NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 305/2011
ze dne 9. března 2011,
kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Předpisy členských států vyžadují, aby byly stavby navrhovány a prováděny tak, aby neohrožovaly bezpečnost osob, domácích zvířat nebo majetku a aby neměly nepříznivý dopad na životní prostředí.
(2)
Tyto předpisy mají přímý vliv na požadavky kladené na stavební výrobky. Tyto požadavky se následně promítají do vnitrostátních norem pro výrobky, vnitrostátních technických schválení a jiných vnitrostátních technických specifikací a ustanovení, které se vztahují na stavební výrobky. Rozdíly mezi těmito požadavky brání obchodu v rámci Unie.
(3)
Tímto nařízením by nemělo být nijak dotčeno právo členských států specifikovat požadavky, které považují za nezbytné k zajištění ochrany zdraví, životního prostředí a pracovníků při používání stavebních výrobků.
(4)
Členské státy zavedly ustanovení, včetně požadavků, které se týkají nejen bezpečnosti budov a jiných staveb, ale i ochrany zdraví, životnosti, úspory energie, ochrany životního prostředí, ekonomických hledisek a dalších důležitých hledisek veřejného zájmu. Právní a správní předpisy nebo judikatura vytvořené na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni týkající se staveb mohou mít dopad na požadavky na stavební výrobky. Vzhledem k tomu, že jejich dopad na fungování vnitřního trhu je pravděpodobně velmi podobný, je vhodné považovat takové právní a správní předpisy nebo judikaturu za „ustanovení“ pro účely tohoto nařízení.
(5)
V některých případech ustanovení pro zamýšlené použití stavebního výrobku v členském státě, jejichž cílem je splnění základních požadavků na stavby, stanoví základní charakteristiky, jejichž vlastnosti by měly být uvedeny v prohlášení. Aby nedocházelo k výskytu „prázdných“ prohlášení o vlastnostech stavebního výrobku, je nutno uvést v prohlášení alespoň jednu ze základních charakteristik, které mají význam z hlediska uvedeného způsobu nebo uváděných způsobů použití.
(6)
Cílem směrnice Rady 89/106/ES ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se stavebních výrobků (3) bylo odstranit technické překážky obchodu v oblasti stavebních výrobků, a usnadnit tak jejich volný oběh na vnitřním trhu.
(7)
K dosažení uvedeného cíle bylo ve směrnici 89/106/EHS stanoveno, jak mají být vytvářeny harmonizované normy pro stavební výrobky a udělována evropská technická schválení.
(8)
Směrnice 89/106/EHS by měla být nahrazena, aby se zjednodušil a vyjasnil stávající rámec a zvýšila transparentnost a účinnost stávajících opatření.
(9)
Toto nařízení by mělo zohlednit horizontální právní rámec pro uvádění výrobků na vnitřní trh vytvořený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (4) a rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (5).
(10)
Odstranění technických překážek v oblasti stavebnictví může být dosaženo pouze zavedením harmonizovaných technických specifikací pro účely posuzování vlastností stavebních výrobků.
(11)
Takové harmonizované technické specifikace by měly zahrnovat zkoušky, výpočty a další způsoby vymezené v harmonizovaných normách a evropských dokumentech pro posuzování týkajících se posuzování vlastností ve vztahu k základním charakteristikám stavebních výrobků.
(12)
Metody, jež používají členské státy ve svých požadavcích na stavby, jakož i další vnitrostátní předpisy, které se vztahují na základní charakteristiky stavebních výrobků, by měly být v souladu s harmonizovanými technickými specifikacemi.
(13)
Ve vhodných případech by mělo být v harmonizovaných normách podporováno používání tříd vlastností ve vztahu k základním charakteristikám stavebních výrobků tak, aby byly u některých staveb zohledněny různé úrovně základních požadavků na stavby, jakož i klimatické, geologické i zeměpisné rozdíly a další rozdílné podmínky převažující v členských státech. Evropské normalizační orgány by měly být oprávněny stanovit takové třídy na základě revidovaného mandátu, pokud je Komise již nestanovila.
(14)
Vyžaduje-li zamýšlené použití, aby stavební výrobky v členských státech splňovaly mezní úrovně vlastností ve vztahu k jakékoliv základní charakteristice, tyto úrovně by měly být stanoveny v harmonizovaných technických specifikacích.
(15)
Při posuzování vlastností stavebního výrobku by se mělo přihlížet i ke zdravotním a bezpečnostním hlediskům, která souvisejí s jeho použitím v průběhu celého jeho životního cyklu.
(16)
Mezní úrovně stanovené Komisí podle tohoto nařízení by měly být, s ohledem na ustanovení v členských státech, obecně uznávanými hodnotami pro základní charakteristiky příslušného stavebního výrobku a měly by zajistit vysokou úroveň ochrany ve smyslu článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(17)
Mezní úrovně mohou být technické nebo regulativní povahy a je možno je použít na jednu charakteristiku nebo na soubor charakteristik.
(18)
Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (Cenelec) jsou uznávány jako organizace, jimž přísluší přijímání harmonizovaných norem podle obecných pokynů pro spolupráci mezi Komisí a těmito dvěma organizacemi podepsaných dne 28. března 2003. Výrobci by měli využívat těchto harmonizovaných norem, pokud byl odkaz na ně zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a podle kritérií stanovených v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (6). Jakmile bude dosaženo dostatečné úrovně technických a vědeckých poznatků o příslušných aspektech, je nutné více využívat harmonizovaných norem pro stavební výrobky, případně včetně toho, že se bude, po konzultaci se Stálým výborem pro stavebnictví, vyžadovat prostřednictvím mandátů vypracování těchto norem na základě stávajících evropských dokumentů pro posuzování.
(19)
Postupy podle směrnice 89/106/EHS pro posuzování vlastností ve vztahu k základním charakteristikám stavebních výrobků, na které se nevztahují harmonizované normy, by měly být zjednodušeny, aby byly transparentnější a aby byly sníženy náklady výrobců stavebních výrobků.
(20)
Aby bylo výrobcům stavebních výrobků umožněno vypracovat prohlášení o vlastnostech pro stavební výrobky, na stavební výrobek, na který se nevztahuje nebo plně nevztahuje harmonizovaná norma, je nezbytné stanovit evropské technické posouzení.
(21)
Výrobcům stavebních výrobků by mělo být umožněno žádat, aby bylo evropské technické posouzení jejich výrobků vydáno na základě pokynů pro evropské technické schválení stanovených směrnicí 89/106/EHS. Mělo by být proto zajištěno právo používat tyto pokyny jako evropské dokumenty pro posuzování.
(22)
Vytváření evropských dokumentů pro posuzování a vydávání evropských technických posouzení by mělo být svěřeno subjektům pro technické posuzování určeným členskými státy. Aby bylo zajištěno, že subjekty pro technické posuzování mají potřebné pravomoci k provádění takových úkolů, měly by být požadavky týkající se jejich určení stanoveny na úrovni Unie.
(23)
Subjekty pro technické posuzování by měly založit organizaci, financovanou v některých případech Unií, která by koordinovala postupy při navrhování evropských dokumentů pro posuzování a při vydávání evropských technických posouzení, což by zajistilo transparentnost a nezbytnou důvěrnost daných postupů.
(24)
S výjimkou případů stanovených v tomto nařízení při uvedení na trh stavebního výrobku, na který se vztahuje harmonizovaná norma nebo pro který bylo vydáno evropské technické posouzení, by k němu mělo být připojeno prohlášení o vlastnostech ve vztahu k základním charakteristikám dotyčného stavebního výrobku v souladu s příslušnými harmonizovanými technickými specifikacemi.
(25)
K prohlášení o vlastnostech by případně měly být přiloženy rovněž informace o obsahu nebezpečných látek ve stavebním výrobku s cílem zlepšit možnosti pro udržitelnou výstavbu a usnadnit rozvoj výrobků šetrných k životnímu prostředí. Tyto informace by měly být poskytovány, aniž by byly dotčeny povinnosti, zejména pokud jde o označování, která jsou stanovena v jiných nástrojích práva Unie vztahujících se na nebezpečné látky, a měly by být k dispozici ve stejnou dobu a ve stejné formě jako prohlášení o vlastnostech, aby bylo možné oslovit všechny potenciální uživatele stavebních výrobků. Informace o obsahu nebezpečných látek by měly být zpočátku omezeny na látky uvedené v článcích 31 a 33 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) a o zřízení Evropské agentury pro chemické látky (7). Je však nutné dále zjišťovat konkrétní potřebu informací o obsahu nebezpečných látek ve stavebních výrobcích s cílem získat kompletní seznam látek, na něž se vztahuje tato povinnost, aby bylo možné zajistit vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany zdraví pracovníků používajících stavební výrobky a uživatelů staveb, a to i s ohledem na požadavky týkající se recyklace a opětovného využití částí či materiálů. Tímto nařízením nejsou dotčena práva a povinnosti členských států plynoucí z dalších právních nástrojů Unie, které se vztahují na nebezpečné látky, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (8), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (9), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.1907/2006, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech (10) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (11).
(26)
Mělo by být možné, aby prohlášení o vlastnostech mělo stejné číslo, jako je referenční číslo podle typu výrobku.
(27)
Je třeba stanovit zjednodušené postupy pro vypracovávání prohlášení o vlastnostech, aby byla zmírněna finanční zátěž podniků, zejména malých a středních podniků.
(28)
Aby bylo zajištěno, že je prohlášení o vlastnostech přesné a spolehlivé, měly by být vlastnosti stavebního výrobku posouzeny a výroba v podniku by měla být řízena v souladu s příslušným systémem posuzování a ověřování stálosti vlastností daného stavebního výrobku. Je možné zvolit pro příslušný stavební výrobek použití několika systémů s cílem zohlednit konkrétní vztah některých základních charakteristik takového výrobku k základním požadavkům na stavbu.
