PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 4. dubna 2011,
kterým se provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o překládku dovážených zásilek produktů určených k dovozu do Unie nebo třetích zemí na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly
(oznámeno pod číslem K(2011) 2067)
(Text s významem pro EHP)
(2011/215/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 97/78/ES stanoví, že veterinární kontroly produktů živočišného původu a některých rostlinných produktů ze třetích zemí dovezených do Unie mají provádět členské státy v souladu s uvedenou směrnicí. Rovněž stanoví, že členské státy musí zajistit, aby zásilky takových produktů byly dováženy do Unie přes stanoviště hraniční kontroly.
(2)
Článek 9 směrnice 97/78/ES stanoví postupy, které mají být provedeny na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly v případě zásilek určených k dovozu do Unie přes jiné stanoviště hraniční kontroly, které jsou však překládány na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly v celním pásmu stejného přístavu nebo letiště v Unii.
(3)
Článek 11 směrnice 97/78/ES se vztahuje na zásilky pocházející z třetí země, které jsou překládány na stanovišti hraniční kontroly jejich vstupu v celním pásmu stejného přístavu nebo letiště v Unii, avšak které jsou určeny pro jinou třetí zemi, ať už je dovoz uskutečněn přes území Unie přes jiné stanoviště hraniční kontroly nebo přímo do třetí země bez tranzitu přes jiné stanoviště hraniční kontroly.
(4)
Kromě toho články 9 a 11 směrnice 97/78/ES stanoví řadu výjimek z obecných předpisů o veterinárních kontrolách prováděných na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly. Tyto výjimky mají různou oblast působnosti a vztahují se na konečné určení zásilek a na dobu skladování zásilek během procesu překládky na stanovišti hraniční kontroly jejich vstupu.
(5)
Uvedená doba je určena se zřetelem na minimální a maximální lhůtu pro takové skladování, které jsou stanoveny v souladu s postupem uvedeným ve směrnici 97/78/ES.
(6)
Rozhodnutí Komise 2000/25/ES ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví podrobná prováděcí pravidla k článku 9 směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o překládku produktů na stanovišti hraniční kontroly, jsou-li zásilky určeny k dovozu do Evropského společenství, a kterým se mění rozhodnutí Komise 93/14/EHS (2), v současnosti stanoví minimální a maximální lhůtu použitelné v případech, kdy jsou zásilky určené k dovozu do Unie přes jiné stanoviště hraniční kontroly, které se nachází na stejném území nebo na území jiného členského státu.
(7)
Rozhodnutí 2000/25/ES není zcela jasné, pokud jde o oblast působnosti pravidel vztahujících se na zásilky, které jsou překládány z letadla nebo lodi v celním pásmu toho stejného přístavu nebo letiště za účelem jejich přepravy do třetí země, ať už bez další zastávky na území Unie, nebo přes území Unie. Je tudíž nezbytné, aby v tomto rozhodnutí byla určena pravidla upřesňující ustanovení, která již byla stanovena v rozhodnutí 2000/25/ES, včetně pravidel o relevantních minimálních lhůtách.
(8)
V zájmu ochrany zdraví lidí a zvířat by měl na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly úřední veterinární lékař obdržet dostatečné informace v případě zásilek, na něž se vztahují články 9 a 11 směrnice 97/78/ES. Proto je vhodné stanovit pravidla týkající se informací, které mají být poskytnuty osobou odpovědnou za nakládku v době, kdy dorazí zásilka na stanoviště hraniční kontroly.
(9)
Minimální lhůta, po jejímž uplynutí musí být provedeny veterinární kontroly u zásilek překládaných z lodi ve stejném přístavu a určených k dovozu nebo k přepravě do třetích zemí, jak je stanoveno v článcích 9 a 11 směrnice 97/78/ES, činí sedm dní.
(10)
U zásilek, které jsou překládány z lodi ve stejném přístavu na stanovišti hraniční kontroly jejich vstupu a které jsou určeny přímo pro třetí zemi bez další zastávky na území Unie, jsou rizika pro zdraví lidí a zvířat omezena, protože zásilky přijdou do styku s územím Unie jen omezeně. V takových případech může být vhodné minimální lhůtu uvedenou v článcích 9 a 11 směrnice 97/78/ES prodloužit.
