NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 835/2011
ze dne 19. srpna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro benzo[a]pyren v řadě potravin.
(2)
Benzo[a]pyren patří do skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků (PAU) a používá se jako indikátor výskytu a účinku karcinogenních PAU v potravinách na základě vědeckého stanoviska dřívějšího Vědeckého výboru pro potraviny (SCF) (3). Ve svém stanovisku z prosince 2002 tento výbor doporučil provést další analýzy příslušných podílů těchto polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách, aby při příštím přezkoumání bylo možné rozhodnout o vhodnosti dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(3)
V rámci doporučení Komise 2005/108/ES (4) byly členskými státy shromážděny nové údaje týkající se výskytu karcinogenních polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách. Komise požádala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), aby stanovisko Vědeckého výboru pro potraviny přezkoumal s přihlédnutím k novým údajům o výskytu, k dalším souvisejícím novým vědeckým informacím i k přístupu založeném na limitech expozice (MOE). V rámci tohoto přezkumu byl úřad EFSA požádán, aby znovu posoudil vhodnost dalšího využívání benzo[a]pyrenu jako indikátoru.
(4)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci při úřadu EFSA přijal stanovisko o polycyklických aromatických uhlovodících v potravinách dne 9. června 2008 (5). V tomto stanovisku dospěl úřad EFSA k závěru, že benzo[a]pyren není vhodným indikátorem výskytu PAU v potravinách a že nejvhodnějším indikátorem PAU v potravinách by byl systém čtyř specifických látek (PAU4 (6)) nebo osmi specifických látek (PAU8 (7)). V závěru úřadu EFSA se rovněž uvádí, že systém osmi látek (PAU8) by v porovnání se systémem čtyř látek (PAU4) nepředstavoval podstatnou přidanou hodnotu.
(5)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci dále zjistil, že při použití přístupu založeného na limitech expozice (MOE) existují jen malé obavy o zdraví spotřebitelů při průměrné odhadované expozici z potravin. U spotřebitelů vystavených těmto látkám ve vysoké míře však limity expozice činily téměř či méně než 10 000, což může představovat obavy o zdraví spotřebitelů.
(6)
Na základě závěrů úřadu EFSA nemůže být stávající systém založený na používání benzo[a]pyrenu jakožto jediného indikátoru ze skupiny polycyklických aromatických uhlovodíků zachován. Nařízení (ES) č. 1881/2006 je proto třeba změnit.
(7)
Měly by být zavedeny nové maximální limity pro sumu čtyř látek (PAU4 - benzo[a]pyren, benzo[a]anthracen, benzo[b]fluoranthen a chrysen) a současně zachován zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren.
(8)
Takový systém by zajistil, že obsah PAU v potravinách bude udržován v mezích, které nepředstavují zdravotní riziko a že výši PAU bude možné kontrolovat i v těch vzorcích, ve kterých nelze zjistit přítomnost benzo[a]pyrenu, avšak jsou v nich přítomny jiné polycyklické aromatické uhlovodíky.
(9)
Zvláštní maximální limit pro benzo[a]pyren bude zachován s cílem zajistit srovnatelnost dřívějších a budoucích údajů. Po určitém období uplatňování této změny a na základě nových údajů získaných v budoucnosti by měla být potřeba zachování zvláštního maximálního limitu pro benzo[a]pyren přehodnocena.
(10)
V případě sumy čtyř látek (PAU4) by měly být jako základ pro rozhodnutí o shodě s předpisy používány dolní meze koncentrací.
(11)
Maximální limity polycyklických aromatických uhlovodíků musí být bezpečné a co nejnižší rozumně dosažitelné správnou výrobní a zemědělskou a rybolovnou praxí. Nové údaje o výskytu polycyklických aromatických uhlovodíků ukazují, že v některých potravinách je základní obsah PAU nižší, než se předpokládalo. Maximální limity benzo[a]pyrenu je proto třeba upravit tak, aby lépe odrážely skutečné nižší základní hodnoty v čerstvých a uzených mlžích.