(29)
Vzhledem ke zvláštní povaze stavebních výrobků a zvláštnímu zaměření systému na jejich posuzování nejsou postupy posuzování shody uvedené v rozhodnutí č. 768/2008/ES a moduly v něm stanovené vhodné. Proto by měly být zavedeny zvláštní metody posuzování a ověřování stálosti vlastností ve vztahu k základním charakteristikám stavebních výrobků.
(30)
Vzhledem k rozdílům ve významu označení CE u stavebních výrobků v porovnání s obecnými zásadami uvedenými nařízením (ES) č. 765/2008 by měla být přijata speciální ustanovení, kterými by se zajistila jasná formulace povinnosti připojovat označení CE ke stavebním výrobkům a důsledky z toho vyplývající.
(31)
Připojením označení CE nebo tím, že by toto označení nechali ke stavebnímu výrobku připojit, by měli dát výrobci na vědomí, že nesou odpovědnost za shodu takového výrobku s vlastnostmi uvedenými v prohlášení.
(32)
Označení CE by mělo být připojeno ke všem stavebním výrobkům, pro které výrobce sestavil prohlášení o vlastnostech v souladu s tímto nařízením. Nebylo-li prohlášení o vlastnostech sestaveno, označení CE by nemělo být připojováno.
(33)
Označení CE by mělo být jediným označením osvědčujícím shodu stavebního výrobku s vlastnostmi uvedenými v prohlášení a soulad s příslušnými požadavky souvisejícími s harmonizačními právními předpisy Unie. Je však možné použít jiná označení, pokud umožní zlepšit ochranu uživatelů stavebních výrobků a nevztahují se na ně stávající harmonizační právní předpisy Unie.
(34)
S cílem zabránit zbytečnému zkoušení stavebních výrobků, jejichž vlastnosti již byly dostatečně doloženy stabilními výsledky zkoušek nebo jinými dostupnými údaji, by mělo být výrobci dovoleno, aby za podmínek stanovených v harmonizovaných technických specifikacích nebo v rozhodnutí Komise učinil prohlášení o určité úrovni nebo třídě vlastností, a to bez zkoušek nebo bez dalších zkoušek.
(35)
Aby se předešlo opakování zkoušek, které již proběhly, mělo by být výrobci stavebního výrobku dovoleno používat výsledky zkoušek získané třetími osobami.
(36)
V zájmu co největšího snížení nákladů na uvádění stavebních výrobků na trh, aniž by došlo k omezení úrovně bezpečnosti, je třeba stanovit podmínky použití zjednodušených postupů při hodnocení vlastností těchto výrobků. Výrobci, kteří používají tyto zjednodušené postupy, by měly vhodným způsobem doložit, že dané podmínky splňují.
(37)
Pro zlepšení dopadu opatření dozoru nad trhem by se veškeré zjednodušené postupy uvedené v tomto nařízení, které jsou určeny k posouzení vlastností stavebních výrobků, měly vztahovat pouze na fyzické nebo právnické osoby, které vyrábějí výrobky, jež uvádějí na trh.
(38)
K dalšímu snížení nákladů na uvádění stavebních výrobků na trh pro mikropodniky, které je vyrábějí, je nezbytné poskytnout zjednodušené postupy posuzování vlastností za předpokladu, že s dotčenými výrobky nejsou spojena významná bezpečnostní rizika a splňují příslušné požadavky jakéhokoli druhu. Podniky používající tyto zjednodušené postupy by měly navíc prokázat, že jsou způsobilé jako mikropodniky. Dále by měly postupovat podle příslušných postupů ověřování stálosti vlastností stanovených v harmonizovaných technických specifikacích pro jejich výrobky.
(39)
U jednotlivě navrhovaného a vyráběného stavebního výrobku by mělo být výrobci umožněno používat zjednodušené postupy posuzování vlastností, pokud může být prokázána shoda výrobku uváděného na trh s příslušnými požadavky.
(40)
Výkladový rámec definice „nesériového postupu“, která se má použít pro různé stavební výrobky spadající do působnosti tohoto nařízení, by měl být stanoven Komisí po konzultaci se Stálým výborem pro stavebnictví.
(41)
Všechny hospodářské subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce by měly přijmout vhodná opatření pro zabezpečení toho, aby dodávaly na trh pouze stavební výrobky, které splňují požadavky tohoto nařízení s cílem zajistit vlastnosti stavebních výrobků a splnit základní požadavky na stavby. Zejména dovozci a distributoři stavebních výrobků by měli být seznámeni se základními charakteristikami, pro které existují předpisy na trhu Unie, a zvláštní požadavky v členských státech ohledně základních požadavků na stavby, a měli by tyto znalosti využívat při svých obchodních transakcích.
(42)
Je důležité zajistit dostupnost vnitrostátních technických pravidel, aby podniky, zejména malé a střední, mohly získávat spolehlivé a přesné informace o platných právních předpisech v členském státě, ve kterém hodlají uvádět nebo dodávat výrobky na trh. Členské státy by proto měly za tímto účelem určit kontaktní místa pro stavební výrobky. Kontaktní místa pro stavební výrobky by měla vedle úkolů stanovených v čl. 10 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 764/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví postupy týkající se uplatňování některých vnitrostátních technických pravidel u výrobků uvedených v souladu s právními předpisy na trh v jiném členském státě (12), poskytovat i informace o pravidlech použitelných na zabudování, sestavování nebo instalaci konkrétního typu stavebního výrobku.
(43)
Pro usnadnění volného pohybu zboží by kontaktní místa pro stavební výrobky měla bezplatně poskytovat informace o ustanoveních majících za cíl plnění základních požadavků na stavby a použitelných na zamýšlené použití každého stavebního výrobku na území každého členského státu. Kontaktní místa pro stavební výrobky mohou hospodářským subjektům poskytovat rovněž další informace nebo připomínky. Za poskytování dalších informací by mělo být kontaktním místům pro stavební výrobky povoleno vybírat poplatky přiměřené nákladům na poskytnutí těchto informací nebo připomínek. Členské státy by měly zajistit, aby byly kontaktním místům pro stavební výrobky přiděleny dostatečné zdroje.
(44)
Jelikož by vytvoření kontaktních míst pro stavební výrobky nemělo zasahovat do rozdělení funkcí mezi příslušnými orgány v rámci regulačních systémů stanovených v jednotlivých členských státech, měly by mít členské státy možnost zřídit kontaktní místa pro stavební výrobky v souladu s regionálními nebo místními pravomocemi. S cílem zabránit zbytečně vysokému počtu kontaktních míst a zjednodušit správní postupy by mělo být členským státům umožněno pověřit úkolem kontaktních míst pro stavební výrobky stávající kontaktní místa zřízená podle jiných nástrojů Unie. Členským státům by mělo být rovněž umožněno pověřit úkolem kontaktních míst pro stavební výrobky nejen stávající útvary v rámci veřejné správy, ale také národní centra SOLVIT, obchodní komory, profesní organizace a soukromé subjekty.
(45)
Kontaktní místa pro stavební výrobky by měla být schopna plnit své úkoly tak, aby nedocházelo ke střetu zájmů, zejména pokud jde o postupy získávání označení CE.
(46)
K zajištění rovnocenného a důsledného prosazování harmonizovaných právních předpisů Unie by měly členské státy provádět účinný dozor nad trhem. Nařízení (ES) č. 765/2008 stanoví základní podmínky pro fungování takového dozoru nad trhem, zejména pro programy, financování a sankce.
(47)
Odpovědnost členských států za bezpečnost, zdraví a jiné záležitosti, na které se vztahují základní požadavky na stavby na jejich území, by měla být uznána v ustanovení o vhodných ochranných opatřeních.
(48)
Jelikož je nezbytné zajistit, aby úroveň provádění posuzování shody u všech subjektů, které posuzování a ověřování stálosti vlastností stavebních výrobků provádějí, byla v celé Unii jednotná, a jelikož by všechny tyto subjekty měly plnit své úkoly stejně dobře a zároveň v podmínkách spravedlivé soutěže, měly by být stanoveny požadavky pro tyto subjekty usilující o oznámení pro účely tohoto nařízení. Rovněž by měla být vypracována ustanovení o dostupnosti přiměřených informací o těchto subjektech a o jejich kontrole.
(49)
Aby bylo možno zajistit jednotnou úroveň kvality při posuzování a ověřování stálosti vlastností stavebních výrobků, je rovněž nezbytné stanovit požadavky vztahující se na orgány odpovědné za oznamování subjektů provádějících tyto úkoly Komisi a ostatním členským státům.
(50)
V souladu s článkem 291 Smlouvy o fungování EU se pravidla a obecné zásady, jimiž členské státy kontrolují výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi, mají stanovit předem formou nařízení přijatého řádným legislativním postupem. Do přijetí tohoto nového nařízení se nadále použije rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (13) s výjimkou regulativního postupu s kontrolou, který se již neuplatní.
(51)
Pro účely dosažení cílů tohoto nařízení by Komise měla být oprávněna přijmout některé akty v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování EU. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.
(52)
Komise by měla být zejména zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci, které by rámcově stanovily podmínky pro používání internetových stránek, jež by zpřístupňovaly prohlášení o vlastnostech.
(53)
Vzhledem k tomu, že zajištění rámce pro řádné fungování tohoto nařízení bude trvat určitou dobu, jeho používání by mělo být odloženo s výjimkou ustanovení o určení subjektů pro technické posuzování, oznamujících orgánů a oznámených subjektů, založení organizace subjektů pro technické posuzování a ustavení Stálého výboru pro stavebnictví.
(54)
Komise a členské státy by měly ve spolupráci se zúčastněnými subjekty zahájit informační kampaně s cílem informovat odvětví stavebnictví, zejména hospodářské subjekty a uživatele stavebních výrobků, o zavedení společného technického jazyka, rozdělení odpovědnosti mezi jednotlivé hospodářské subjekty a uživatele, připojení označení CE ke stavebním výrobkům, přezkumu základních požadavků na stavby a o systémech posuzování a ověřování stálosti vlastností.
