NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 651/2012
ze dne 4. července 2012
o vydávání euromincí
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Závěry Rady ze dne 23. listopadu 1998 a ze dne 5. listopadu 2002 o euromincích určených ke sběratelským účelům, doporučení Komise 2009/23/ES ze dne 19. prosince 2008 o společných pokynech pro národní strany a vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu (3), které schválila Rada ve svých závěrech ze dne 10. února 2009, a doporučení Komise 2010/191/EU ze dne 22. března 2010 o rozsahu působnosti a účincích eurobankovek a euromincí jako zákonného platidla (4) stanoví doporučené postupy týkající se vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu, včetně pamětních euromincí, konzultací před zničením vhodných euromincí určených k oběhu a používání sběratelských euromincí.
(2)
Protože dosud neexistují závazná ustanovení pro vydávání euromincí, mohou se postupy mezi jednotlivými členskými státy lišit, a není tak zajištěn dostatečně integrovaný rámec pro jednotnou měnu. V zájmu transparentnosti a právní jistoty je proto nutné zavést závazná pravidla pro vydávání euromincí.
(3)
Podle nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (5) mají mince znějící na euro nebo centy a odpovídající nominálním hodnotám a technickým specifikacím stanoveným Radou postavení zákonného platidla ve všech členských státech, jejichž měnou je euro. Nominální hodnoty a technické specifikace euromincí jsou stanoveny v nařízení Rady (ES) č. 975/98 ze dne 3. května 1998 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (6).
(4)
Členským státům, jejichž měnou je euro, by mělo být umožněno vydávat rovněž pamětní dvoueurové mince za účelem připomenutí zvláštních příležitostí, přičemž počet emisí takových mincí by měl podléhat omezením stanoveným na každý rok a pro každý vydávající členský stát. Je nezbytné zavést určité množstevní limity pro pamětní euromince, aby tyto mince i nadále představovaly pouze malou část celkového množství dvoueurových mincí v peněžním oběhu. Tyto množstevní limity by však měly umožnit vydání dostatečného množství mincí tak, aby oběh těchto pamětních euromincí byl efektivní.
(5)
Členským státům, jejichž měnou je euro, by rovněž mělo být umožněno vydávat sběratelské euromince, které nejsou určeny k peněžnímu oběhu a které by měly být snadno rozlišitelné od mincí určených k oběhu. Sběratelské euromince by měly mít postavení zákonného platidla pouze ve vydávajícím členském státě a neměly by být vydávány za účelem jejich uvedení do peněžního oběhu.
(6)
Je vhodné, aby emise sběratelských euromincí byly zohledněny v množství mincí, které schvaluje Evropská centrální banka, avšak na souhrnném základě, a nikoli pro jednotlivé emise.
(7)
Používání různých nominálních hodnot euromincí a eurobankovek podle současného návrhu by mělo být pravidelně a důkladně posuzováno příslušnými orgány na základě kritérií nákladovosti a přijatelnosti ze strany veřejnosti. Komise by měla zejména provádět posouzení dopadů dalšího vydávání jednocentových a dvoucentových mincí.
(8)
Aby se zabránilo ničení euromincí vhodných pro oběh v jednom členském státě, které by v jiném členském státě mohly být zapotřebí, měly by se členské státy před zničením takových mincí vzájemně konzultovat,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oběžnými mincemi“ se rozumí euromince určené k peněžnímu oběhu, jejichž nominální hodnoty a technické specifikace jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 975/98;
2)
„pamětními mincemi“ se rozumí euromince určené k peněžnímu oběhu, které mají připomínat zvláštní příležitost, jak je uvedeno v článku 1h nařízení (ES) č. 975/98;
3)
„sběratelskými mincemi“ se rozumí euromince určené ke sběratelským účelům, které nejsou vydány za účelem jejich uvedení do peněžního oběhu.
Článek 2
Druhy euromincí
1. Členské státy mohou vydávat dva druhy euromincí: oběžné mince a sběratelské mince.