(11)
Toto prodloužení by mělo být podmíněno poskytnutím vhodných záruk členským státem, na jehož území se nachází stanoviště hraniční kontroly vstupu zásilek. Dotčený členský stát by měl zejména zajistit, aby se tyto zásilky nedostaly do jiného přístavu na území Unie a aby byly odeslány přímo do třetí země. Kromě toho by měl tento členský stát poskytnout Komisi a ostatním členským státům dostatečné informace o těchto zárukách, včetně informací o kontrolním systému zajišťujícím dodržování časových lhůt a následných pokynů pro přepravu do specifického místa určení podle oznámení o zásilce.
(12)
Dále je důležité upřesnit, že se zásilky musí po uplynutí maximálních lhůt stanovených v tomto rozhodnutí podrobit všem veterinárním kontrolám stanoveným směrnicí 97/78/ES.
(13)
V zájmu jasnosti a jednotnosti právních předpisů Unie je vhodné zrušit rozhodnutí 2000/25/ES a nahradit je tímto rozhodnutím.
(14)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Při předložení zásilek na stanovišti hraniční kontroly za účelem následné překládky musí osoba odpovědná za náklad oznámit úřednímu veterinárnímu lékaři na stanovišti hraniční kontroly následující údaje:
a)
odhadovanou délku vykládky zásilky;
b)
stanoviště hraniční kontroly v místě určení v Unii v případě dovozu nebo tranzitu přes Unii nebo třetí zemi určení v případě přepravy přímo do třetí země;
c)
přesné umístění zásilky, jestliže není nakládána přímo do letadla nebo lodi směřující do následného místa určení;
d)
odhadovanou délku nakládky zásilky do letadla nebo lodi směřující do následného místa určení.
Toto oznámení je třeba učinit v okamžiku doručení zásilky na stanoviště hraniční kontroly způsobem stanoveným příslušným orgánem.
Článek 2
1) Minimální lhůta podle článku 9 odst. 1 písm. b) bodu i) směrnice 97/78/ES bude:
a)
12 hodin pro letiště;
b)
7 dní pro přístav.
2) Maximální lhůta podle článku 9 odst. 1 písm. b) bodu i) směrnice 97/78/ES bude:
a)
48 hodin pro letiště;
b)
20 dní pro přístav.
Článek 3
1) Pro účely článku 11 směrnice 97/78/ES bude minimální lhůta stanovená v článku 9 odst. 1 písm. a) této směrnice:
a)
12 hodin pro letiště;
b)
7 dní pro přístav.
2) Pro účely čl. 11 odst. 1 směrnice 97/78/ES a čl. 11 odst. 2 písm. b) druhé odrážky této směrnice mohou členské státy prodloužit minimální lhůtu stanovenou v odst. 1 písm. b) uvedeného článku na 14 dní, jestliže:
a)
zásilky pocházejí ze třetí země a jsou určeny pro jinou třetí zemi bez přerušení cesty na územích uvedených v příloze I směrnice 97/78/ES;
b)
se zásilky překládají z lodi na jinou loď na stanovišti hraniční kontroly v celním pásmu stejného přístavu v Unii;
c)
dotčený členský stát předloží Komisi a ostatním členským státům v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat podrobné odůvodnění, které stanoví, že učinil veškerá nezbytná opatření, aby se tyto zásilky namísto překládky přímo do třetí země nedostaly do jiného přístavu v Unii.
Součástí těchto opatření bude kontrolní systém zajišťující dodržování časových lhůt a následného místa určení podle oznámení stanoveného v článku 1.
Článek 4
Vyprší-li maximální lhůta stanovená v čl. 2 odst. 2, podrobí se zásilka kontrole totožnosti a fyzické kontrole podle článku 4 směrnice 97/78/ES na prvním dosaženém stanovišti.
Článek 5
Rozhodnutí 2000/25/ES se zrušuje.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. května 2011.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 4. dubna 2011.
РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 4 април 2011 година
за изпълнение на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на претоварването на входния граничен инспекционен пункт на пратки с продукти, предназначени за внос в Съюза или за трети страни
(нотифицирано под номер C(2011) 2067)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/215/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни (1), и по-специално член 9, параграф 2 и член 11, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 97/78/ЕО предвижда извършването от държавите-членки на ветеринарни проверки на продукти от животински произход и на някои растителни продукти, въведени в Съюза от трети страни, в съответствие с директивата. Тя предвижда също така държавите-членки да гарантират, че пратките с продукти се въвеждат в Съюза през граничен инспекционен пункт.
(2)
В член 9 от Директива 97/78/ЕО се предвиждат процедурите, които трябва да бъдат извършени на входния граничен инспекционен пункт в случай на пратки, предназначени за внос в Съюза през друг граничен инспекционен пункт, които обаче са били претоварени на входния граничен инспекционен пункт в рамките на митническата територия на същото пристанище или летище в Съюза.
(3)
Член 11 от Директива 97/78/ЕО се отнася до пратки, идващи от трета страна, които се претоварват на граничния инспекционен пункт на пристигане в рамките на митническата територия на същото пристанище или летище в Съюза, които обаче са предназначени за друга трета страна - или през друг граничен инспекционен пункт на територията на Съюза, или директно за трета страна без въвеждане на друг граничен инспекционен пункт.
(4)
Освен това в членове 9 и 11 от Директива 97/78/ЕО се предвиждат определен брой дерогации от общите правила за ветеринарни проверки, извършвани на входния граничен инспекционен пункт. Обхватът на тези дерогации е различен, като те са свързани с крайното местоназначение на пратките и с продължителността на съхранение на пратките по време на претоварването на граничния инспекционен пункт на пристигане.
(5)
Тази продължителност се определя, като се посочват минимален и максимален период за такова съхранение, които следва да бъдат определени в съответствие с процедурата, посочена в Директива 97/78/ЕО.
(6)
В Решение 2000/25/ЕО на Комисията от 16 декември 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагане на член 9 от Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на прехвърлянето на продукти на граничните инспекционни ветеринарни пунктове, когато пратките са предназначени за евентуален внос в Европейската общност, и за изменение на Решение 93/14/ЕИО на Комисията (2) понастоящем се определят минималният и максималният период, които се прилагат в случаите, когато пратките са предназначени за внос в Съюза през друг граничен инспекционен пункт, намиращ се на същата територия или на територията на друга държава-членка.
(7)
Решение 2000/25/ЕО не е съвсем ясно, що се отнася до обхвата на правилата по отношение на пратки, които се претоварват от един самолет на друг или от един плавателен съд на друг в рамките на митническата територия на същото пристанище или летище с цел транзит за трета страна или без допълнителни спирания на територията на Съюза, или през територията на Съюза. Поради това е необходимо в настоящото решение да се определят правила, да се изяснят разпоредбите, които вече са установени в Решение 2000/25/ЕО, в това число правила за съответните минимални периоди.
(8)
С цел опазване на общественото здраве и здравето на животните, на официалния ветеринарен лекар на входния граничен инспекционен пункт следва да бъде предоставена необходимата информация в случай на пратки, попадащи в обхвата на членове 9 и 11 от Директива 97/78/ЕО. Поради това е целесъобразно да се определят правила относно информацията, която трябва да бъде предоставена от лицето, отговарящо за товара при пристигането на пратката на граничния инспекционен пункт.
(9)
Минималният период, предвиден в членове 9 и 11 от Директива 97/78/ЕО, след изтичането на който трябва да бъдат извършени ветеринарни проверки върху пратките, които се претоварват от един плавателен съд на друг в същото пристанище и които са предназначени за внос или транзит за трети страни, е седем дни.
(10)
Що се отнася до пратките, които се претоварват от един плавателен съд на друг в същото пристанище на граничния инспекционен пункт на пристигане и които са предназначени директно за трета страна без допълнителни спирания на територията на Съюза, рисковете за здравето на животните и общественото здраве са по-малки, тъй като контактът на пратките с територията на Съюза е ограничен. В такива случаи може да е целесъобразно да се удължи минималният период, посочен в членове 9 и 11 от Директива 97/78/ЕО.