(55)
Základní požadavky na stavbu týkající se udržitelného využívání přírodních zdrojů by měly zohledňovat zejména možnosti recyklace staveb, jejich materiálů a částí po demolici, životnost staveb a využívání surovin a druhotných materiálů šetrných k životnímu prostředí na stavbách.
(56)
Pro posuzování udržitelného využití zdrojů a dopadu staveb na životní prostředí by se měla používat, jsou-li k dispozici, environmentální prohlášení o výrobku.
(57)
Aby bylo možné prokázat splnění základních požadavků stanovených v příloze I, měly by se pokud možno stanovit jednotné evropské metody.
(58)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž dosažení správného fungování vnitřního trhu se stavebními výrobky prostřednictvím harmonizovaných technických specifikací k vyjádření vlastností stavebních výrobků, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v tomto článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podmínky pro uvádění a dodávání stavebních výrobků na trh stanovením harmonizovaných pravidel pro vyjádření vlastností stavebních výrobků ve vztahu k jejich základním charakteristikám a pro používání označení CE u těchto výrobků.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„stavebním výrobkem“ výrobek nebo sestava, které jsou vyrobeny nebo uvedeny na trh za účelem trvalého zabudování do stavby nebo její části a jejichž vlastnosti ovlivňují vlastnost stavby s ohledem na základní požadavky na stavby;
2.
„sestavou“ stavební výrobek uvedený na trh jedním výrobcem sestávající alespoň ze dvou samostatných součástí, které je třeba pro zabudování do stavby sestavit;
3.
„stavbou“ pozemní a inženýrské stavby;
4.
„základními charakteristikami“ ty charakteristiky stavebního výrobku, které se vztahují k základním požadavkům na stavby;
5.
„vlastnostmi stavebního výrobku“ vlastnosti související s příslušnými základními charakteristikami vyjádřenými úrovní, třídou nebo popisem;
6.
„úrovní“ výsledek posouzení vlastností stavebního výrobku z hlediska jeho základních charakteristik vyjádřených číselnou hodnotou;
7.
„třídou“ rozmezí úrovní vlastností stavebního výrobku, ohraničené minimální a maximální hodnotou;
8.
„mezní úrovní“ minimální nebo maximální úroveň vlastností základních charakteristik stavebního výrobku;
9.
„typem výrobku“ soubor reprezentativních úrovní nebo tříd vlastností stavebního výrobku ve vztahu k základním charakteristikám tohoto výrobku vyrobeného za použití dané kombinace surovin nebo jiných prvků daným výrobním postupem;
10.
„harmonizovanými technickými specifikacemi“ harmonizované normy a evropské dokumenty pro posuzování;
11.
„harmonizovanou normou“ norma přijatá jedním z evropských normalizačních orgánů uvedených v příloze I směrnice 98/34/ES na základě žádosti podané Komisí, v souladu s článkem 6 uvedené směrnice;
12.
„evropským dokumentem pro posuzování“ dokument přijatý organizací subjektů pro technické posuzování pro účely vydávání evropských technických posouzení;
13.
„evropským technickým posouzením“ zdokumentované posouzení vlastností stavebního výrobku ve vztahu k jeho základním charakteristikám, v souladu s příslušným evropským dokumentem pro posuzování;
14.
„zamýšleným použitím“ zamýšlené použití stavebního výrobku, jak je vymezeno v příslušné harmonizované technické specifikaci;
15.
„specifickou technickou dokumentací“ dokumentace prokazující, že metody v rámci příslušného systému pro posuzování a ověřování stálosti vlastností byly nahrazeny jinými metodami, pokud jsou výsledky získané těmito jinými metodami rovnocenné s výsledky získanými zkušebními metodami příslušných harmonizovaných norem;
16.
„dodáním na trh“ dodání stavebního výrobku k distribuci nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať již za úplatu nebo bezplatně;
17.
„uvedením na trh“ první dodání stavebního výrobku na trh Unie;
18.
„hospodářským subjektem“ výrobce, dovozce, distributor nebo zplnomocněný zástupce;
19.
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba uvádějící na trh pod svým jménem či firmou nebo ochrannou známkou stavební výrobek, který vyrábí nebo který si nechává navrhnout nebo vyrobit;
20.
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci kromě výrobce nebo dovozce, která dodává stavební výrobek na trh Unie;
21.
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie stavební výrobek ze třetí země;
22.
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně zplnomocněna výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
23.
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby byl stavební výrobek, který se nachází v dodavatelském řetězci, dodáván na trh;
24.
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení stavebního výrobku, který byl již dodán konečnému uživateli;
25.
„akreditací“ akreditace ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008;
26.
„řízením výroby“ zdokumentované nepřetržité vnitřní řízení výroby v továrně v souladu s příslušnými harmonizovanými technickými specifikacemi;
27.
„mikropodnikem“ mikropodnik ve smyslu stanoveném v doporučení Komise ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků, malých a středních podniků (14);
28.
„životním cyklem“ po sobě následující a propojené fáze doby životnosti stavebního výrobku, od získání suroviny nebo vytvoření z přírodních zdrojů až po jeho konečnou likvidaci.
Článek 3
Základní požadavky na stavby a základní charakteristiky stavebních výrobků
1. Základní požadavky na stavby stanovené v příloze I představují základ pro přípravu normalizačních mandátů a harmonizovaných technických specifikací.
2. Základní charakteristiky stavebních výrobků stanoví harmonizované technické specifikace ve vztahu k základním požadavkům na stavby.
3. U zvláštních skupin stavebních výrobků, na něž se vztahuje harmonizovaná norma, Komise tam, kde je to vhodné a ve vztahu k jejich zamýšleným použitím vymezeným v harmonizovaných normách, stanoví prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 60 ty základní charakteristiky, pro něž výrobce učiní prohlášení o vlastnostech výrobku při jeho uvedení na trh.
Komise rovněž tam, kde je to vhodné, stanoví prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 60 mezní úrovně pro vlastnosti ve vztahu k základním charakteristikám, které mají být uvedeny v prohlášení.
KAPITOLA II
PROHLÁŠENÍ O VLASTNOSTECH A OZNAČENÍ CE
Článek 4
Prohlášení o vlastnostech
1. Vztahuje-li se na stavební výrobek harmonizovaná norma nebo je-li tento výrobek v souladu s evropským technickým posouzením, které pro něj bylo vydáno, výrobce vypracuje při jeho uvedení na trh prohlášení o vlastnostech.
2. Vztahuje-li se na stavební výrobek harmonizovaná norma nebo je-li tento výrobek v souladu s evropským technickým posouzením, které pro něj bylo vydáno, mohou být informace v jakékoliv formě o jeho vlastnostech ve vztahu k základním charakteristikám, jak je vymezeno v příslušných harmonizovaných technických specifikacích, poskytnuty pouze tehdy, jsou-li zahrnuty a blíže určeny v prohlášení o vlastnostech, s výjimkou případů, kdy v souladu s článkem 5 prohlášení o vlastnostech vypracováno nebylo.
3. Vypracováním prohlášení o vlastnostech nese výrobce odpovědnost za shodu stavebního výrobku s vlastnostmi uvedenými v prohlášení. Členské státy považují prohlášení o vlastnostech vypracované výrobci za správné a spolehlivé, ledaže objektivní údaje prokáží opak.
Článek 5
Výjimky z povinnosti vypracovat prohlášení o vlastnostech
Odchylně od čl. 4 odst. 1 a při neexistenci předpisů Unie nebo vnitrostátních předpisů vyžadujících prohlášení o základních charakteristikách může výrobce při uvedení stavebního výrobku, na který se vztahuje harmonizovaná norma, na trh upustit od vypracování prohlášení o vlastnostech, kde se tyto stavební výrobky mají používat, pokud:
a)
je stavební výrobek vyroben jednotlivě nebo nesériově na zakázku na zvláštní objednávku a je nainstalován do jedné konkrétní stavby výrobcem, který je odpovědný za bezpečné zabudování výrobku do stavby, v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy, a na odpovědnost osob odpovědných podle příslušných vnitrostátních předpisů za bezpečné provedení prací;
b)
stavební výrobek je vyroben na staveništi za účelem jeho zabudování do příslušné stavby v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy a na odpovědnost osob odpovědných podle příslušných vnitrostátních předpisů za bezpečné provedení staveb; nebo
c)
je stavební výrobek vyroben tradičním způsobem či způsobem vhodným z hlediska zachování kulturního dědictví a neprůmyslovým postupem pro odpovídající renovaci staveb oficiálně chráněných jako součást vymezeného prostředí nebo z důvodu zvláštní architektonické nebo historické hodnoty v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy.
Článek 6
Obsah prohlášení o vlastnostech
1. Prohlášení o vlastnostech uvádí vlastnosti stavebních výrobků ve vztahu k základním charakteristikám dotčených výrobků v souladu s příslušnými harmonizovanými technickými specifikacemi.
2. Prohlášení o vlastnostech musí obsahovat zejména tyto informace:
a)
odkaz na typ výrobku, pro který bylo prohlášení o vlastnostech vypracováno;
b)
systém nebo systémy posuzování a ověřování stálosti vlastností stavebních výrobků, jak jsou uvedeny v příloze V;
c)
referenční číslo a datum vydání harmonizované normy nebo evropské technické posouzení, které bylo použito pro posouzení každé základní charakteristiky;
d)
případně referenční číslo použité specifické technické dokumentace a požadavky, o nichž výrobce prohlašuje, že je výrobek splňuje.