2. Komise provede posouzení dopadů dalšího vydávání jednocentových a dvoucentových mincí. Součástí tohoto posouzení bude analýza nákladů a přínosů, která zohlední skutečné výrobní náklady těchto mincí v porovnání s jejich reálnou hodnotou a přínosy.
Článek 3
Vydávání oběžných mincí
1. Oběžné mince se vydávají a uvádějí do peněžního oběhu v nominální hodnotě.
2. Malá část nepřesahující 5 % kumulované celkové čisté hodnoty a množství oběžných mincí vydaných členským státem, přičemž se berou v úvahu pouze roky s kladnou čistou emisí, může být uvedena na trh v hodnotě vyšší, než je nominální hodnota, je-li odůvodněna vysokou kvalitou mince, speciálním balením nebo jakýmikoli dalšími poskytnutými službami.
Článek 4
Vydávání pamětních mincí
1. Každý členský stát, jehož měnou je euro, smí vydat pouze dvě pamětní mince ročně s výjimkou případů, kdy:
a)
pamětní mince vydají společně všechny členské státy, jejichž měnou je euro, nebo
b)
pamětní mince je vydána u příležitosti dočasného uvolnění či provizorního obsazení funkce hlavy státu.
2. Celkové množství pamětních mincí uvedených do peněžního oběhu v rámci jednotlivých emisí nesmí překročit vyšší z těchto dvou limitů:
a)
0,1 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí uvedených do peněžního oběhu všemi členskými státy, jejichž měnou je euro, do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince; limit může být zvýšen na 2 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí v peněžním oběhu ve všech členských státech, jejichž měnou je euro, pokud se připomíná všeobecně známá a vysoce symbolická příležitost; v takovém případě vydávající členský stát během následujících čtyř let nepoužije zvýšeného stropu pro další vydání pamětní mince a důvody použití zvýšeného stropu vysvětlí, nebo
b)
5,0 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí uvedených do peněžního oběhu dotčeným členským státem do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince.
3. Rozhodnutí, zda vydat pamětní mince se společným vzorem, jež společně vydají všechny členské státy, jejichž měnou je euro, přijme Rada. Hlasovací práva členských států, jejichž měnou je euro, ohledně účasti na euru, se pro účely přijetí tohoto rozhodnutí pozastavují.
Článek 5
Vydávání sběratelských mincí
1. Sběratelské mince mají postavení zákonného platidla pouze ve vydávajícím členském státě.
Vydávající členský stát musí být na minci uveden jasným a snadno rozpoznatelným způsobem.
2. Aby bylo možno sběratelské mince snadno rozlišit od oběžných mincí, musí splňovat všechna tato kritéria:
a)
jejich nominální hodnota musí být odlišná od nominálních hodnot oběžných mincí;
b)
nesmí být na nich vyobrazení podobná společným stranám oběžných mincí ani žádné národní straně oběžných mincí; pokud na nich jsou vyobrazení podobná některé národní straně oběžných mincí, musí být jejich celkový vzhled stále snadno odlišitelný;
c)
jejich barva, průměr a hmotnost se musí významně lišit od oběžných mincí alespoň ve dvou z těchto tří vlastností; rozdíl se považuje za významný, leží-li hodnoty včetně tolerancí mimo toleranční rozpětí stanovená pro oběžné mince, a
d)
nesmí mít profilovanou hranu s jemnými vroubky ani tvar „španělského květu“.
3. Sběratelské mince lze uvádět na trh v hodnotě stejné nebo vyšší než nominální hodnota.
4. Emise sběratelských mincí se zohlední na souhrnném základě v objemu emise mincí, který schvaluje Evropská centrální banka.
5. Členské státy přijmou všechna příslušná opatření s cílem odradit od používání sběratelských mincí jako platebního prostředku.
