NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 311/2012
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud jde o prvky související s prospekty a inzeráty
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 809/2004 (2) vyžaduje, aby emitenti ze třetích zemí připravili historické finanční údaje obsažené v prospektech pro veřejnou nabídkou cenných papírů nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu v souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS) nebo s vnitrostátními účetními standardy třetí země za předpokladu, že jsou rovnocenné s IFRS.
(2)
Za účelem posouzení rovnocennosti obecně uznávaných účetních zásad (GAAP) třetí země s přijatými IFRS stanoví nařízení Komise (ES) č. 1569/2007 (3) definici rovnocennosti a zřizuje mechanismus pro určení rovnocennosti GAAP třetí země. Na základě podmínek mechanismu rovnocennosti by mohlo být emitentům ze třetích zemí dovoleno po přechodné období končící dne 31. prosince 2011 používat zásady GAAP třetích zemí, které své standardy sbližují s IFRS nebo se zavázaly IFRS přijmout. Je důležité posoudit úsilí těch zemí, které přijaly opatření ke sblížení svých účetních standardů s IFRS nebo k přijetí IFRS. Nařízení (ES) č. 1569/2007 bylo proto změněno, aby se přechodné období prodloužilo do 31. prosince 2014. Komise vzala v úvahu zprávu podanou Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) v listopadu 2010 o Číně, Kanadě, Indii a Jižní Koreji, které uplatňovaly přechodné období podle rozhodnutí Komise 2008/961/ES ze dne 12. prosince 2008 o používání vnitrostátních účetních standardů některých třetích zemí a mezinárodních standardů pro účetní výkaznictví emitenty cenných papírů ve třetích zemích při sestavování jejich konsolidovaných účetních závěrek (4), a nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud se jedná o prvky související s prospekty a inzeráty (5), a rovněž aktualizované informace o Číně a Indii z dubna 2011.
(3)
V dubnu 2010 vydalo ministerstvo financí Číny „Plán pro další sbližování účetních standardů pro obchodní společnosti (ASBE) se standardy IFRS“, v němž znovu zopakovalo závazek Číny pokračovat v procesu sbližování s IFRS. Od října 2010 byly všechny stávající standardy a výklady vydané Radou pro mezinárodní účetní standardy začleněny do ABSE. Úroveň sbližování je podle orgánu ESMA uspokojivá a rozdíly nejsou tak významné, aby představovaly nesoulad s IFRS. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat čínské účetní standardy pro obchodní společnosti (ASBE) za rovnocenné schváleným IFRS.
(4)
Rada pro účetní standardy Kanady se v lednu 2006 veřejně zavázala přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Schválila začlenění IFRS do příručky kanadského Institutu autorizovaných účetních znalců jako kanadské GAAP pro všechny veřejně odpovědné ziskové podniky počínaje rokem 2011. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat kanadské zásady GAAP za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(5)
Korejská komise finančního dozoru a Korejský účetní institut se v březnu 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Korejská rada pro účetní standardy přijala IFRS ve formě korejských standardů IFRS (K-IFRS). K-IFRS jsou totožné s IFRS a od roku 2011 jsou povinné pro všechny společnosti kotované v Jižní Koreji. Nekotované finanční instituce a státní podniky jsou rovněž povinny K-IFRS používat. Ostatní nekotované společnosti se mohou rozhodnout, zda je budou uplatňovat, či nikoliv. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat zásady GAAP Jižní Korey za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(6)
Indická vláda a indický Institut autorizovaných účetních znalců se v červenci 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011 s cílem uvést indické GAAP plně do souladu s IFRS do konce programu. Při šetření na místě v lednu 2011 však orgán ESMA zjistil, že indické zásady GAAP vykazují zřejmě řadu odchylek od IFRS, které by se mohly v praxi projevit jako významné. Nejasnosti ohledně časového harmonogramu pro zavedení systému podávání zpráv slučitelného s IFRS přetrvávají. Protože žádný z emitentů v Indii nevyužil dobrovolné předběžné uplatňování IFRS, neexistují žádné zkušenosti ohledně jejich prosazování.
