ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY,
ze dne 25. března 2011,
kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro
(2011/199/EU)
EVROPSKÁ RADA,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 48 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, který Evropské radě na zasedání dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
po obdržení stanoviska Evropské centrální banky (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 48 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii může Evropská rada jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí a v určitých případech s Evropskou centrální bankou přijmout rozhodnutí o změně všech nebo části ustanovení části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie. Takové rozhodnutí nesmí rozšířit pravomoci svěřené Unii Smlouvami a jeho vstup v platnost je podmíněn následným schválením členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
(2)
Na zasedání Evropské rady ve dnech 28. a 29. října 2010 se hlavy států a předsedové vlád shodli na tom, že je potřeba, aby členské státy zavedly stálý krizový mechanismus pro zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a vyzvali předsedu Evropské rady, aby se členy Evropské rady konzultoval omezenou úpravu Smlouvy, kterou bude za tím účelem nezbytné provést.
(3)
Dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda v souladu s čl. 48 odst. 6 prvním pododstavcem Smlouvy o EU návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování EU spočívající v doplnění odstavce, podle kterého by členské státy, jejichž měnou je euro, mohly zavést mechanismus stability, který by byl aktivován v případech, kdy by to bylo nezbytné k zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a podle kterého by poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu podléhalo přísné podmíněnosti. Evropská rada zároveň přijala závěry o budoucím mechanismu stability (body 1 až 4).
(4)
Mechanismus stability poskytne nezbytný nástroj k řešení takových situací, kdy je ohrožena finanční stabilita eurozóny jako celku, jako tomu bylo v roce 2010, a pomůže tak zachovat hospodářskou a finanční stabilitu Unie samotné. Na zasedání ve dnech 16. a 17. prosince 2010 se Evropská rada shodla na tom, že tento mechanismus má zajistit finanční stabilitu eurozóny jako celku, a proto již k tomuto účelu nebude třeba čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Hlavy států a předsedové vlád se proto dohodli, že by k tomuto účelu již neměl být používán.
(5)
Na zasedání dne 16. prosince 2010 se Evropská rada rozhodla, že v souladu s čl. 48 odst. 6 druhým pododstavcem Smlouvy o EU povede k návrhu konzultace s Evropským parlamentem a Komisí. Rozhodla se konzultovat rovněž Evropskou centrální banku. Evropský parlament (1), Komise (2) a Evropská centrální banka (3) přijaly k návrhu stanoviska.
(6)
Změna se týká ustanovení obsaženého v části třetí Smlouvy o fungování EU a nerozšiřuje pravomoci svěřené Unii Smlouvami,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Členské státy, jejichž měnou je euro, mohou zavést mechanismus stability, který bude aktivován v případech, kdy to bude nezbytné k zajištění stability eurozóny jako celku. Poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu bude podléhat přísné podmíněnosti.“
Článek 2
Členské státy generálnímu tajemníkovi Rady neprodleně oznámí dokončení postupů pro schválení tohoto rozhodnutí v souladu se svými ústavními předpisy.
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2013 za předpokladu, že budou obdržena všechna oznámení podle prvního pododstavce, nebo nestane-li se tak, prvním dnem měsíce následujícího po obdržení posledního oznámení podle prvního pododstavce.
Článek 3
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 25. března 2011.
РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ
от 25 март 2011 година
за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите-членки, чиято парична единица е еврото
(2011/199/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪВЕТ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 48, параграф 6 от него,
като взе предвид предложението за преразглеждане на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз, представено от правителството на Белгия на заседанието на Европейския съвет на 16 декември 2010 г.,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейската комисия (2),
след като получи становището на Европейската централна банка (3),
като има предвид, че:
(1)
Член 48, параграф 6 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) дава възможност на Европейския съвет, като действа с единодушие след консултация с Европейския парламент, Комисията, и в определени случаи, с Европейската централна банка, да приеме решение за изменение на всички или на част от разпоредбите на третата част от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Това решение не може да разшири областите на компетентност, предоставени на Съюза с Договорите, и влиза в сила, при условие че бъде одобрено от държавите-членки в съответствие с конституционните им изисквания.
(2)
На заседанието на Европейския съвет от 28-29 октомври 2010 г. държавните и правителствените ръководители постигнаха съгласие за необходимостта държавите-членки да установят постоянен механизъм за действие при кризи, за да се гарантира финансовата стабилност на еврозоната като цяло, и приканиха председателя на Европейския съвет да предприеме консултации с членовете на Европейския съвет за ограничено изменение на Договора, необходимо за тази цел.
(3)
На 16 декември 2010 г. правителството на Белгия представи, в съответствие с член 48, параграф 6, първа алинея от ДЕС, предложение за преразглеждане на член 136 от ДФЕС чрез добавяне на параграф, по силата на който държавите-членки, чиято парична единица е еврото, могат да установят механизъм за стабилност, който да се задейства, ако е абсолютно необходимо да се гарантира стабилността на еврозоната като цяло, и в който се посочва, че предоставянето на необходимата финансова помощ в рамките на механизма ще бъде строго обвързано с условия. Едновременно с това Европейският съвет прие заключения относно бъдещия механизъм за стабилност (точки 1-4).
(4)
Механизмът за стабилност ще предостави необходимото средство за действие при ситуации, застрашаващи финансовата стабилност на еврозоната като цяло, подобни на положението през 2010 г., като по този начин способства за запазването на икономическата и финансовата стабилност на самия Съюз. На заседанието си от 16-17 декември 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие, че тъй като механизмът е разработен да гарантира финансовата стабилност на еврозоната като цяло, член 122, параграф 2 от ДФЕС вече няма да е необходим за тази цел. Ето защо държавните и правителствените ръководители постигнаха съгласие, че той не следва да се използва за тази цел.
(5)
На 16 декември 2010 г. Европейският съвет реши да проведе консултация относно предложението с Европейския парламент и Комисията в съответствие с член 48, параграф 6, втора алинея от ДЕС. Той реши да проведе консултация и с Европейската централна банка. Европейският парламент (1), Комисията (2) и Европейската централна банка (3) приеха становища по предложението.
(6)
Изменението се отнася до разпоредба от третата част от ДФЕС и не разширява областите на компетентност, предоставени на Съюза с Договорите,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
В член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз се добавя следният параграф:
„3. Държавите-членки, чиято парична единица е еврото, могат да установят механизъм за стабилност, който да се задейства, ако е абсолютно необходимо да се гарантира стабилността на еврозоната като цяло. Предоставянето на необходимата финансова помощ в рамките на механизма ще бъде строго обвързано с условия.“
Член 2
Държавите-членки незабавно уведомяват генералния секретар на Съвета за приключването на процедурите за одобрение на настоящото решение съгласно своите конституционни изисквания.
Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2013 г., при условие че са получени всички уведомления, посочени в първата алинея, или, ако това условие не е изпълнено, на първия ден от месеца, следващ този на получаването на последното от уведомленията, посочени в първата алинея.
Член 3
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 25 март 2011 година.