Článek 6
Konzultace před zničením oběžných mincí
Před zničením oběžných mincí, u nichž se nejedná o euromince nevhodné pro oběh ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (7), vedou členské státy vzájemné konzultace prostřednictvím příslušného podvýboru Hospodářského a finančního výboru a informují ředitele mincoven členských států, jejichž měnou je euro.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 4. července 2012.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 651/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно емитирането на евромонети
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 133 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Заключенията на Съвета от 23 ноември 1998 г. и от 5 ноември 2002 г. относно колекционерските евромонети, Препоръка 2009/23/ЕО на Комисията от 19 декември 2008 г. относно общи насоки за националните страни и емитирането на разменни евромонети (3), получила подкрепата на Съвета в заключенията му от 10 февруари 2009 г., и Препоръка 2010/191/ЕС на Комисията от 22 март 2010 г. относно обхвата и действието на евробанкнотите и евромонетите като законно платежно средство (4) препоръчват практики във връзка с емитирането на евромонети, предназначени за обращение, включително и възпоменателни евромонети, консултация преди унищожаването на годни евромонети в обращение и използването на колекционерските евромонети.
(2)
Липсата на задължителни разпоредби относно емитирането на евромонети може да доведе до разнородни практики в държавите-членки и не спомага за постигане на достатъчно интегрирана рамка за единната парична единица. Следователно в интерес на прозрачността и правната сигурност е необходимо да се въведат правно обвързващи правила за емитирането на евромонети.
(3)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 974/98 на Съвета от 3 май 1998 г. относно въвеждането на еврото (5), монетите, деноминирани в евро и в центове и съответстващи на купюрния строеж и техническите спецификации, определени от Съвета, имат статут на законно платежно средство във всички „държави-членки, чиято парична единица е еврото“. Купюрният строеж и техническите спецификации на евромонетите са установени с Регламент (ЕО) № 975/98 на Съвета от 3 май 1998 г. относно купюрния строеж и техническите спецификации на разменните евромонети (6).
(4)
Държавите-членки, чиято парична единица е еврото, следва да могат да емитират и възпоменателни монети с купюр 2 EUR, посветени на конкретни теми, в рамките на определен брой емисии за година и за емитираща държава-членка. Необходимо е да се установят определени ограничения за количествата от възпоменателни евромонети, за да се гарантира, че техният дял от общото количество монети в обращение с купюр 2 EUR остава нисък. Тези ограничения в количествата обаче не следва да възпрепятстват емитирането на достатъчно количество монети, с които да се осигури обращението на възпоменателните евромонети.
(5)
Държавите-членки, чиято парична единица е еврото, следва също да могат също да емитират колекционерски евромонети, които не са предназначени за разплащане и които следва лесно да се отличават от разменните монети. Колекционерските евромонети следва да имат статут на законно платежно средство само в емитиращата държава-членка и не следва да се емитират с цел пускането им в обращение.
(6)
Целесъобразно е емисиите от колекционерски евромонети да се включват в общото количество от монети, одобрявано от Европейската централна банка като цяло, а не за всяка отделна емисия.
(7)
Използването на отделните купюри на евромонетите и на евробанкнотите в настоящия им вид следва периодично да се разглежда внимателно от компетентните институции въз основа на критериите разходи и възприемане от населението. По-специално Комисията следва да извърши оценка на въздействието относно продължаването на емитирането на монети с купюр 1 и 2 цента.
(8)
С оглед избягване на унищожаването на годни евромонети в обращение в една държава-членка, когато е възможно друга държава-членка да се нуждае от тях, държавите-членки следва да се консултират помежду си преди да пристъпят към унищожаването на такива монети,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„монети в обращение“ означава евромонети, предназначени за обращение, чиито купюрен строеж и технически спецификации са определени в Регламент (ЕО) № 975/98;
2)
„възпоменателни монети“ означава монети в обращение, посветени на конкретна тема, както е определено в член 1з от Регламент (ЕО) № 975/98;
3)
„колекционерски монети“ означава евромонети, предназначени за колекциониране, които не са емитирани с оглед навлизането им в обращение.
Член 2
Видове евромонети
1. Държавите-членки могат да емитират два вида евромонети: монети в обращение и колекционерски монети.
