ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 11. června 2012
o vnitrostátních předpisech, které Dánsko oznámilo v souvislosti s některými průmyslovými skleníkovými plyny
(oznámeno pod číslem C(2012) 3717)
(Pouze dánské znění je závazné)
(2012/301/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 6 uvedené smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem ze dne 13. února 2012 a v souladu s čl. 114 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) oznámilo Dánské království Komisi, že Dánsko má v úmyslu si ponechat své vnitrostátní předpisy o některých průmyslových skleníkových plynech, které jsou přísnější než nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ze dne 17. května 2006 o některých fluorovaných skleníkových plynech (1), i po 31. prosinci 2012, kdy končí povolení podle rozhodnutí Komise 2007/62/ES (2), jež bylo přijato v souladu s čl. 95 odst. 6 Smlouvy o založení Evropského společenství (Smlouva o ES) (nyní čl. 114 odst. 6 SFEU).
(2)
Cílem nařízení (ES) č. 842/2006 o některých fluorovaných skleníkových plynech je předcházení vzniku emisí některých fluorovaných skleníkových plynů (HFC, PFC a SF6), na které se vztahuje Kjótský protokol, a omezování jejich úniků. Nařízení rovněž obsahuje omezený počet zákazů použití a zákazů uvádění na trh v případě, že na úrovni Společenství existují dostupné a z hlediska nákladů efektivní alternativy a nelze-li zlepšit způsoby omezování úniků a znovuzískávání.
(3)
Nařízení má dvojí právní základ, čl. 175 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní čl. 192 odst. 1 SFEU) s ohledem na všechna ustanovení kromě článků 7, 8 s 9, jež se zakládají na článku 95 Smlouvy o ES (nyní článek 114 SFEU) vzhledem k jejich důsledkům pro volný pohyb zboží v rámci jednotného trhu EU.
(4)
Dánsko má vnitrostátní předpisy o některých fluorovaných skleníkových plynech již od roku 2002 a oznámilo je Komisi v dopise ze dne 2. června 2006. Všeobecný zákaz dovozu, prodeje a používání nových výrobků obsahujících dotyčné fluorované skleníkové plyny je doprovázen výjimkami uvedenými v příloze I vyhlášky. Tyto výjimky se týkají několika vysoce specifických aplikací a u několika obecnějších aplikací jsou založeny na množství skleníkových plynů používaných v příslušných systémech, čímž jsou vyjmuty např. chladicí jednotky, tepelná čerpadla nebo klimatizační jednotky s náplněmi od 0,15 kg do 10 kg a rovněž chladicí systémy pro znovuzískání tepla s náplní maximálně 50 kg. Vyjmuty jsou i výrobky pro použití na plavidlech a k vojenským účelům a rovněž použití SF6 ve vysokonapěťových jednotkách. Dne 8. prosince 2006 Komise rozhodla s ohledem na čl. 95 odst. 6 Smlouvy o ES (nyní čl. 114 odst. 6 SFEU) povolit Dánsku zachování vnitrostátních předpisů do dne 31. prosince 2012.
(5)
Od přijetí rozhodnutí 2007/62/ES okolnosti odůvodňující zachování přísnějších předpisů, jak jsou stanoveny v uvedeném rozhodnutí, přetrvávají. Tyto vnitrostátní předpisy zůstávají nadále součástí širší strategie, kterou Dánsko přijalo za účelem snížení emisí v rámci Kjótského protokolu a následné dohody o sdílení břemene přijaté na úrovni Unie. Na základě tohoto ujednání se Dánsko zavázalo v letech 2008 až 2012 snížit své emise skleníkových plynů ve srovnání s rokem 1990 o 21 %. Oznámená opatření údajně významně přispěla k snížení emisí HFC v Dánsku. V rozhodnutích přijatých společně Evropských parlamentem a Radou o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (3), se Dánsko zavázalo snížit emise o dalších 20 % do roku 2020 ve srovnání s rokem 2005.
(6)
Přiměřenost opatření je zaručena odchylkami stanovenými ve vyhlášce i možností udělit ve velmi specifických případech individuální výjimky z obecného zákazu. Opatření se navíc týká pouze nového zařízení a povoluje užití fluorovaných skleníkových plynů při servisu a údržbě stávajícího zařízení, čímž se předejde zbytečnému vyřazování zařízení z provozu.