(11)
Това удължаване следва да бъде предмет на подходящи гаранции от страна на държавата-членка, в която се намира граничният инспекционен пункт на пристигане. По-специално съответната държава-членка следва да гарантира, че такива пратки не могат да бъдат прехвърлени в друго пристанище на Съюза и че те се експедират директно за трета страна. В допълнение съответната държава-членка следва да предостави на Комисията и на другите държави-членки необходимата информация във връзка с посочените гаранции, в това число информация за системата за наблюдение, с която се гарантира, че се спазват периодите и договореностите за последващо транспортиране до определено местоназначение, така както е посочено в уведомлението за пратката.
(12)
Освен това е важно да се уточни, че пратките трябва да бъдат подложени на целия набор от ветеринарни проверки, определени в Директива 97/78/ЕО, след изтичането на максималните периоди, определени в настоящото решение.
(13)
В интерес на яснотата и съгласуваността на законодателството на Съюза е целесъобразно Решение 2000/25/ЕО да бъде отменено и заменено с настоящото решение.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Когато на граничен инспекционен пункт се представят пратки за последващо претоварване, лицето, отговарящо за товара, уведомява официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт за следното:
а)
времето, предвидено за разтоварване на пратката;
б)
граничният инспекционен пункт по местоназначение в Съюза в случай на внос в Съюза или транзит през Съюза, или третата страна по местоназначение в случай на транзит директно за трета страна;
в)
точното местонахождение на пратката, в случай че тя няма да се товари директно на самолета или на плавателния съд за последващото местоназначение;
г)
времето, предвидено за товарене на пратката на самолета или на плавателния съд, отправящ се към последващото местоназначение.
Уведомяването се прави в момента на пристигане на пратката на граничния инспекционен пункт по начин, определен от компетентния орган.
Член 2
1. Минималният период, предвиден в член 9, параграф 1, буква б), подточка i) от Директива 97/78/ЕО, е:
а)
12 часа за летище;
б)
седем дни за пристанище.
2. Максималният период, предвиден в член 9, параграф 1, буква б), подточка i) от Директива 97/78/ЕО, е:
а)
48 часа за летище;
б)
20 дни за пристанище.
Член 3
1. За целите на прилагането на член 11 от Директива 97/78/ЕО минималният период, предвиден в член 9, параграф 1, буква а) от посочената директива, е:
а)
12 часа за летище;
б)
седем дни за пристанище.
2. За целите на прилагането на член 11, параграф 1 от Директива 97/78/ЕО и член 11, параграф 2, буква б), втора алинея от посочената директива държавите-членки могат да удължат минималния период, определен в параграф 1, буква б) от настоящия член, на 14 дни, при условие че:
а)
пратките идват от трета страна и са предназначени за друга трета страна без никакви допълнителни спирания на териториите, изброени в приложение I към Директива 97/78/ЕО;
б)
пратките се претоварват от един плавателен съд на друг на граничния инспекционен пункт в рамките на митническата територия на същото пристанище в Съюза;
в)
съответната държава-членка представи подробна обосновка пред Комисията и пред другите държави-членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, в която се уточнява, че са били взети всички необходими мерки, за да не могат такива пратки да бъдат прехвърлени в друго пристанище на Съюза вместо да бъдат претоварени директно за трета страна.
Посочените мерки включват система за наблюдение, с която се гарантира, че се спазват периодите и транспортирането до последващото местоназначение в съответствие с посоченото в уведомлението, предвидено в член 1.
Член 4
В случаите, когато максималният период, определен в член 2, параграф 2, е изтекъл, пратката се подлага на проверките за идентичност и на физическите проверки, предвидени в член 4 от Директива 97/78/ЕО, на входния граничен инспекционен пункт.
Член 5
Решение 2000/25/ЕО се отменя.
Член 6
Настоящото решение се прилага от 1 май 2011 г.
Член 7
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 4 април 2011 година.