна подкрепа между държавите-членки в контекста на гарантиране на финансовата стабилност, както и на дълга, свързан с операции за финансово стабилизиране в периоди на големи финансови сътресения.
4. Съветът и Комисията правят балансирана цялостна оценка на всички действащи фактори, по-специално на степента, в която те се отразяват на оценката на спазването на критериите за дефицита и/или критерия за дълга като влошаващи или смекчаващи фактори. При оценката на спазването на критерия за дефицита, ако съотношението на държавния дълг към БВП надхвърля референтната стойност, тези фактори се вземат под внимание на отделните етапи на вземането на решение за наличие на прекомерен дефицит, предвидени в член 126, параграфи 4, 5 и 6 от ДФЕС, само ако е изцяло изпълнено двойното условие на ръководния принцип, а именно че преди да бъдат взети предвид действащите фактори, бюджетният дефицит остава близо до референтната стойност и неговото превишение над референтната стойност е временно.
Тези фактори обаче се вземат предвид на отделните етапи на вземането на решение за наличие на прекомерен дефицит при оценката на спазването на критерия за дълга.
5. При оценката на спазването на критериите за дефицита и за дълга и при последващите етапи от процедурата при прекомерен дефицит Съветът и Комисията отчитат надлежно извършването на пенсионни реформи, с които се въвежда многостълбова система, включваща задължителен стълб изцяло на базата на лични спестявания в пенсионен фонд, както и нетните разходи на стълб на държавното обществено осигуряване. По-специално се вземат предвид характеристиките на пенсионната система като цяло, създадена чрез реформата, а именно дали те укрепват дългосрочната устойчивост, като същевременно не увеличават рисковете за бюджетната позиция в средносрочен план.
6. Ако Съветът, като действа в рамките на член 126, параграф 6 от ДФЕС, приеме решение, че в държава-членка е налице прекомерен дефицит, Съветът и Комисията в следващите етапи на процедурата от посочения член на ДФЕС вземат предвид действащите фактори, посочени в параграф 3 от настоящия член, доколкото те се отразяват на положението в съответната държава-членка, включително посочените в член 3, параграф 5 и член 5, параграф 2 от настоящия регламент, по-специално при определяне на срока за коригиране на прекомерния дефицит и евентуалното удължаване на този срок. Тези действащи фактори обаче не се вземат предвид за решението на Съвета съгласно член 126, параграф 12 от ДФЕС за отмяна на някои или всички негови решения по член 126, параграфи 6-9 и 11 от ДФЕС.
7. При държави-членки, в които превишението на дефицита над референтната стойност отразява извършването на пенсионна реформа, с която се въвежда многостълбова система, включваща задължителен стълб изцяло на базата на лични спестявания в пенсионен фонд, Съветът и Комисията, когато оценяват развитието на размера на дефицита в рамките на процедурата при прекомерен дефицит, отчитат и разходите за реформата, доколкото дефицитът не превишава в значителна степен равнище, което може да се счита за близко до референтната стойност, а съотношението на дълга не надхвърля референтната стойност, при условие че се запазва фискалната устойчивост като цяло. Нетните разходи се вземат предвид и с оглед на решението на Съвета съгласно член 126, параграф 12 от ДФЕС относно отмяната на някои или всички негови решения по член 126, параграфи 6-9 и 11 от ДФЕС, ако дефицитът е намалявал значително и постоянно и е достигнал ниво, близко до референтната стойност.“
3)
Вмъква се следният раздел:
„РАЗДЕЛ 1a
ИКОНОМИЧЕСКИ ДИАЛОГ
Член 2а
1. С цел да се засили диалогът между институциите на Съюза, по-специално между Европейския парламент, Съвета и Комисията, и да се постигнат по-голяма прозрачност и по-добра отчетност, компетентната комисия на Европейския парламент може да покани председателя на Съвета, Комисията и, по целесъобразност, председателя на Европейския съвет или председателя на Еврогрупата да вземат участие в обсъждане с комисията относно решение на Съвета съгласно член 126, параграф 6 от ДФЕС, препоръка на Съвета съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС, предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС или решение на Съвета съгласно член 126, параграф 11 от ДФЕС.
Очаква се Съветът по правило да се съобрази с препоръките и предложенията на Комисията или да изясни позицията си публично.