(7)
Ačkoliv má vyhláška vliv na volný pohyb zboží v Unii, jsou ustanovení obecná a vztahují se stejnou měrou jak na výrobky pocházející z daného státu, tak na výrobky z dovozu. Neexistuje důkaz, že oznámené vnitrostátní předpisy byly, jsou nebo budou používány jako prostředek svévolné diskriminace hospodářských subjektů v Unii. S ohledem na nebezpečí, která pro životní prostředí použití některých fluorovaných skleníkových plynů představuje, potvrzuje Komise své posouzení, podle něhož oznámené vnitrostátní předpisy nepředstavují nepřiměřenou překážku fungování vnitřního trhu, pokud jde o sledované cíle, zejména uváží-li se výsledky nedávného hodnocení používání, účinků a přiměřenosti nařízení (ES) č. 842/2006 (4), z nichž vyplývá, že jsou nezbytná další opatření ke snížení emisí fluorovaných skleníkových plynů, aby bylo dosaženo cílů týkajících se snížení emisí skleníkových plynů dohodnutých v rámci celé Unie.
(8)
Komise je toho názoru, že žádost Dánska o zachování vnitrostátních právních předpisů přísnějších než nařízení (ES) č. 842/2006 předložená dne 13. února 2012 s ohledem na uvádění na trh výrobků a zařízení, jež obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz na těchto plynech závisí, je přípustná.
(9)
Komise dále potvrzuje své rozhodnutí 2007/62/ES, že vnitrostátní předpisy ve vyhlášce č. 552 ze dne 2. července 2002:
-
vyhovují potřebám ochrany životního prostředí,
-
zohledňují existenci a technickou a ekonomickou dostupnost alternativ zakázaných aplikací v Dánsku,
-
pravděpodobně budou mít omezený ekonomický dopad,
-
neslouží jako prostředek svévolné diskriminace,
-
nejsou skrytým omezováním obchodu mezi členskými státy a
-
jsou tedy slučitelné se Smlouvou.
Z těchto důvodů dospěla Komise k názoru, že předpisy mohou být schváleny.
(10)
Komise může kdykoliv znovu posoudit, zda jsou podmínky schválení nadále plněny. To může být obzvláště relevantní v případě zásadních změn nařízení (ES) č. 842/2006 nebo rozhodnutí č. 406/2009/ES. Vzhledem k této možnosti a dlouhodobým závazkům EU a jejích členských států snížit emise skleníkových plynů se nepovažuje za nutné omezit platnost schválení do určitého data,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Vnitrostátní předpisy o některých fluorovaných skleníkových plynech, které Dánské království oznámilo Komisi dopisem ze dne 13. února 2012 a které jsou přísnější než nařízení (ES) č. 842/2006 s ohledem na uvádění na trh výrobků a zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz na těchto plynech závisí, se tímto schvalují.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Dánskému království.
V Bruselu dne 11. června 2012.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 юни 2012 година
относно нотифицираните от Дания национални разпоредби по отношение на някои промишлени парникови газове
(нотифицирано под номер C(2012) 3717)
(само текстът на датски език е автентичен)
(2012/301/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
С писмо от 13 февруари 2012 г. и в изпълнение на член 114, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Кралство Дания уведоми Комисията, че възнамерява да запази своите национални разпоредби по отношение на някои промишлени парникови газове, които са по-строги от съответните разпоредби в Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно някои флуорирани парникови газове (1), включително и в периода след 31 декември 2012 г. - крайната дата, за която е дадено подобно разрешение съгласно Решение 2007/62/ЕО на Комисията (2), прието в съответствие с член 95, параграф 6 от Договора за създаване на Европейската общност (ДЕО), сега член 114, параграф 6 от ДФЕС.
(2)
Регламент (ЕО) № 842/2006 относно някои флуорирани парникови газове (F-газове) има за цел предотвратяване и намаляване на емисиите на флуорираните газове (флуоровъглеводороди - HFCs, перфлуоровъглероди - PFCs и серен хексафлуорид - SF6), попадащи в обхвата на Протокола от Киото. В цитирания регламент се съдържат също така и ограничен брой забрани за употреба и пускане на продукти на пазара в случаите, при които съществуващите алтернативи се считат за осъществими и икономически ефективни на нивото на ЕС, а същевременно евентуалното по-голямо ограничаване и улавяне на емисиите се счита за неосъществимо.
(3)
Регламентът има двойно правно основание: член 175, параграф 1 от ДЕО (сега член 192, параграф 1 от ДФЕС) е основание за всички негови разпоредби, с изключение на членове 7, 8 и 9 от регламента, които се основават на член 95 от ДЕО (сега член 114 от ДФЕС) - във връзка с последиците от разпоредбите в тези три члена по отношение на свободното движение на стоки в рамките на единния европейски пазар.
(4)
Дания има свои национални разпоредби по отношение на флуорираните парникови газове още от 2002 г. и е уведомила Комисията за тези разпоредби с писмо от 2 юни 2006 г. В съответното постановление е формулирана обща забрана за вноса, продажбата и използването на нови продукти, съдържащи попадащите в обхвата ѝ флуорирани газове, съответно с дерогации, уточнени в приложение I към постановлението. Тези дерогации, отнасящи се както за няколко много специфични приложения, така и за известен брой по-общи приложения, са формулирани на базата на количеството парникови газове в съответните системи, като във връзка с това са освободени хладилните агрегати, термопомпите и климатичните инсталации, зареждани с количества между 0,15 kg и 10 kg, както и хладилните инсталации, оползотворяващи отпадна топлина, зареждани с количества по-малки или равни на 50 kg. Освободени са също продуктите, използвани в кораби, и продуктите с военно приложение, както и прилагането на SF6 в съоръжения за високо напрежение. На 8 декември 2006 г. Комисията реши, в съответствие с член 95, параграф 6 от ДЕО (сега член 114, параграф 6 от ДФЕС) да разреши на Дания да запази своите разпоредби до 31 декември 2012 г.