2. Комисията извършва оценка на въздействието относно продължаващото емитиране на монети с купюр 1 и 2 цента. Тази оценка на въздействието включва анализ на разходите и ползите, като отчита действителните разходи за емитирането на такива монети спрямо тяхната стойност и свързаните с тях ползи.
Член 3
Емитиране на монети в обращение
1. Монети в обращение се емитират и пускат в обращение по номинална стойност.
2. Малка част от тях - не повече от 5 % от съвкупната обща нетна стойност и количество от монетите в обращение, емитирани от държава-членка, като се вземат предвид само годините с положителни нетни емисии - могат да се пускат в продажба над номиналната им стойност, ако монетите се отличават със специално качество, опаковка или с предоставени допълнителни услуги.
Член 4
Емитиране на възпоменателни монети
1. Всяка държава-членка, чиято парична единица е еврото, може да емитира само две възпоменателни монети годишно, освен когато:
а)
всички държави-членки, чиято парична единица е еврото, колективно емитират възпоменателни монети; или
б)
възпоменателна монета се емитира по повод временно овакантяване или временно заемане на поста държавен глава.
2. Общият брой на възпоменателните монети, пуснати в обращение при всяка отделна емисия, не може да надвишава по-високата от следните две горни граници:
а)
0,1 % от съвкупния общ нетен брой монети с купюр 2 EUR, пуснати в обращение от всички държави-членки, чиято парична единица е еврото, до началото на годината, предхождаща годината на емитиране на възпоменателната монета; тази горна граница може да бъде увеличена на 2,0 % от съвкупния общ нетен брой монети с купюр 2 EUR на всички държави-членки, чиято парична единица е еврото, ако монетите са посветени на широко призната и дълбоко символична тема, като в този случай емитиращата държава-членка се въздържа през следващите четири години от емитиране на друга възпоменателна монета при използване на завишението и като следва да посочи причините, поради които е избрала завишението; или
б)
5,0 % от съвкупния общ нетен брой монети с купюр 2 EUR, пуснати в обращение от съответната държава-членка до началото на годината, предхождаща годината на емитиране на възпоменателната монета.
3. Решението за колективно емитиране от всички държави-членки, чиято парична единица е еврото, на възпоменателни монети с общ дизайн се взема от Съвета. Правото на глас на държавите-членки, чиято парична единица не е еврото, се спира за приемането на това решение.
Член 5
Емитиране на колекционерски монети
1. Колекционерските монети имат статута на законно платежно средство само в емитиращата държава-членка.
Емитиращата държава-членка е ясно обозначена и лесно разпознаваема на монетата.
2. С оглед на лесното им отличаване от монетите в обращение, колекционерските монети отговарят на всички изброени по-долу критерии:
а)
тяхната номинална стойност трябва да се различава от номиналната стойност на монетите в обращение;
б)
изображенията върху тях не може да наподобяват тези върху общите страни на монетите в обращение, а ако изображенията върху тях наподобяват тези върху националната страна на монети в обращение, техният цялостен облик да може да бъде лесно различен;
в)
те трябва да се различават значително от монетите в обращение най-малко по две от следните три характеристики - цвят, диаметър и тегло; разликата се смята за съществена, когато стойностите, включително допуските, са извън допустимите отклонения, определени за монетите в обращение; и
г)
те не може да имат релефен гурт с фини фестони или форма „испанско цвете“.
3. Колекционерските монети могат да се пускат в продажба на номиналната им стойност или над нея.
4. Емисиите на колекционерски монети са включени в общото количество от монети, което се одобрява от Европейската централна банка.
5. Държавите-членки вземат всички необходими мерки с цел възпрепятстване използването на колекционерски монети като разплащателно средство.
Член 6
Консултации преди унищожаване на монетите в обращение
Преди унищожаването на разменни монети, които не са негодни за обращение евромонети по смисъла на член 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1210/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2010 г. относно установяване на истинността на евро монетите и обработката на негодни за употреба евро монети (7), държавите-членки се консултират помежду си посредством ресорния подкомитет към Икономическия и финансов комитет и уведомяват директорите на монетните дворове на държави-членки, чиято парична единица е еврото.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година