Компетентната комисия на Европейския парламент може да предостави възможност на държавата-членка, която е засегната от такива решения, препоръки или предизвестия, да участва в размяна на мнения.
2. Комисията и Съветът редовно информират Европейския парламент за прилагането на настоящия регламент.“
4)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Като взема изцяло предвид посоченото в параграф 1 становище, Комисията - ако прецени, че е налице прекомерен дефицит - представя становище и предложение на Съвета в съответствие с член 126, параграфи 5 и 6 от ДФЕС и информира Европейския парламент за това.“;
б)
в параграф 3 позоваването на „член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 3605/93“ се заменя с позоваване на „член 3, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 479/2009“;
в)
параграфи 4 и 5 се заменят със следното:
„4. В препоръката на Съвета, направена в съответствие с член 126, параграф 7 от ДФЕС, се определя максимален срок от шест месеца за предприемането на ефективни действия от съответната държава-членка. Когато сериозността на ситуацията го налага, срокът за ефективни действия може да бъде три месеца. В препоръката на Съвета се определя и краен срок за коригирането на прекомерния дефицит, което следва да приключи през годината, следваща годината на неговото установяване, освен ако са налице особени обстоятелства. В препоръката си Съветът изисква държавата-членка да постигне годишни бюджетни цели, които въз основа на прогнозите, обосноваващи препоръката, са съобразени с минималното годишно подобрение от поне 0,5 % от БВП на циклично изгладения баланс, с изключени еднократни и временни мерки, за да се гарантира коригирането на прекомерния дефицит в рамките на срока, определен в препоръката.
4а. В посочения в параграф 4 срок съответната държава-членка докладва на Съвета и на Комисията относно действията, предприети в отговор на препоръката на Съвета съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС. Докладът включва целите за бюджетните разходи и приходи и за дискреционните мерки по отношение както на разходната, така и на приходната част в съответствие с препоръката на Съвета, както и информация относно предприетите мерки и естеството на мерките, предвидени за постигане на целите. Държавите-членки оповестяват доклада.
5. Ако са били предприети ефективни действия съгласно препоръка по член 126, параграф 7 от ДФЕС и след приемането на препоръката са настъпили неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси, Съветът може да реши по препоръка на Комисията да приеме преразгледана препоръка съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС. В преразгледаната препоръка, като се вземат предвид действащите фактори, посочени в член 2, параграф 3 от настоящия регламент, може по-специално да се удължи срокът за коригиране на прекомерния дефицит по правило с една година. Съветът оценява наличието на неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси въз основа на икономическите прогнози в своята препоръка. В случай на сериозен икономически спад в еврозоната или в Съюза като цяло Съветът може също да реши, по препоръка на Комисията, да приеме преразгледана препоръка съгласно член 126, параграф 7 от ДФЕС, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план.“
5)
В член 4 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Всяко решение на Съвета по член 126, параграф 8 от ДФЕС да публикува препоръките си, когато се установи, че не са били предприети ефективни действия, се взема незабавно след изтичането на срока, определен в съответствие с член 3, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Съветът, когато преценява дали са били предприети ефективни действия в отговор на неговите препоръки, отправени в съответствие с член 126, параграф 7 от ДФЕС, основава решението си на доклада, представен от съответната държава-членка съгласно член 3, параграф 4а от настоящия регламент, и неговото прилагане, както и на всякакви други публично оповестени решения на правителството на съответната държава-членка.
Когато Съветът установи, в съответствие с член 126, параграф 8 от ДФЕС, че съответната държава-членка не е предприела ефективни действия, той докладва за това на Европейския съвет.“
6)
В член 5 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Всяко решение на Съвета за отправяне на предизвестие до съответната участваща държава-членка да вземе мерки за намаляване на дефицита съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС се взема в срок два месеца от решението на Съвета по член 126, параграф 8 от ДФЕС, с което се установява, че не са предприети ефективни действия. В предизвестието Съветът отправя искане към държавата-членка да постигне годишните бюджетни цели, които, въз основа на прогнозите, обосноваващи предизвестието, са съобразени с минимално годишно подобрение от поне 0,5 % от БВП на циклично изгладения баланс с изключени еднократни и временни мерки, за да се гарантира коригирането на прекомерния дефицит в рамките на срока, определен в предизвестието. Съветът указва и мерките, които допринасят за постигането на тези цели.