3. Prohlášení o vlastnostech musí dále obsahovat:
a)
zamýšlené nebo zamýšlená použití stavebního výrobku v souladu s příslušnými harmonizovanými technickými specifikacemi;
b)
seznam základních charakteristik, jak jsou stanoveny v těchto harmonizovaných technických specifikacích pro zamýšlené použití nebo zamýšlená použití uvedená v prohlášení;
c)
vlastnosti alespoň jedné ze základních charakteristik stavebního výrobku významných pro zamýšlené použití nebo zamýšlená použití uvedená v prohlášení;
d)
kde to přichází v úvahu, vlastnosti stavebního výrobku vyjádřené úrovní, třídou nebo popisem, v případě potřeby na základě výpočtu ve vztahu k jeho základním charakteristikám stanoveným v souladu s čl. 3 odst. 3;
e)
vlastnosti těch základních charakteristik stavebního výrobku, které se vztahují k zamýšlenému použití nebo zamýšleným použitím, s přihlédnutím k ustanovením týkajícím se zamýšleného použití nebo zamýšlených použití tam, kde hodlá výrobce stavební výrobek uvést na trh;
f)
pro základní charakteristiky uvedené na seznamu, u nichž není v prohlášení žádná vlastnost, se uvedou písmena „NPD“ (No Performance Determined);
g)
bylo-li pro výrobek vydáno evropské technické posouzení, vlastnosti vyjádřené úrovní, třídou nebo popisem stavebního výrobku ve vztahu ke všem základním charakteristikám obsaženým v odpovídajícím evropském technickém posouzení.
4. Prohlášení o vlastnostech se vypracovává podle vzoru uvedeného v příloze III.
5. Informace uvedené v článku 31, případně v článku 33 nařízení (ES) č. 1907/2006 se poskytují spolu s prohlášením o vlastnostech.
Článek 7
Poskytování prohlášení o vlastnostech
1. Kopie prohlášení o vlastnostech všech výrobků, které jsou dodávány na trh, se poskytne buď v tištěné podobě, nebo elektronickými prostředky.
Pokud ovšem jediný uživatel odebírá dodávku více kusů jednoho výrobku, může k ní být připojena pouze jedna kopie prohlášení o vlastnostech buď v tištěné podobě, nebo elektronickými prostředky.
2. Na požádání se příjemci poskytne kopie prohlášení o vlastnostech v tištěné podobě.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 může být kopie prohlášení o vlastnostech zpřístupněna na internetové stránce, a to za podmínek stanovených Komisí prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 60. Tyto podmínky mimo jiné zajistí, aby bylo prohlášení o vlastnostech k dispozici nejméně po dobu stanovenou v čl. 11 odst. 2.
4. Prohlášení o vlastnostech se poskytuje v jazyce nebo v jazycích požadovaných členským státem, v němž je výrobek dodáván na trh.
Článek 8
Obecné zásady a použití označení CE
1. Na označení CE se použijí obecné zásady stanovené v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Označení CE se připojí k těm stavebním výrobkům, pro které výrobce vypracoval prohlášení o vlastnostech v souladu s články 4 a 6.
Jestliže prohlášení o vlastnostech nebylo výrobcem vypracováno v souladu s články 4 a 6, nesmí být označení CE ke stavebním výrobkům připojeno.
Připojením označení CE nebo tím, že označení CE nechají připojit, výrobci dávají na vědomí, že nesou odpovědnost za shodu stavebního výrobku s vlastnostmi uvedenými v prohlášení, jakož i za soulad se všemi příslušnými požadavky stanovenými tímto nařízením a jinými příslušnými harmonizačními právními předpisy Unie, které stanoví jeho připojování.
Pravidla pro připojování označení CE stanovená v jiných příslušných harmonizačních právních předpisech Unie se použijí, aniž je dotčen tento odstavec.
3. Pro všechny stavební výrobky, na něž se vztahuje harmonizovaná norma, nebo pro které bylo vydáno evropské technické posouzení, je označení CE jediným označením, které potvrzuje shodu stavebního výrobku s vlastnostmi uvedenými v prohlášení ve vztahu k základním charakteristikám podle této harmonizované normy nebo evropského technického posouzení.
V tomto ohledu členské státy nezavedou žádné odkazy nebo zruší jakékoliv odkazy ve vnitrostátních opatřeních na označení potvrzující shodu s vlastnostmi uvedenými v prohlášení ve vztahu k základním charakteristikám, na něž se vztahují jiné harmonizované normy než označení CE.
4. Členský stát na svém území nebo v rámci své pravomoci nezakáže ani nebrání dodávání na trh nebo používání stavebních výrobků, které nesou označení CE, pokud vlastnosti uvedené v prohlášení odpovídají požadavkům pro toto použití v členském státě.
5. Členské státy zajistí, aby předpisy nebo podmínky stanovené veřejnými nebo soukromými subjekty, které působí jako podnik veřejného práva nebo jako veřejný orgán na základě monopolního postavení nebo s veřejným zmocněním, nebránily používání stavebních výrobků nesoucích označení CE, pokud vlastnosti uvedené v prohlášení odpovídají požadavkům pro jejich použití v členském státě.
6. Metody, které používají členské státy ve svých požadavcích na stavby, jakož i další vnitrostátní předpisy ve vztahu k základním charakteristikám stavebních výrobků by měly být v souladu s harmonizovanými normami.
Článek 9
Pravidla a podmínky pro připojování označení CE
1. Označení CE musí být viditelně, čitelně a nesmazatelně připojeno ke stavebnímu výrobku nebo k jeho štítku. Pokud to vzhledem k povaze výrobku není možné nebo odůvodněné, připojí se k obalu nebo k průvodní dokumentaci.
2. K označení CE se doplní dvě poslední číslice roku, v němž bylo označení připojeno, název a sídlo výrobce nebo identifikační značka umožňující snadnou a jednoznačnou identifikaci jména či firmy a adresy výrobce, jedinečný identifikační kód typu výrobku, referenční číslo prohlášení o vlastnostech a úrovně nebo třídy vlastností uvedených v prohlášení, odkaz na použitou harmonizovanou technickou specifikaci, případně identifikační číslo oznámeného subjektu a zamýšlené použití, jak je stanoveno v příslušné harmonizované technické specifikaci.
3. Označení CE se připojí před uvedením stavebního výrobku na trh. Může k němu být připojen piktogram nebo jakákoli jiná značka zejména označující zvláštní riziko nebo použití.
Článek 10
Kontaktní místa pro stavební výrobky
1. Členské státy určí kontaktní místa pro stavební výrobky podle článku 9 nařízení (ES) č. 764/2008.
2. Články 10 a 11 nařízení (ES) č. 764/2008 se použijí na kontaktní místa pro stavební výrobky.
3. Pokud jde o úkoly vymezené v čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 764/2008, každý členský stát zajistí, aby kontaktní místa pro stavební výrobky na jeho území poskytovala pomocí transparentních a snadno srozumitelných formulací informace o ustanoveních, která mají za cíl splnění základních požadavků na stavby vztahujících se na zamýšlené použití každého stavebního výrobku, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 3 písm. e) tohoto nařízení.
4. Kontaktní místa pro stavební výrobky musí být schopna plnit své úkoly tak, aby nedocházelo ke střetu zájmů, zejména pokud jde o postupy získávání označení CE.
KAPITOLA III
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 11
Povinnosti výrobců
1. Výrobci vypracují prohlášení o vlastnostech v souladu s články 4 a 6 a připojí označení CE v souladu s články 8 a 9.
Výrobci na základě prohlášení o vlastnostech vypracují technickou dokumentaci popisující všechny příslušné prvky vztahující se k požadovanému systému posuzování a ověřování stálosti vlastností.
2. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a prohlášení o vlastnostech po dobu deseti let od uvedení stavebního výrobku na trh.
Komise může tam, kde je to vhodné, prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 60 pozměnit tuto dobu pro skupiny stavebních výrobků na základě předpokládané doby životnosti nebo funkce stavebního výrobku ve stavbě.
3. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, které zaručí při sériové výrobě zachování vlastností uvedených v prohlášení. Odpovídajícím způsobem se zohlední změny v typu výrobku a změny v použitelných harmonizovaných technických specifikacích.
Výrobci tam, kde to je považováno za vhodné vzhledem k zajištění přesnosti, spolehlivosti a stálosti vlastností stavebního výrobku uvedených v prohlášení, provádějí zkoušky vzorků stavebních výrobků uváděných nebo dodávaných na trh, provádějí šetření a v případě nutnosti vedou registry stížností, nevyhovujících výrobků a výrobků stažených z oběhu a průběžně o všech těchto kontrolách informují distributory.
4. Výrobci zajistí, aby byl na jejich stavebních výrobcích uveden typ, série nebo sériové číslo nebo jakýkoli jiný prvek umožňující jejich identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost nebo povaha výrobku neumožňuje, zajistí, aby byla požadovaná informace uvedena na obalu nebo v dokladu přiloženém ke stavebnímu výrobku.
5. Výrobci uvedou na stavebním výrobku, nebo není-li to možné, na obalu či v dokladu přiloženém ke stavebnímu výrobku své jméno či firmu, nebo registrovanou ochrannou známku a kontaktní adresu. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce kontaktovat.
6. Výrobci při dodávání stavebního výrobku na trh zajistí, aby byly k výrobku připojeny pokyny a bezpečnostní informace v jazyce určeném dotčeným členským státem, kterému uživatelé snadno rozumějí.
7. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že stavební výrobek, který uvedli na trh, není ve shodě s prohlášením o vlastnostech nebo není v souladu s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení stavebního výrobku ve shodu, nebo, je-li to vhodné, jej stáhnou z trhu nebo z oběhu. Pokud navíc výrobek představuje riziko, neprodleně o tom výrobci informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž stavební výrobek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o nesouladu a o veškerých přijatých nápravných opatřeních.
8. Výrobci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody stavebního výrobku s prohlášením o vlastnostech a souladu s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při všech činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná stavebními výrobky, které uvedli na trh.
Článek 12
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobce může písemně jmenovat svého zplnomocněného zástupce.
Zplnomocněný zástupce nemůže být pověřen vypracováním technické dokumentace.