(12)
Z údajů týkajících se uzených ryb a uzeného masa rovněž vyplývá, že lze dosáhnout nižších maximálních limitů. V některých případech může být nicméně zapotřebí provést úpravy stávajících technologií uzení. Pro uzené maso a uzené ryby by proto měl být zaveden dvoufázový postup, v jehož rámci bude ode dne použitelnosti tohoto nařízení platit dvouleté přechodné období, po jehož uplynutí se začnou používat nižší maximální limity.
(13)
U uzených šprotů a konzervovaných uzených šprotů bylo zjištěno, že obsahují více PAU než ostatní uzené ryby. Pro uzené šproty a konzervované uzené šproty by tak měly být stanoveny zvláštní maximální limity, které by zohledňovaly hodnoty, jež jsou u těchto potravin dosažitelné.
(14)
V minulosti byl maximální limit pro benzo[a]pyren ve svalovině ryb kromě uzených ryb stanoven jakožto indikátor možného znečištění životního prostředí. Bylo však prokázáno, že PAU v čerstvých rybách podléhají rychlému metabolismu a neakumulují se ve svalovině. Zachování maximálního limitu PAU v čerstvých rybách již proto není zapotřebí.
(15)
V některých druzích tepelně ošetřeného masa a masných výrobků prodávaných konečnému spotřebiteli byly zjištěny vysoké hodnoty PAU. Těmto hodnotám lze zamezit v případě, že se používají náležité výrobní postupy a zařízení. Proto je třeba stanovit maximální limity PAU v mase a masných výrobcích, které byly vystaveny postupu tepelného ošetření, u něhož je známo, že může vést k tvorbě PAU, tj. výhradně grilování a rožnění.
(16)
Kakaové máslo bylo na základě nařízení (ES) č. 1881/2006 dočasně vyjmuto ze stávajícího maximálního limitu pro benzo[a]pyren v olejích a tucích a přezkoumání vhodnosti stanovení maximálního limitu PAU v kakaovém máslu mělo být provedeno do 1. dubna 2007. Přezkoumání bylo v dané době odloženo z důvodu očekávání výsledku tehdy probíhajícího nového vědeckého posouzení PAU úřadem EFSA.
(17)
Kakaové máslo obsahuje PAU ve větší míře než jiné oleje a tuky. Je to způsobeno převážně neodpovídajícími postupy sušení kakaových bobů a skutečností, že kakaové máslo nelze na rozdíl od jiných rostlinných olejů a tuků rafinovat. Kakaové máslo představuje hlavní složku kakaových surovin (jako jsou kakaové boby, kakaová hmota, kakaová drť nebo tekutá kakaová hmota) a vyskytuje se v čokoládě a jiných výrobcích z kakaa, jež často konzumují děti. Přispívá tak k expozici lidí, a zvláště pak k expozici dětí. Proto je nezbytné stanovit maximální limity PAU v kakaových bobech a odvozených produktech, tedy včetně kakaového másla.
(18)
Maximální limity PAU v kakaových bobech by měly být stanoveny na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Měly by být stanoveny na základě obsahu tuků, jelikož PAU se koncentrují v tukové složce, kakaovém máslu. Aby měly producentské země možnost provést technologická zlepšení v zájmu přizpůsobení se těmto maximálním limitům, mělo by být datum použitelnosti maximálních limitů pro kakaové boby a odvozené produkty odloženo. Zpočátku by se také měl na tyto produkty vztahovat vyšší maximální limit sumy čtyř látek. Po uplynutí dvouletého přechodného období by se měl začít uplatňovat nižší maximální limit. Obsah PAU v kakaových bobech a odvozených produktech by měl být pravidelně sledován s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti tyto maximální limity dále snížit.