1а. След предизвестието на Съвета по член 126, параграф 9 от ДФЕС съответната държава-членка докладва на Съвета и на Комисията относно предприетите в отговор на това действия. Докладът включва целите за бюджетните разходи и приходи, за дискреционните мерки по отношение както на разходната, така и на приходната част, както и информация относно предприетите действия в отговор на конкретните препоръки на Съвета, за да се позволи на Съвета при необходимост да вземе решение в съответствие с член 6, параграф 2 от настоящия регламент. Държавите-членки оповестяват доклада.
2. Ако са били предприети ефективни действия съгласно предизвестие по член 126, параграф 9 от ДФЕС и след приемането на предизвестието са настъпили неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси, Съветът може да реши по препоръка на Комисията да приеме преразгледано предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС. В преразгледаното предизвестие, като се вземат предвид действащите фактори, посочени в член 2, параграф 3 от настоящия регламент, може по-специално да се удължи срокът за коригиране на прекомерния дефицит по правило с една година. Съветът оценява наличието на неочаквани неблагоприятни икономически събития със значими отрицателни последици за държавните финанси въз основа на икономическите прогнози в своето предизвестие. В случай на сериозен икономически спад в еврозоната или в Съюза като цяло Съветът може също да реши, по препоръка на Комисията, да приеме преразгледано предизвестие съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС, при условие че това не застрашава фискалната устойчивост в средносрочен план.“
7)
Членове 6-8 се заменят със следното:
„Член 6
1. Съветът, когато преценява дали са били предприети ефективни действия в отговор на неговото предизвестие, отправено в съответствие с член 126, параграф 9 от ДФЕС, основава решението си на доклада, представен от съответната държава-членка съгласно член 5, параграф 1а от настоящия регламент, и неговото изпълнение, както и на всякакви други публично оповестени решения на правителството на съответната държава-членка. Вземат се предвид резултатите от мисията за наблюдение, проведена от Комисията в съответствие с член 10а от настоящия регламент.
2. Когато са изпълнени условията за прилагане на член 126, параграф 11 от ДФЕС, Съветът налага санкции в съответствие с този член. Всяко такова решение се приема не по-късно от четири месеца след решението на Съвета по член 126, параграф 9 от ДФЕС за отправяне на предизвестие до съответната участваща държава-членка да предприеме мерки.
Член 7
Ако участваща държава-членка не предприеме действия, за да се съобрази с последователните актове на Съвета съгласно член 126, параграфи 7 и 9 от ДФЕС, решението на Съвета по член 126, параграф 11 от ДФЕС за налагане на санкции се взема по правило в рамките на шестнадесет месеца от датите за предоставяне на информация, установени в член 3, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 479/2009. При прилагане на член 3, параграф 5 или член 5, параграф 2 от настоящия регламент 16-месечният срок се коригира по съответния начин. В случаите, когато преднамерено е планиран дефицит, за който Съветът реши, че е прекомерен дефицит, се прилага ускорена процедура.
Член 8
Решенията на Съвета по член 126, параграф 11 от ДФЕС за засилване на санкциите се вземат не по-късно от два месеца след датите за предоставяне на информация съгласно Регламент (ЕО) № 479/2009. Всяко решение на Съвета по член 126, параграф 12 от ДФЕС за отмяна на някои или на всички негови решения се взема възможно най-скоро и във всички случаи не по-късно от два месеца след датите за предоставяне на информация съгласно Регламент (ЕО) № 479/2009.“
8)
В член 9, параграф 3 позоваването на „член 6“ се заменя с позоваване на „член 6, параграф 2“.
9)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
уводното изречение на параграф 1 се заменя със следното:
„1. Съветът и Комисията следят редовно за изпълнението на действията, предприети:“;
б)
в параграф 3 позоваването на „Регламент (ЕО) № 3605/93“ се заменя с позоваване на „Регламент (ЕО) № 479/2009“.
10)
Вмъква се следният член:
„Член 10а
1. Комисията осигурява постоянен диалог с компетентните органи на държавите-членки в съответствие с целите на настоящия регламент. За тази цел Комисията по-специално провежда мисии за оценка на актуалното икономическо положение в държавата-членка и за определяне на всякакви рискове или трудности, свързани със спазването на целите на настоящия регламент.