2. Zplnomocněný zástupce vykonává úkoly stanovené v plné moci. Plná moc musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)
uchovávat prohlášení o vlastnostech a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních kontrolních úřadů po dobu stanovenou v čl. 11 odst. 2;
b)
poskytnout příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody stavebního výrobku s prohlášením o vlastnostech a s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení;
c)
spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány, pokud o to požádají, na činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výrobky, na které se vztahuje jeho plná moc.
Článek 13
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvádí na trh Unie pouze stavební výrobky, které jsou v souladu s příslušnými požadavky tohoto nařízení.
2. Před uvedením stavebního výrobku na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušné posouzení a ověření stálosti vlastností. Zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci uvedenou v čl. 11 odst. 1 ve druhém pododstavci a prohlášení o vlastnostech v souladu s články 4 a 6. Dále dovozci zajistí, aby měl výrobek označení CE, je-li vyžadováno, aby k němu byly připojeny požadované dokumenty a aby výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 11 odst. 4 a 5.
Dovozce, který se domnívá nebo má důvod se domnívat, že stavební výrobek není ve shodě s prohlášením o vlastnostech nebo v souladu s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení, nesmí takový stavební výrobek uvést na trh, dokud nebude uveden ve shodu s připojeným prohlášením o vlastnostech a do souladu s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení nebo dokud není prohlášení o vlastnostech opraveno. Pokud stavební výrobek představuje riziko, dovozce o tom informuje výrobce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Dovozci uvedou na stavebním výrobku, nebo pokud to není možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku, své jméno, firmu nebo registrovanou obchodní známku a kontaktní adresu.
4. Dovozci při dodávání stavebního výrobku na trh zajistí, aby byly k výrobku přiloženy pokyny a informace o bezpečnosti výrobku v jazyce určeném členským státem, kterému uživatelé snadno rozumějí.
5. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za stavební výrobek odpovědnost, skladovací nebo přepravní podmínky neohrožovaly shodu výrobku s prohlášením o vlastnostech a s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení.
6. Dovozci ve všech případech, kdy je to považováno za vhodné vzhledem k zajištění přesnosti, spolehlivosti a stálosti vlastností stavebního výrobku uvedených v prohlášení, provádějí zkoušky vzorků výrobků uváděných nebo dodávaných na trh, provádějí šetření a tam, kde je to nutné, vedou registr stížností, výrobků, které nejsou v souladu, a výrobků stažených z oběhu a průběžně o všech těchto kontrolách informují distributory.
7. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že stavební výrobek, který uvedli na trh, není ve shodě s prohlášením o vlastnostech nebo v souladu s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení stavebního výrobku ve shodu, nebo, je-li to vhodné, jej stáhnou z trhu nebo z oběhu. Pokud výrobek představuje riziko, neprodleně o tom dovozci informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž stavební výrobek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o nesouladu a o všech přijatých nápravných opatřeních.
8. Dovozci po dobu stanovenou v čl. 11 odst. 2 uchovávají kopii prohlášení o vlastnostech pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zaručí, aby mohla být technická dokumentace těmto orgánům na požádání předložena.
9. Dovozci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody stavebního výrobku s prohlášením o vlastnostech a souladu s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při všech činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná stavebními výrobky, které uvedli na trh.
Článek 14
Povinnosti distributorů
1. Při dodávání stavebního výrobku na trh distributoři jednají s řádnou péčí, pokud jde o požadavky tohoto nařízení.
2. Před dodáním stavebního výrobku na trh distributoři zajistí, aby výrobek nesl, je-li vyžadováno, označení CE a byly k němu připojeny dokumenty požadované tímto nařízením a pokyny a informace o bezpečnosti výrobku v jazyce určeném dotčeným členským státem, kterému uživatelé snadno rozumějí. Dále distributoři zajistí, aby výrobce i dovozce splnili požadavky stanovené v čl. 11 odst. 4 a 5 a v čl. 13 odst. 3.
Distributor, který se domnívá nebo má důvod se domnívat, že stavební výrobek není ve shodě s prohlášením o vlastnostech nebo v souladu s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení, nedodá takový stavební výrobek na trh, dokud není uveden ve shodu s připojeným prohlášením o vlastnostech nebo není v souladu s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení nebo dokud není prohlášení o vlastnostech opraveno. Pokud výrobek navíc představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Distributor zajistí, aby v době, kdy nese za stavební výrobek odpovědnost, skladovací nebo přepravní podmínky neohrožovaly shodu výrobku s prohlášením o vlastnostech a soulad s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení.
4. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že stavební výrobek, který dodali na trh, není ve shodě s prohlášením o vlastnostech nebo s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení, zajistí, aby byla přijata nápravná opatření nezbytná k uvedení tohoto výrobku ve shodu, nebo, je-li to vhodné, jej stáhnou z trhu nebo z oběhu. Pokud navíc výrobek představuje riziko, neprodleně o tom distributoři informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výrobek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o veškerých přijatých nápravných opatřeních.
5. Distributoři poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody stavebního výrobku s prohlášením o vlastnostech a souladu s jinými příslušnými požadavky tohoto nařízení v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při všech činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná stavebními výrobky, které dodali na trh.
Článek 15
Případy, kdy se povinnosti výrobce vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely tohoto nařízení považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 11, pokud uvádí na trh výrobek pod svým jménem či firmou nebo ochrannou známkou nebo upravuje stavební výrobek již uvedený na trh takovým způsobem, že může být dotčena shoda s vlastnostmi uvedenými v prohlášení.
Článek 16
Identifikace hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty musí po dobu stanovenou v čl. 11 odst. 2 na žádost pro orgány dozoru nad trhem identifikovat tyto subjekty:
a)
všechny hospodářské subjekty, které jim dodaly výrobek;
b)
všechny hospodářské subjekty, kterým dodaly výrobek.
KAPITOLA IV
HARMONIZOVANÉ TECHNICKÉ SPECIFIKACE
Článek 17
Harmonizované normy
1. Evropské normalizační orgány uvedené v příloze I směrnice 98/34/ES vypracují na žádost harmonizované normy (dále jen „mandát“), které vydává Komise podle článku 6 uvedené směrnice po konzultaci Stálého výboru pro stavebnictví uvedeného v čl. 64 tohoto nařízení.
2. V případě, že jsou do procesu tvorby harmonizovaných norem podle tohoto článku zapojeny i zúčastněné subjekty, evropské normalizační orgány zajistí spravedlivé a nestranné zastoupení různých kategorií zúčastněných subjektů na všech úrovních.
3. Harmonizované normy stanoví metody a kritéria pro posuzování vlastností stavebních výrobků ve vztahu k jejich základním charakteristikám.
Pokud je tak stanoveno v příslušném mandátu, harmonizovaná norma odkazuje na zamýšlené použití výrobků, na které se vztahuje.
Ve vhodných případech a aniž by došlo k ohrožení správnosti, spolehlivosti nebo stálosti výsledků, harmonizované normy stanoví metody, které jsou pro účely posuzování vlastností stavebních výrobků ve vztahu k jejich základním charakteristikám méně náročné než provádění zkoušek.
4. Evropské normalizační orgány v harmonizovaných normách určí příslušný způsob řízení výroby, který zohlední konkrétní podmínky postupu výroby dotyčného stavebního výrobku.
Harmonizovaná norma musí obsahovat technické podrobnosti nezbytné pro provádění systému posuzování a ověřování stálosti vlastností.
5. Komise posoudí, zda se harmonizované normy vypracované evropskými normalizačními orgány shodují s příslušným mandátem.
Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie seznam odkazů na harmonizované normy, které jsou ve shodě s příslušnými mandáty.
U každé harmonizované normy v seznamu se uvedou tyto údaje:
a)
odkazy na případně nahrazené harmonizované technické specifikace;
b)
datum začátku období souběžné existence;
c)
datum konce období souběžné existence.
Komise zveřejní každou aktualizaci tohoto seznamu.
Ode dne začátku období souběžné existence norem, je možné použít harmonizovanou normu k vypracování prohlášení o vlastnostech pro stavební výrobek, na nějž se vztahuje. Národní normalizační orgány mají povinnost převzít harmonizované normy v souladu se směrnicí 98/34/ES.
Aniž jsou dotčeny články 36 a 38, ode dne ukončení období souběžné existence norem je harmonizovaná norma jediným prostředkem použitelným pro vypracování prohlášení o vlastnostech stavebních výrobků, na něž se vztahuje.
Na konci období souběžné existence budou vnitrostátní normy, které jsou v rozporu s harmonizovanými normami, zrušeny a členské státy ukončí platnost všech vnitrostátních ustanovení, která jsou s nimi v rozporu.
Článek 18
Formální námitky proti harmonizovaným normám
1. Pokud členský stát nebo Komise usoudí, že harmonizovaná norma nesplňuje zcela požadavky stanovené v příslušném mandátu, předloží dotčený členský stát nebo Komise po konzultaci se Stálým výborem pro stavebnictví záležitost výboru zřízenému podle článku 5 směrnice 98/34/ES a uvede své důvody. Tento výbor po konzultaci příslušných evropských normalizačních orgánů neprodleně vydá své stanovisko.
2. S ohledem na stanovisko výboru zřízeného podle článku 5 směrnice 98/34/ES se Komise rozhodne zveřejnit, nezveřejnit, zveřejnit s omezením, zachovat, zachovat s omezením, či zrušit odkazy na příslušnou harmonizovanou normu v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Komise informuje dotčený evropský normalizační orgán o svém rozhodnutí a případně požádá o revizi dotčené harmonizované normy.