(7)
Proto je vhodné prodloužit přechodné období v Unii nejvýše na tři roky, do 31. prosince 2014, aby emitenti třetích zemí mohli sestavit své roční a pololetní účetní závěrky v souladu se zásadami GAAP Indie.
(8)
Protože přechodné období, pro které byla udělena rovnocennost GAAP Číny, Kanady, Jižní Korey a Indie podle nařízení (ES) č. 809/2004, skončilo dne 31. prosince 2011, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2012. Je to nezbytné k tomu, aby byla emitentům z těchto třetích zemí kotovaným v Unii poskytnuta právní jistota a předešlo se riziku, že by své účetní závěrky museli přepracovat podle IFRS. Ustanovení o zpětné platnosti tak zmenšuje případné další zatížení pro dotčené emitenty.
(9)
Nařízení (ES) č. 809/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 35 nařízení (ES) č. 809/2004 se mění takto:
1)
v odstavci 5 se vkládá druhý pododstavec, který zní:
„Kromě standardů uvedených v prvním pododstavci mohou od 1. ledna 2012 emitenti ze třetích zemí předkládat své historické finanční údaje v souladu s těmito standardy:
a)
obecně uznávanými účetními zásadami Čínské lidové republiky;
b)
obecně uznávanými účetními zásadami Kanady;
c)
obecně uznávanými účetními zásadami Korejské republiky.“
2)
odstavec 5a se nahrazuje tímto:
„5a. Emitenti ze třetích zemí nejsou povinni podle přílohy I bodu 20.1; přílohy IV bodu 13,1; přílohy VII bodu 8,2; přílohy X bodu 20.1 nebo přílohy XI bodu 11.1 přepracovat historické finanční údaje zahrnuté do prospektu a relevantní pro účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, nebo podle požadavku podle přílohy VII bodu 8.2a; přílohy IX bodu 11.1; nebo přílohy X bodu 20.1a poskytnout popis rozdílů mezi mezinárodními standardy pro účetní výkaznictví přijatými podle nařízení (ES) č. 1606/2002 a účetními zásadami, v souladu s nimiž byly tyto údaje vypracovány s ohledem na účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, za předpokladu, že historické finanční údaje jsou vypracovány v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami Indické republiky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.
ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 311/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 7, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 809/2004 на Комисията (2) изисква от емитентите от трети държави да изготвят историческа финансова информация в проспекти за публично предлагане на ценни книжа или за допускането им до търгуване на регулиран пазар съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) или съгласно националните счетоводни стандарти на трета държава, при условие че са еквиваленти на МСФО.
(2)
За да се оцени еквивалентността между общоприетите счетоводни принципи (ОСП) на трета държава и приетите МСФО, с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (3) се регламентира определението на еквивалентност и се създава механизъм за определянето ѝ по отношение на ОСП на трета държава. Съгласно условията на механизма за определяне на еквивалентността емитенти от трети държави могат да използват ОСП на държави, които са поели ангажимент за приемане на МСФО или сближават системите си с тях в рамките на преходен период, приключващ на 31 декември 2011 г. Важно е да се оценят усилията на държавите, предприели стъпки за приемане на МСФО или за сближаване на собствените си счетоводни стандарти с тях. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1569/2007 бе изменен, за да се удължи преходният период до 31 декември 2014 г. Комисията взе предвид доклада, предоставен от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) през ноември 2010 г., касаещ Китай, Канада, Индия и Южна Корея, които получиха преходен период, възприет като част от механизма за определяне на еквивалентността, съгласно Решение 2008/961/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 г. за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети (4) и Регламент (ЕО) № 1289/2008 на Комисията от 12 декември 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами (5). Бе отчетена и актуалната информация за Китай и Индия от април 2011 г.