2. Може да се предприеме засилено наблюдение по отношение на държави-членки, които са обект на препоръки и предизвестия, отправени вследствие на решение съгласно член 126, параграф 8 от ДФЕС и решения съгласно член 126, параграф 11 от ДФЕС, за целите на наблюдението на място. Заинтересованите държави-членки предоставят цялата информация, необходима за подготовката и провеждането на мисията.
3. Комисията може да покани представители на Европейската централна банка, ако е целесъобразно, да вземат участие в мисиите за наблюдение в държава-членка, чиято парична единица е еврото или която участва в Споразумението от 16 март 2006 г. между Европейската централна банка и националните централни банки на държавите-членки извън еврозоната за определяне на процедурите за работа на Механизма на обменните курсове в третия етап от Икономическия и паричен съюз (МОК II) (12).
4. Комисията докладва на Съвета за резултатите от мисията, посочена в параграф 2, и може да реши да оповести публично констатациите си, ако е целесъобразно.
5. Когато организира мисии за наблюдение, посочени в параграф 2, Комисията изпраща предварителните си констатации на съответните държави-членки за коментари.
11)
Членове 11 и 12 се заменят със следното:
„Член 11
Когато Съветът реши в съответствие с член 126, параграф 11 от ДФЕС да наложи санкции на участваща държава-членка, като правило се налага глоба. Съветът може да реши да допълни тази глоба с други мерки, предвидени в член 126, параграф 11 от ДФЕС.
Член 12
1. Размерът на глобата се определя въз основа на фиксиран компонент, възлизащ на 0,2 % от БВП, и променлив компонент. Променливият компонент възлиза на една десета от абсолютната стойност от разликата между бюджетното салдо като процент от БВП за предходната година и референтната стойност за салдото на държавния бюджет, или - в случай че неспазването на бюджетната дисциплина включва критерия за дълга - бюджетното салдо като процент от БВП, което е трябвало да бъде постигнато през същата година съгласно предизвестието, отправено в съответствие с член 126, параграф 9 от ДФЕС.
2. Всяка година, следваща годината, в която е наложена глобата, докато решението за наличието на прекомерен дефицит не бъде отменено, Съветът преценява дали съответната участваща държава-членка е предприела ефективни действия в отговор на предизвестието на Съвета съгласно член 126, параграф 9 от ДФЕС. В тази годишна оценка Съветът решава в съответствие с член 126, параграф 11 от ДФЕС да засили санкциите, освен ако съответната участваща държава-членка не се е съобразила с предизвестието на Съвета. Ако Съветът реши да наложи допълнителна глоба, тя се изчислява по същия начин, по който се изчислява променливият компонент на глобата, посочена в параграф 1.
3. Никоя глоба, посочена в параграфи 1 и 2, не може да надхвърля 0,5 % от БВП.“
12)
Член 13 се заличава и позоваването на него в член 15 се заменя с позоваване на „член 12“.
13)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Средствата от глобите, посочени в член 12, представляват други приходи по смисъла на член 311 от ДФЕС и се влагат в Европейския инструмент за финансова стабилност. Когато участващите държави-членки създадат друг механизъм за стабилност за предоставяне на финансова помощ с цел гарантиране на стабилността на еврозоната като цяло, средствата от тези глоби се влагат в този механизъм.“
14)
Вмъква се следният член:
„Член 17а
1. До 14 декември 2014 г. и на всеки пет години след това Комисията публикува доклад за прилагането на настоящия регламент.
В този доклад се оценяват, inter alia:
а)
ефективността на регламента;
б)
напредъкът към постигане на по-тясна координация на икономическите политики и устойчива конвергенция на икономическите резултати на държавите-членки в съответствие с ДФЕС.
2. Ако е целесъобразно, посоченият в параграф 1 доклад се придружава от предложение за изменения на настоящия регламент.
3. Докладът се изпраща на Европейския парламент и на Съвета.“
15)
Всички позовавания на „член 104 от Договора“ в Регламент (ЕО) № 1467/97 се заменят в с позовавания на „член 126 от ДФЕС“.
16)
В точка 2 от приложението позоваванията в колона I на „член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета“ се заменят с позоваване на „член 3, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 479/2009 на Съвета“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.