Článek 19
Evropský dokument pro posuzování
1. Na žádost výrobce o evropské technické posouzení vypracuje a přijme organizace subjektů pro technické posuzování evropský dokument pro posuzování pro jakýkoli stavební výrobek, na nějž se nevztahuje nebo plně nevztahuje harmonizovaná norma, pro nějž nemohou být vlastnosti ve vztahu k jeho základním charakteristikám zcela posouzeny podle stávající harmonizované normy, protože mimo jiné:
a)
výrobek nespadá do oblasti působnosti stávající harmonizované normy;
b)
pro alespoň jednu základní charakteristiku tohoto výrobku není metoda posouzení stanovena v harmonizované normě vhodná; nebo
c)
harmonizovaná norma nestanoví žádnou metodu posuzování ve vztahu k alespoň jedné základní charakteristice tohoto výrobku.
2. Postup pro přijetí evropského dokumentu pro posuzování se řídí zásadami stanovenými v článku 20 a musí být v souladu s pravidly stanovenými v článku 21 a v příloze II.
3. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 60, kterými se mění příloha II, a stanovit doplňková procesní pravidla pro vypracování a přijetí evropského dokumentu pro posuzování.
4. Komise případně po konzultaci se Stálým výborem pro stavebnictví stávající vezme evropské dokumenty pro posuzování za základ mandátu, který se vydává podle čl. 17 odst. 1 s cílem vypracovat harmonizované normy, pokud jde o výrobky uvedené v prvním odstavci tohoto článku.
Článek 20
Zásady pro vypracování a přijetí evropských dokumentů pro posuzování
1. Postup pro vypracování a přijetí evropských dokumentů pro posuzování:
a)
musí být pro dotčeného výrobce transparentní;
b)
vymezí odpovídající povinné lhůty s cílem zabránit zbytečnému prodlení;
c)
odpovídajícím způsobem zohlední ochranu obchodního tajemství a důvěrnost;
d)
umožní odpovídající účast Komise;
e)
musí být pro výrobce nákladově efektivní; a
f)
zajistí dostatečnou kolegialitu a koordinaci mezi subjekty pro technické posuzování určenými pro dotčený výrobek.
2. Subjekty pro technické posuzování společně s organizací subjektů pro technické posuzování nesou plné náklady na vypracování a přijetí evropských dokumentů pro posuzování.
Článek 21
Povinnosti subjektu pro technické posuzování při přijetí žádosti o evropské technické posouzení
1. Subjekt pro technické posuzování přijímající žádost o evropské technické posouzení informuje výrobce, zda se na stavební výrobek vztahuje plně nebo zčásti harmonizovaná technická specifikace takto:
a)
pokud se na výrobek plně vztahuje harmonizovaná norma, subjekt pro technické posuzování informuje výrobce, že podle čl. 19 odst. 1 nemůže být vydáno evropské technické posouzení;
b)
pokud se na výrobek plně vztahuje evropský dokument pro posuzování, subjekt pro technické posuzování informuje výrobce, že tento evropský dokument pro posuzování bude použit jako základ pro evropské technické posouzení, které má být vydáno;
c)
pokud se na výrobek nevztahuje nebo plně nevztahuje žádná harmonizovaná technická specifikace, subjekt pro technické posuzování použije postupy stanovené v příloze II nebo zavedené v souladu s čl. 19 odst. 3.
2. V případech uvedených v odst. 1 písm. b) a c) informuje subjekt pro technické posuzování organizaci subjektů pro technické posuzování a Komisi o obsahu žádosti, o příslušném rozhodnutí Komise týkajícím se posuzování a ověřování stálosti vlastností, které má subjekt pro technické posuzování v úmyslu použít pro tento výrobek, anebo o neexistenci takového rozhodnutí Komise.
3. Domnívá-li se Komise, že pro stavební výrobek neexistuje vhodné rozhodnutí pro posuzování a ověřování stálosti vlastností, použije se článek 28.
Článek 22
Zveřejnění
Evropské dokumenty pro posuzování přijaté organizací subjektů pro technické posuzování se zasílají Komisi, která zveřejní seznam odkazů na konečné evropské dokumenty pro posuzování v Úředním věstníku Evropské unie.
Komise zveřejní každou aktualizaci tohoto seznamu.
Článek 23
Řešení sporů v případě neshody mezi subjekty pro technické posuzování
Pokud se subjekty pro technické posuzování nedohodly ve stanovené lhůtě ohledně evropského dokumentu pro posuzování, organizace subjektů technického posuzování předá tuto záležitost k řešení Komisi.
Článek 24
Obsah evropského dokumentu pro posuzování
1. Evropský dokument pro posuzování obsahuje alespoň obecný popis stavebního výrobku, seznam základních charakteristik důležitých z hlediska zamýšleného použití daného výrobku podle předpokladu výrobce, který byl dohodnut mezi výrobcem a organizací subjektů pro technické posuzování, a metody a kritéria pro posuzování vlastností daného výrobku ve vztahu k jeho základním charakteristikám.
2. Zásady pro příslušné řízení výroby, které mají být použity, se stanoví v evropském dokumentu pro posuzování při zohlednění podmínek výrobního postupu dotčeného stavebního výrobku.
3. Je-li možno vlastnosti některých základních charakteristik výrobku odpovídajícím způsobem posoudit na základě metod a kritérií již stanovených v jiných harmonizovaných technických specifikacích nebo v pokynech uvedených v čl. 66 odst. 3 nebo použitých v souladu s článkem 9 směrnice 89/106/EHS do 1. července 2013 v souvislosti s vydáváním evropských technických schválení, budou tyto existující metody a kritéria začleněny do evropského dokumentu pro posuzování.
Článek 25
Formální námitky proti evropským dokumentům pro posuzování
1. Domnívá-li se členský stát nebo Komise, že evropský dokument pro posuzování zcela nevyhovuje požadavkům, které je třeba splnit v souvislosti se základními požadavky na stavby stanovenými v příloze I, předloží dotčený členský stát nebo Komise záležitost Stálému výboru pro stavebnictví, spolu s odůvodněním. Stálý výbor po konzultaci s organizací subjektů pro technické posuzování neprodleně vydá své stanovisko.
2. S ohledem na stanovisko Stálého výboru pro stavebnictví se Komise rozhodne zveřejnit, nezveřejnit, zveřejnit s omezením, zachovat, zachovat s omezením či zrušit odkazy na příslušné evropské dokumenty pro posuzování v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Komise o tom informuje organizaci subjektů pro technické posuzování a případně požádá o přezkum dotčeného evropského dokumentu pro posuzování.
Článek 26
Evropské technické posouzení
1. Subjekt pro technické posuzování vydá evropské technické posouzení na žádost výrobce na základě evropského dokumentu pro posuzování vypracovaného postupem podle článku 21 a přílohy II.
Existuje-li evropský dokument pro posuzování, evropské technické posouzení může být vydáno i v případě, že byl vypracován mandát pro harmonizovanou normu. Vydání takového posouzení je možné do začátku období souběžné existence, stanoveného Komisí v souladu s čl. 17 odst. 5.
2. Evropské technické posouzení obsahuje vlastnosti, které mají být uvedeny v prohlášení, vyjádřené úrovní, třídou nebo popisem těch základních charakteristik, které byly dohodnuty mezi výrobcem a subjektem pro technické posuzování přijímajícím žádost o evropské technické posouzení pro zamýšlené použití uvedené v prohlášení a technické podrobnosti nezbytné pro provádění systému posuzování a ověřování stálosti vlastností.
3. S cílem zajistit jednotné provádění tohoto článku Komise přijme prováděcí akty pro stanovení formátu evropského technického posouzení postupem uvedeným v čl. 64 odst. 2.
Článek 27
Úrovně nebo třídy vlastností
1. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 60 k zavedení tříd vlastností ve vztahu k základním charakteristikám stavebních výrobků.
2. Pokud Komise zavedla třídy vlastností ve vztahu k základním charakteristikám stavebních výrobků, evropské normalizační orgány je použijí v harmonizovaných normách. Organizace subjektů pro technické posuzování použije tam, kde je to vhodné, tyto třídy v evropských dokumentech pro posuzování.
Pokud třídy vlastností ve vztahu k základním charakteristikám stavebních výrobků nejsou Komisí stanoveny, mohou být na základě revidovaného mandátu stanoveny evropskými normalizačními orgány v harmonizovaných normách.
3. Pokud je to stanoveno v příslušných mandátech, evropské normalizační orgány stanoví v harmonizovaných normách mezní úrovně ve vztahu k základním charakteristikám a případně pro zamýšlené použití, které musí splňovat stavební výrobky v členských státech.
4. Stanoví-li evropské normalizační orgány třídy vlastností v harmonizovaných normách, organizace subjektů pro technické posuzování tyto třídy použije v evropských dokumentech pro posuzování tam, kde jsou pro stavební výrobek relevantní.
Je-li to považováno za vhodné, organizace subjektů pro technické posuzování může po dohodě s Komisí a po konzultaci Stálého výboru pro stavebnictví stanovit v evropském dokumentu pro posuzování třídy vlastností a mezní úrovně ve vztahu k základním charakteristikám stavebního výrobku v rámci jeho zamýšleného použití předpokládaného výrobcem.
5. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 60 pro stanovení podmínek, za nichž bude stavební výrobek považován za splňující určitou úroveň nebo třídu vlastností bez zkoušení nebo bez dalšího zkoušení.
Nestanoví-li tyto podmínky Komise, mohou je stanovit na základě revidovaného mandátu evropské normalizační orgány v harmonizovaných normách.
6. Po stanovení systémů tříd podle odstavce 1 Komisí mohou členské státy stanovit úrovně nebo třídy vlastností, které musí stavební výrobky splňovat ve vztahu k jejich základním charakteristikám pouze v souladu s těmito systémy tříd.
7. Evropské normalizační orgány a organizace subjektů pro technické posuzování dbají na potřeby regulace členských států při stanovování mezních úrovní nebo tříd vlastností.
Článek 28
Posuzování a ověřování stálosti vlastností
1. Posuzování a ověřování stálosti vlastností stavebních výrobků ve vztahu k jejich základním charakteristikám se provádí v souladu s jedním ze systémů stanovených v příloze V.
2. Prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 60 Komise stanoví a může revidovat, při zohlednění zejména dopadů na bezpečnost a zdraví osob a na životní prostředí, který systém nebo systémy se použijí pro daný stavební výrobek nebo skupinu stavebních výrobků nebo pro dané základní charakteristiky. Přitom Komise rovněž zohlední doložené zkušenosti předložené vnitrostátními orgány s ohledem na dozor nad trhem.
Komise v každém případě zvolí co nejjednodušší systém nebo systémy, které jsou v souladu se všemi základními požadavky na stavby.
3. Takto stanovený systém nebo systémy se uvedou v mandátu pro harmonizované normy a v harmonizovaných technických specifikacích.
KAPITOLA V
SUBJEKTY PRO TECHNICKÉ POSUZOVÁNÍ
Článek 29
Určení, kontrola a hodnocení subjektů pro technické posuzování
1. Členské státy mohou určit subjekty pro technické posuzování na svých územích, zejména pro jednu nebo několik skupin výrobků uvedených v tabulce 1 přílohy IV.
Členské státy, které určily subjekt pro technické posuzování oznámí ostatním členským státům a Komisi název a adresu takového subjektu pro technické posuzování a skupinu výrobků, pro kterou byl subjekt pro technické posuzování určen.
2. Komise zveřejní elektronickými prostředky seznam subjektů pro technické posuzování, ve kterém budou uvedeny skupiny výrobků, pro které jsou subjekty pro technické posuzování určeny, přičemž se vynasnaží dosáhnout nejvyšší možné míry transparentnosti.
Komise zveřejní každou aktualizaci tohoto seznamu.
3. Členské státy kontrolují činnosti a způsobilost subjektů pro technické posuzování, které určily, a vyhodnocují je ve vztahu k příslušným požadavkům stanoveným v tabulce 2 přílohy IV.
Členské státy informují Komisi o svých vnitrostátních postupech pro určení subjektů pro technické posuzování, o kontrole jejich činnosti, způsobilosti a o veškerých změnách těchto informací.
4. Komise přijme po konzultaci Stálého výboru pro stavebnictví pokyny pro provádění hodnocení subjektů pro technické posuzování.
Článek 30
Požadavky na subjekty pro technické posuzování
1. Subjekt pro technické posuzování provádí posuzování a vydává evropské technické posouzení pro skupinu výrobků, pro kterou byl určen.
Subjekt pro technické posuzování musí v rozsahu svého určení splňovat požadavky stanovené v tabulce 2 přílohy IV.
2. Subjekt pro technické posuzování zveřejní svou organizační strukturu a jména členů svých vnitřních rozhodovacích orgánů.
3. Nesplňuje-li již subjekt pro technické posuzování požadavky uvedené v odstavci 1, členský stát zruší určení tohoto subjektu pro technické posuzování pro příslušnou skupinu výrobků a informuje o tom Komisi a jiné členské státy.
Článek 31
Koordinace subjektů pro technické posuzování
1. Subjekty pro technické posuzování založí organizaci pro technické posuzování.
2. Organizace subjektů pro technické posuzování se považuje za orgán, který sleduje cíl obecného evropského zájmu ve smyslu článku 162 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (15).
3. Společné cíle spolupráce a správní a finanční podmínky vztahující se na granty udělované organizaci subjektů pro technické posuzování lze vymezit v rámcových dohodách o partnerství, které podepíše Komise s organizací v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (16) (dále jen „finanční nařízení“) a nařízením (ES, Euratom) č. 2342/2002. O uzavření těchto dohod jsou informovány Evropský parlament a Rada.
4. Organizace subjektů pro technické posuzování provádí alespoň tyto úkoly:
a)
organizuje koordinaci subjektů pro technické posuzování a podle potřeby zajišťuje spolupráci a konzultace s ostatními zúčastněnými subjekty;
b)
zajišťuje, aby si subjekty pro technické posuzování mezi sebou vyměňovaly osvědčené postupy s cílem dosáhnout větší účinnosti a poskytovat průmyslovým podnikům lepší služby;
c)
koordinuje používání postupů stanovených v článku 21 a v příloze II, jakož i poskytování podpory potřebné k těmto účelům;
d)
vypracovává a přijímá evropské dokumenty pro posuzování;
e)
informuje Komisi o všech otázkách souvisejících s přípravou evropských dokumentů pro posuzování a o všech aspektech souvisejících s výkladem postupů stanovených v článku 21 a v příloze II a na základě získaných zkušeností navrhuje Komisi zlepšení;
f)
sděluje Komisi a členskému státu, který určil subjekt pro technické posuzování, veškeré poznatky ohledně subjektu pro technické posuzování, který neplní své úkoly v souladu s postupy podle článku 21 a v příloze II;
g)
zajistí, aby přijaté evropské dokumenty pro posuzování a odkazy na evropské technické posouzení byly i nadále veřejně přístupné.
Organizace subjektů pro technické posuzování má svůj sekretariát, aby mohla plnit uvedené úkoly.
5. Členské státy zajistí, aby subjekty pro technické posuzování přispívaly do organizace subjektů pro technické posuzování ze svých finančních a lidských zdrojů.
Článek 32
Financování Unií
1. Financování Unií může být poskytnuto organizaci subjektů pro technické posuzování pro provádění úkolů stanovených v čl. 31 odst. 4.
2. Prostředky přidělené na plnění úkolů uvedených v čl. 31 odst. 4 stanoví každoročně rozpočtový orgán v mezích platného finančního rámce.
Článek 33
Finanční ujednání
1. Financování Unie se poskytne, bez výzvy k podávání návrhů, organizaci subjektů pro technické posuzování pro plnění úkolů uvedených v čl. 31 odst. 4, na které mohou být uděleny granty v souladu s finančním nařízením.
2. Činnosti sekretariátu organizace subjektů pro technické posuzování uvedené v čl. 31 odst. 4 lze financovat na základě grantů na provoz. Granty na provoz se v případě opětovného poskytnutí automaticky nesnižují.
3. Grantové dohody mohou povolit paušální krytí režijních nákladů příjemce do výše 10 % celkových způsobilých přímých nákladů na akce kromě případů, kdy jsou nepřímé náklady příjemce hrazeny prostřednictvím grantu na provoz financovaného ze souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 34
Řízení a kontrola
1. Přidělené prostředky určené rozpočtovým orgánem na financování úkolů stanovených v čl. 31 odst. 4 mohou rovněž pokrývat správní výdaje spojené s přípravnými činnostmi, kontrolou, inspekcemi, audity a hodnoceními, které jsou přímo nezbytné pro dosažení cílů tohoto nařízení, a to zejména se studiemi, zasedáními, informačními a publikačními činnostmi, dále výdaje spojené s informačními sítěmi pro výměnu informací a veškeré další výdaje na administrativní a technickou pomoc, které může Komise používat pro činnosti související s vypracováním a přijetím evropských dokumentů pro posuzování a s vydáváním evropských technických posouzení.
2. Komise hodnotí důležitost úkolů stanovených v čl. 31 odst. 4, které jsou financovány Unií s ohledem na požadavky politik a právních předpisů Unie a do 1. ledna 2017 a poté každé čtyři roky informuje Evropský parlament a Radu o výsledcích tohoto hodnocení.
Článek 35
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby byly finanční zájmy Unie při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení chráněny uplatňováním preventivních opatření proti podvodům, úplatkářství a jakýmkoli jiným nedovoleným činnostem, dále účinnými kontrolami a navrácením neoprávněně vyplacených částek a v případě, že jsou zjištěny nesrovnalosti, také účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (17), nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (18) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (19).
2. Ve vztahu k činnostem financovaným podle tohoto nařízení se pod pojmem nesrovnalost uvedeným v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 rozumí každé porušení právního předpisu Unie nebo každé porušení smluvních závazků vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v jehož důsledku je nebo by mohl být z důvodu neoprávněného výdaje poškozen souhrnný rozpočet Unie nebo rozpočty jí spravované.
3. Dohody a smlouvy uzavřené na základě tohoto nařízení musí obsahovat ustanovení o průběžné kontrole a finanční kontrole prováděné Komisí nebo jí pověřeným zástupcem a o auditech prováděných Účetním dvorem, které lze v případě potřeby provést na místě.
KAPITOLA VI
ZJEDNODUŠENÉ POSTUPY
Článek 36
Použití příslušné technické dokumentace
1. Výrobce může při určování typu výrobku nahradit zkoušky typu výrobku nebo výpočty pro typ výrobku příslušnou technickou dokumentací prokazující, že:
a)
ohledně jedné nebo několika základních charakteristik stavebního výrobku, který výrobce uvádí na trh, lze považovat výrobek za dosahující určité úrovně nebo třídy vlastností výrobku bez zkoušek nebo výpočtů, nebo bez dalších zkoušek nebo výpočtů, v souladu s podmínkami stanovenými v příslušné harmonizované technické specifikaci nebo v rozhodnutí Komise;
b)
stavební výrobek, na který se vztahuje harmonizovaná norma a který výrobce uvádí na trh, odpovídá typu výrobku jiného stavebního výrobku vyrobeného jiným výrobcem, který již byl vyzkoušen v souladu s příslušnou harmonizovanou normou. Pokud jsou tyto podmínky splněny, výrobce je oprávněn vydat prohlášení o vlastnostech, které zcela či z části odpovídá výsledkům zkoušek provedených na takovém jiném výrobku. Výrobce může použít výsledky zkoušek získané jiným výrobcem pouze pod podmínkou, že získal povolení od tohoto výrobce, který nadále zůstává odpovědný za přesnost, spolehlivost a stálost takových výsledků; nebo
c)
stavební výrobek, na nějž se vztahuje harmonizovaná technická specifikace a který výrobce uvádí na trh je systémem sestávajícím ze součástí, které výrobce sestavuje za řádného dodržení přesných pokynů stanovených poskytovatelem takového systému nebo jeho součástí, který již u tohoto systému nebo součásti zkoušel jednu nebo více základních charakteristik v souladu s příslušnou harmonizovanou technickou specifikací. Pokud jsou uvedené podmínky splněny, výrobce je oprávněn vydat prohlášení o vlastnostech, které se zcela či z části shoduje s výsledky zkoušek provedených na takovém systému nebo součásti, které mu byly poskytnuty. Výrobce může použít výsledky zkoušek získané jiným výrobcem nebo poskytovatelem systému pouze tehdy, když od tohoto výrobce nebo poskytovatele systému, který nadále zůstává odpovědný za přesnost, spolehlivost a stálost takových výsledků, získal povolení.