(19)
Z údajů vyplývá, že kokosový olej může vykazovat vyšší obsah PAU4 než jiné rostlinné oleje a tuky. Je to způsobeno poměrně vyšším obsahem benzo[a]anthracenu a chrysenu, které nelze při rafinaci kokosového oleje snadno odstranit. Proto by měly být stanoveny zvláštní maximální limity pro kokosový olej na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni, s přihlédnutím ke stávajícím technologickým možnostem producentských zemí. Jelikož se očekává, že v producentských zemích dojde k technologickým zlepšením, měly by být limity PAU v kokosovém oleji pravidelně sledovány s cílem posoudit, zda by bylo možné v budoucnosti stanovit nižší limity.
(20)
Údaje o výskytu PAU v obilovinách a zelenině jsou v současnosti omezené. Z dostupných údajů vyplývá, že obiloviny a zelenina obsahují PAU spíše v malé míře. Tyto nízké hodnoty zaznamenané ve stávajících dostupných údajích o výskytu neodůvodňují bezprostřední stanovení maximálních limitů. Úřad EFSA nicméně zjistil, že obiloviny a zelenina mohou významně přispívat k expozici lidí z důvodu jejich vysoké spotřeby. Obsah PAU v těchto dvou skupinách produktů by proto měl být dále sledován. Na základě dalších údajů bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů.
(21)
Vysoký obsah PAU byl zjištěn v některých doplňcích stravy. Tyto hodnoty jsou však proměnlivé a závisí na konkrétním druhu těchto doplňků. Je třeba, aby byly shromážděny další údaje týkající se doplňků stravy. Jakmile budou tyto údaje dostupné, bude posouzena potřeba stanovení maximálních limitů PAU v doplňcích stravy.
(22)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být poskytnut čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením. Datum použitelnosti tohoto nařízení by proto mělo být odloženo. Pro produkty, které byly uvedeny na trh přede dnem použitelnosti změn, jež zavádí toto nařízení, by mělo být stanoveno přechodné období.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2012 stanovené v oddílu 6 „Polycyklické aromatické uhlovodíky“ přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2012, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. září 2014 stanovené v oddílech 6.1.4 a 6.1.5 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. zářím 2014, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
3. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2013 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2013, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
4. Potraviny, které nesplňují maximální limity použitelné od 1. dubna 2015 stanovené v oddíle 6.1.2 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006, ve znění tohoto nařízení, a které jsou v souladu s předpisy uvedeny na trh před 1. dubnem 2015, mohou být uváděny na trh po uvedeném datu do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. srpna 2011.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 835/2011 НА КОМИСИЯТА
от 19 август 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества на полициклични ароматни хидрокарбони в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на бензо[a]пирен в редица храни.
(2)
Бензо[a]пиренът принадлежи към групата на полицикличните ароматни хидрокарбони (ПАХ) и се използва като маркер за наличието и ефекта на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните на базата на научно становище на бившия Научен комитет по храните (3). В своето становище от декември 2002 г. Научният комитет по храните препоръча да се проведат допълнителни анализи на относителните съотношения на тези полициклични ароматни хидрокарбони в храните, с оглед в бъдеще да бъде направен нов преглед на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(3)
Нови данни относно наличието на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните бяха събрани от държавите-членки в рамките на Препоръка 2005/108/ЕО на Комисията (4). Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) да преразгледа становището на Научния комитет по храните с оглед на новите данни във връзка с наличието на други свързани с това нови научни сведения, както и на подхода, основан на границата на експозиция. От ЕОБХ бе поискано при прегледа да направи повторна оценка на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(4)
На 9 юни 2008 г. (5) научната група за замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на ЕОБХ прие становище относно полицикличните ароматни хидрокарбони в храните. В посоченото становище ЕОБХ прави заключението, че бензо[a]пиренът не е подходящ маркер за наличието на полициклични ароматни хидрокарбони в храните и че по-подходящ показател за наличието на ПАХ в храни би била една система от четири специфични вещества (ПАХ4 (6)) или от осем специфични вещества (ПАХ8 (7)). ЕОБХ заключи също така, че система от осем вещества (ПАХ8) не би осигурила по-голяма добавена стойност в сравнение със система от четири вещества (ПАХ4).