(3)
През април 2010 г. Министерството на финансите на Китай публикува документа „Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises with IFRS“ („Пътна карта за продължаващо сближаване на счетоводните стандарти за бизнес предприятия с МСФО“), в който се препотвърждава ангажиментът на Китай да продължи процеса на сближаване с МСФО. Към октомври 2010 г. в него бяха отразени всички настоящи стандарти и тълкувания, издадени от Съвета по международни счетоводни стандарти. Според данните на ЕОЦКП нивото на сближаване е удовлетворително, а различията не представляват нарушение на МСФО. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2012 г. счетоводните стандарти за бизнес предприятия на Китай да се считат за еквивалентни на възприетите МСФО.
(4)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводни стандарти на Канада пое публичен ангажимент да приеме МСФО до 31 декември 2011 г. Той одобри включването на МСФО в Наръчника на Канадския институт на дипломираните счетоводители като канадски ОСП, важащи за всички публични дружества от 2011 г. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., канадските ОСП да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(5)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент да приемат МСФО до 31 декември 2011 г. Съветът по счетоводни стандарти на Корея прие МСФО като корейски стандарти. Те са идентични с международните и от 2011 г. са задължителни за всички търгувани на борсата дружества в Южна Корея, както и за нетъргуваните на борсата финансови институции и държавни предприятия. Други нетъргувани на борсата дружества също могат да ги използват по избор. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., ОСП на Южна Корея да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(6)
През юли 2007 г. правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. с цел индийските ОСП да съответстват напълно на МСФО до завършването на програмата. След проверка на място през януари 2011 г. обаче ЕОЦКП констатира, че между индийските ОСП и МСФО има множество различия, които на практика могат да бъдат значими. Остават недоизяснени и сроковете за внедряване на съответстваща с МСФО система за отчитане. Тъй като в Индия няма емитенти, които да са се възползвали от доброволното ранно прилагане на МСФО, не съществува опит по отношение на прилагането им.
(7)
Следователно е целесъобразно преходният период да бъде продължен с не повече от три години до 31 декември 2014 г., за да се даде възможност на емитентите от трети държави да изготвят финансовите си отчети за годината и полугодието в съответствие с ОСП на Индия в Съюза.
(8)
Тъй като преходният период, за който по силата на Регламент (ЕС) № 809/2004 е даден статут на еквивалентност на ОСП на Китай, Канада, Южна Корея и Индия, изтича на 31 декември 2011 г., прилагането на настоящия регламент следва да започне от 1 януари 2012 г. Това е необходимо, за да се даде правна сигурност на емитентите от съответните трети държави, чиито ценни книжа са регистрирани в Съюза, и да се избегне рискът те да бъдат принудени да преизчисляват финансовите си отчети в съответствие с МСФО. По този начин разпоредбата за прилагане с обратно действие освобождава въпросните емитенти от евентуална допълнителна тежест.
(9)
Поради това Регламент (ЕО) № 809/2004 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 35 от Регламент (ЕО) № 809/2004 се изменя, както следва:
1)
в параграф 5 се добавя следната втора алинея:
„В допълнение към стандартите, посочени в първа алинея, от 1 януари 2012 г. емитентите от трети държави могат да представят историческата си финансова информация в съответствие със следните стандарти:
а)
общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Канада;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Република Корея.“
2)
параграф 5a се заменя със следното:
„5а. Емитентите от трети държави не подлежат на изискването съгласно приложение I, точка 20.1; приложение IV, точка 13.1; приложение VII, точка 8.2; приложение Х, точка 20.1 или приложение ХI, точка 11.1 за преизчисляване на историческата финансова информация, включена в проспекта и съответстваща на финансовите години преди финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., или на изискването съгласно приложение VII, точка 8.2.а; приложение IX, точка 11.1 или приложение Х, точка 20.1.а за предоставяне на описание на различията между Международните стандарти за финансово отчитане, приети с Регламент (ЕО) № 1606/2002, и счетоводните принципи, в съответствие с които е съставена съответната информация, по отношение на финансовите години, които предхождат финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., при условие че историческата финансова информация е подготвена в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Република Индия.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2011 година.