(5)
Обстоятелствата, обуславящи запазването на по-строги разпоредби в сравнение с тези в Решение 2007/62/ЕО, продължават да съществуват и в периода след приемането на посоченото решение. Националните нормативни изисквания продължават да бъдат част от една по-широка стратегия, следвана от Дания с оглед постигане на нейната цел за намаляване на емисиите, определена в Протокола от Киото и последвалото го Споразумение за вътрешно разпределяне на усилията в рамките на ЕС. Съгласно това споразумение Дания е поела задължение да намали своите емисии на парникови газове през периода 2008-2012 г. с 21 % в сравнение с базовата 1990 г. Докладвано е, че нотифицираните мерки имат значителен принос за намаляване на датските емисии на флуоровъглеводороди. С решенията, приети съвместно от Европейския парламент и от Съвета, относно усилията на държавите членки за намаляване на емисиите на парникови газове с оглед постигане на ангажиментите за намаляване на емисиите на парникови газове в периода до 2020 г. (3), Дания пое допълнително задължение за намаляване на своите емисии, така че през 2020 г. те да са с 20 % по-малки спрямо количествата от 2005 г.
(6)
Предвидените в постановлението дерогации, както и възможността в някои много специфични случаи да се прилагат индивидуални изключения от общата забрана, осигуряват пропорционалност на разглежданите мерки. Освен това постановлението се отнася само за нови съоръжения и дава възможност да се използват флуорирани газове при обслужването и поддръжката на съществуващи инсталации, и по този начин то не води до ненужно спиране на съоръжения.
(7)
При все че постановлението има последици по отношение на свободното движение на стоки в ЕС, неговите разпоредби са общовалидни и се отнасят по един и същ начин за националните и вносните продукти. Няма данни нотифицираните национални разпоредби да са били използвани или да се използват като средство за произволна дискриминация на стопански оператори в ЕС. Като се имат предвид рисковете за околната среда, дължащи се на използването на флуорирани газове, Комисията потвърждава своята оценка, че нотифицираните национални разпоредби не представляват непропорционално спрямо преследваните цели препятствие за функционирането на вътрешноевропейския пазар, като се има предвид по-специално заключението на неотдавнашната оценка на прилагането, действието и адекватността на Регламент (ЕО) № 842/2006 (4), в която е посочено, че за да могат да бъдат постигнати целите на ЕС за по-малки емисии на парникови газове, са необходими допълнителни мерки за намаляване на емисиите на флуорирани газове.
(8)
Комисията е на мнение, че подаденото на 13 февруари 2012 г. искане на Дания за запазване на нейното по-строго в сравнение с Регламент (ЕО) № 842/2006 национално законодателство по отношение на пускането на пазара на продукти и съоръжения, съдържащи или работещи на базата на флуорирани газове, е допустимо.
(9)
Също така Комисията потвърждава своето Решение 2007/62/ЕО, че националните разпоредби в Постановление № 552 от 2 юли 2002 г.:
-
отговарят на нужди в областта на опазването на околната среда,
-
са съобразени с наличието на техническа и икономическа разполагаемост на алтернативи на забранените в Дания приложения,
-
вероятно биха довели само до ограничени стопански последици,
-
не са средство за произволна дискриминация,
-
не представляват прикрито ограничение за търговията между държавите членки, и
-
следователно са съвместими с Договора.
Поради това Комисията счита, че те могат да бъдат одобрени.
(10)
Комисията може във всеки един момент да направи преоценка дали условията за настоящото одобрение продължават да бъдат изпълнени. По-специално това би могло да стане в случай на съществени изменения в Регламент (ЕО) № 842/2006 или в Решение № 406/2009/ЕО. Като се има предвид тази възможност, както и дългосрочните ангажименти на ЕС и държавите членки за намаляване на емисиите на парникови газове, не е необходимо действието на настоящото одобрение да се ограничава до определена дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Одобрява националните разпоредби относно някои флуорирани парникови газове, нотифицирани до Комисията с писмо на Кралство Дания от 13 февруари 2012 г., които са по-строги от Регламент (ЕО) № 842/2006 и се отнасят за пускането на пазара на продукти и оборудване, съдържащи или работещи на базата на флуорирани газове.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Дания.
Съставено в Брюксел на 11 юни 2012 година.