(5)
Освен това Комитетът CONTAM заключи, на базата на подхода, основан на границата на експозиция, че при средните изчислени стойности на хранителната експозиция рискът за здравето на потребителите е малък. За големите потребители обаче границите на експозиция са били някъде около 10 000 или под тази стойност, което сочи за потенциална опасност за здравето на потребителите.
(6)
Въз основа на направените от ЕОБХ заключения, настоящата система на използване на бензо[a]пирен като единствен маркер за групата на полицикличните ароматни хидрокарбони не може да бъде запазена. Поради това е необходимо Регламент (ЕО) № 1881/2006 да бъде изменен.
(7)
За сбора от четири вещества (ПАХ4) (бензо[a]пирен, бенз[a]антрацен, бензо[b]флуорантен и хризен) следва да бъдат въведени нови максимално допустими количества, като за бензо[a]пирена бъде запазено отделно максимално допустимо количество.
(8)
Такава система би гарантирала, че съдържанието на ПАХ в храните се поддържа на равнища, които не създават опасност за здравето, и че съдържанието на ПАХ може да бъде контролирано и в пробите, в които не може да бъде установено наличие на бензо[a]пирен, но в които има наличие на други ПАХ.
(9)
Отделното максимално допустимо количество на бензо[a]пирен се запазва, за да се осигури съпоставимост между предходните и новите данни. След определен период на прилагане на настоящото изменение и въз основа на новите данни, които ще бъдат получени в бъдеще, следва да се направи повторна оценка на необходимостта от запазване на отделно максимално допустимо количество за бензо[a]пирен.
(10)
По отношение на сбора от четири вещества (ПАХ4) за основа на решенията за съответствие следва да се използват по-ниски пределни концентрации.
(11)
Максимално допустимите количества на полицикличните ароматни хидрокарбони трябва да са безопасни и толкова малки, колкото е разумно постижимо, опирайки се на добри производствени и земеделски/рибарски практики. Новите данни за наличие на ПАХ показват, че в някои хранителни стоки фоновите нива на ПАХ са по-ниски, отколкото се е предполагало. Поради това максимално допустимите количества на бензо[a]пирен бяха променени, за да отразяват съответните по-ниски и по-реалистични фонови нива в пресни и пушени двучерупчести мекотели.
(12)
Данните за пушена риба и пушено месо също показват, че е възможно да бъдат постигнати по-ниски максимално допустими количества. Въпреки това в някои случаи може да се наложат промени в настоящата технология за опушване. Поради това следва да се установи двуетапна процедура за пушеното месо и пушената риба, която да осигури двегодишен преходен период от началната дата на прилагане на настоящия регламент преди по-ниските максимално допустими количества да станат приложими.
(13)
В пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и в консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) бе установено по-високо на съдържание на ПАХ, отколкото в другите видове пушена риба. За пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) следва да се установят специфични максимално допустими количества, които да отразяват това, което е възможно да бъде постигнато при тези храни.
(14)
Досега максимално допустимото количество на бензо[a]пирен в „мускулно месо от риба, различна от пушената риба“ се определяше като показател за евентуално замърсяване на околната среда. Доказано бе обаче, че в прясната риба ПАХ по-бързо се обезвреждат в резултат на ускорения метаболизъм и не се натрупват в мускулното месо. Поради това запазване на максимално допустими количества на ПАХ в прясната риба вече не е целесъобразно.
(15)
В някои видове топлинно обработено месо и топлинно обработени месни продукти, продавани на крайния потребител, са установени високи равнища на ПАХ. Тези равнища могат да бъдат предотвратени, ако се спазват подходящи условия на преработка и се използва подходящо оборудване. Поради това е целесъобразно да се определят максимално допустими количества на ПАХ в месо и месни продукти, претърпели топлинна обработка, за която се знае, че води до образуването на ПАХ, т.е. само печене на грил и на барбекю.
(16)
Какаовото масло бе временно освободено от задължението за спазване на максимално допустими количества на бензо[a]пирен в растителните и животински мазнини по смисъла на Регламент (ЕО) № 1881/2006 и бе предвидено до 1 април 2007 г. да се извърши преглед на целесъобразността от определяне на максимално допустимо количество на ПАХ в какаовото масло. Впоследствие прегледът бе отложен до излизане на резултатите от провежданата по това време от ЕОБХ нова научна оценка на ПАХ.
(17)
Съдържанието на ПАХ в какаовото масло е по-високо, отколкото в други растителни и животински мазнини. Това се дължи основно на неправилно сушене на какаовите зърна и на факта, че за разлика от други растителни и животински мазнини какаовото масло не може да бъде рафинирано. Какаовото масло е основна съставка на суровите какаови продукти (напр. какао на зърна, какаова маса, белени какаови зърна или какаова течност) и се използва в шоколад или други какаови продукти, които често се консумират от деца. Поради това то допринася за експозицията на хората, и особено на децата. Поради това е необходимо да се определят максимално допустими количества на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти, в т.ч. и в какаовото масло.
(18)
Максимално допустимите количества на ПАХ в какаото на зърна следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Те следва да се определят въз основа на мазнините, тъй като ПАХ се концентрират в мастната фракция, какаовото масло. За да се даде възможност на държавите производителки да направят технологични подобрения, за да се приспособят към тези максимално допустими количества, началото на прилагането на максимално допустимите количества в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъде отложено. Освен това спрямо тези продукти следва първоначално да се прилага по-високо максимално допустимо количество за сбора от четири вещества. След преходен период от две години следва да се прилага по-ниско максимално допустимо количество. Равнищата на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за допълнително понижаване на максимално допустимите количества в бъдеще.
(19)
Данните са показали, че съдържанието на ПАХ4 в кокосовото масло може да бъде по-високо от това в други растителни и животински мазнини. Това се дължи на пропорционално по-високото съдържание на бенз[a]антрацен и хризен, които не могат да бъдат лесно отстранени при рафинирането на кокосовото масло. По тази причина специфичните максимално допустими количества за кокосовото масло следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Тъй като в държавите производителки се очаква да бъдат направени технологични подобрения, нивата на ПАХ в кокосовото масло следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за определяне на по-ниски максимално допустими количества в бъдеще
(20)
Данните за наличието на ПАХ в зърнените и зеленчуковите култури, с които се разполага към настоящия момент, са ограничени. Наличните данни сочат, че зърнените и зеленчуковите култури имат по-скоро ниско съдържание на ПАХ. Ниските нива, които сочат наличните към момента данни, не могат да бъдат основание за незабавното определяне на максимално допустими количества. ЕОБХ обаче причисли зърнените и зеленчуковите култури към продуктите, които значително допринасят за експозицията на човека поради големите количества, в които те се консумират. Поради това нивата на ПАХ в тези две групи продукти следва да продължат да бъдат контролирани. На базата на нови данни ще се установи необходимостта от определяне на максимално допустими количества.
(21)
В някои хранителни добавки бяха установени високи нива на ПАХ. Тези нива обаче варират и зависят от конкретния вид хранителна добавка. Налице е необходимост от събиране на още данни за хранителните добавки. След като тези данни станат достъпни, ще се прецени необходимостта от определяне на максимално допустими количества на ПАХ в хранителните добавки.
(22)
На държавите-членки и на хранителните предприятия следва да бъде предоставено време, за да се приспособят към максимално допустимите количества, определени в настоящия регламент. Поради това началото на прилагането на настоящия регламент следва да бъде отложено. Следва да се предвиди преходен период за продуктите, които вече са пуснати на пазара преди началната дата на прилагане на измененията, въведени с настоящия регламент.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2012 г. съгласно раздел 6 „Полициклични ароматни хидрокарбони“ на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2012 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
2. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2014 г. съгласно точки 6.1.4 и 6.1.5 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2014 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
3. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 април 2013 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2013 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
4. Храните, които не съответстват на изискването за максимално допустимото количество, приложимо от 1 април 2015 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2015 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 септември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 август 2011 година.