2. Pokud stavební výrobek uvedený v odstavci 1 patří do skupiny stavebních výrobků, pro něž je systémem pro posuzování a ověřování stálosti vlastností systém 1 + nebo 1, jak stanoví příloha V, ověří příslušnou technickou dokumentaci uvedenou v odstavci 1 oznámený subjekt pro osvědčení výrobku, jak je uvedeno v příloze V.
Článek 37
Použití zjednodušených postupů mikropodniky
Mikropodniky vyrábějící stavební výrobky, na něž se vztahuje harmonizovaná norma, mohou nahradit stanovení typu výrobku na základě zkoušky typu pro příslušné systémy 3 a 4 podle přílohy V využitím metod, které se liší od těch, jež jsou uvedeny v příslušné harmonizované normě. Tito výrobci mohou rovněž přistupovat ke stavebním výrobkům, na něž se vztahuje systém 3, podle ustanovení pro systém 4. Používá-li výrobce tyto zjednodušené postupy, prokáže prostřednictvím specifické technické dokumentace, že stavební výrobky splňují příslušné požadavky a že použité postupy odpovídají postupům stanoveným v harmonizovaných normách.
Článek 38
Jiné zjednodušené postupy
1. Pro stavební výrobky, na něž se vztahují harmonizované normy a které jsou vyráběny jednotlivě nebo nesériově na zakázku na zvláštní objednávku a zabudovány do jedné stanovené stavby, může být část posouzení vlastností příslušného systému, jak stanoví příloha V, nahrazena ze strany výrobce specifickou technickou dokumentací prokazující soulad výrobku s příslušnými požadavky a to, že použité postupy odpovídají postupům stanoveným v harmonizovaných normách.
2. Pokud stavební výrobek uvedený v odstavci 1 patří do skupiny stavebních výrobků, na něž se vztahuje systém pro posuzování a ověřování stálosti vlastností 1 + nebo 1, jak stanoví příloha V, ověří specifickou technickou dokumentaci oznámený subjekt pro osvědčení výrobku, jak je uvedeno v příloze V.
KAPITOLA VII
OZNAMUJÍCÍ ORGÁNY A OZNÁMENÉ SUBJEKTY
Článek 39
Oznámení
Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty oprávněné provádět úkoly třetích stran v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností podle tohoto nařízení (dále jen „oznámené subjekty“).
Článek 40
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů posuzování a oznamování subjektů s oprávněním provádět úkoly třetích stran v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností pro účely tohoto nařízení a za kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 43.
2. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí vnitrostátní akreditační orgány ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s ním.
3. Pokud oznamující orgán přenese na subjekt, který není orgánem veřejné správy, provádění posouzení, oznámení nebo kontrolu uvedené v odstavci 1, nebo jej tímto úkolem jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou, která obdobně splňuje požadavky stanovené v článku 41. Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činnosti.
4. Oznamující orgán nese za úkoly prováděné subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.
Článek 41
Požadavky týkající se oznamujících orgánů
1. Oznamující orgán musí být zřízen takovým způsobem, aby nedocházelo ke střetu zájmů s oznámenými subjekty.
2. Oznamující orgán musí být organizován a provozován tak, aby byla zaručena objektivita a nestrannost jeho činností.
3. Oznamující orgán musí být organizován a provozován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí o oznámení subjektu, který má oprávnění provádět úkoly třetích stran v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností, prováděly způsobilé osoby, jiné než osoby, které provedly posouzení.
4. Oznamující orgán nesmí nabízet ani poskytovat žádné činnosti, které vykonávají oznámené subjekty, ani poradenské služby na komerčním nebo konkurenčním základě.
5. Oznamující orgán zachovává důvěrnost získaných informací.
6. Oznamující orgán musí mít k dispozici dostatečný počet způsobilých pracovníků, aby mohl řádně plnit své úkoly.
Článek 42
Informační povinnost členských států
Členské státy informují Komisi o svých vnitrostátních postupech posuzování a oznamování subjektů, které jsou oprávněny plnit úkoly třetích stran v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností, a pro kontrolu oznámených subjektů a o změnách těchto postupů.
Komise tyto informace zveřejní.
Článek 43
Požadavky týkající se oznámených subjektů
1. Pro účely oznamování musí oznámený subjekt splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.
2. Oznámený subjekt se zřizuje podle vnitrostátních právních předpisů a musí mít právní subjektivitu.
3. Oznámený subjekt musí být třetí stranou nezávislou na organizaci nebo stavebním výrobku, který posuzuje.
Za takovýto subjekt může být považován subjekt patřící k hospodářskému sdružení nebo profesnímu sdružení zastupujícímu podniky, jež se podílejí na navrhování, výrobě, dodávání, montáži, používání nebo údržbě stavebních výrobků, které tento subjekt posuzuje, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Oznámený subjekt, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za provádění úkolů třetí strany v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují stavební výrobek, který posuzují, a nesmí být ani zplnomocněnými zástupci jakékoli z těchto stran. To nevylučuje používání posuzovaných výrobků, které jsou nezbytné pro činnost oznámeného subjektu ani používání takových výrobků k osobním účelům.
Oznámený subjekt, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za provádění úkolů třetí strany v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností se nesmějí přímo podílet na navrhování, výrobě nebo konstrukci, uvádění na trh, instalaci, používání nebo údržbě těchto stavebních výrobků, ani zastupovat strany, které se těmito činnostmi zabývají. Nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudku nebo nedotknutelnost ve vztahu k činnostem posuzování, k jejichž vykonávání jsou tyto osoby oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.
Oznámený subjekt zajistí, aby činnosti jeho poboček nebo subdodavatelů neohrožovaly důvěrnost, objektivitu a nestrannost jeho činností posuzování nebo ověřování.
5. Oznámený subjekt a jeho pracovníci provádějí úkoly třetí strany v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované technické způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činnosti při posuzování nebo ověřování, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Oznámený subjekt musí být schopen provádět všechny úkoly třetí strany v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností, které tomuto subjektu ukládá příloha V a pro něž byl oznámen, ať již tyto úkoly provádí sám oznámený subjekt, nebo jsou prováděny jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Oznámený subjekt musí mít vždy k dispozici pro každý systém posuzování a ověřování stálosti vlastností a pro každý druh nebo kategorii stavebních výrobků, základních charakteristik a úkolů, pro něž byl oznámen:
a)
potřebné pracovníky s technickými znalostmi a dostatečnými a přiměřenými zkušenostmi potřebné k provádění úkolů třetí strany v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností;
b)
potřebný popis postupů, podle nichž je posuzování vlastností prováděno a jež zajišťují transparentnost a reprodukovatelnost těchto postupů. Musí uplatňovat vhodnou politiku a příslušné postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako oznámený subjekt, a dalšími činnostmi;
c)
potřebné postupy pro provádění svých činností, jež řádně zohledňují velikost podniku, odvětví, v němž je činný, jeho strukturu, míru složitosti technologie daného výrobku a hromadný či sériový způsob jeho výroby.
Oznámený subjekt musí mít prostředky nezbytné k vhodnému provedení technických a administrativních úkolů spojených s činnostmi, pro něž byl oznámen, a přístup k veškerému nezbytnému vybavení nebo zařízení.
7. Pracovníci odpovědní za provádění činností, pro něž byl subjekt oznámen, musí:
a)
mít přiměřené technické a odborné vzdělání týkající se všech úkolů třetí strany v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností v příslušném rozsahu, pro které byl subjekt oznámen;
b)
mít uspokojivou znalost požadavků souvisejících s posuzováním a ověřováním, které provádějí, a příslušnou pravomoc tyto činnosti provádět;
c)
mít dostatečné znalosti příslušných harmonizovaných norem a příslušných ustanovení tohoto nařízení a rozumět jim;
d)
být schopni vypracovávat osvědčení, protokoly a zprávy prokazující, že byla posouzení a ověření provedena.
8. Musí být zaručena nestrannost oznámeného subjektu, jeho nejvyššího vedení a pracovníků, kteří posuzování provádějí.
Odměňování nejvyššího vedení a pracovníků oznámeného subjektu shody nezávisí na počtu provedených posouzení ani na jejich výsledcích.
9. Oznámený subjekt uzavře pojištění odpovědnosti osob, pokud tuto odpovědnost nepřevzal členský stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za prováděné posuzování nebo ověřování přímo odpovědný sám členský stát.
10. Pracovníci oznámeného subjektu jsou povinni zachovávat služební tajemství, s výjimkou styku s příslušnými správními orgány členského státu, v němž vykonávají svou činnost, pokud jde o veškeré informace, které získali při plnění svých povinností podle přílohy V. Vlastnická práva jsou chráněna.
11. Oznámený subjekt se podílí na příslušných normalizačních činnostech a na činnostech koordinační skupiny oznámeného subjektu zřízené podle tohoto nařízení nebo zajistí, aby byli jeho pracovníci provádějící posuzování o těchto činnostech informováni, a používá jako všeobecné pokyny správní rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem práce této skupiny.
Článek 44
Předpoklad shody
Pokud oznámený subjekt oprávněný provádět úkoly třetí strany v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností prokáže, že splňuje kritéria stanovená příslušnými harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v článku 43 do té míry, do jaké se harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 45
Pobočky a subdodavatelé oznámených subjektů
1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se úkolů třetí strany v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností subdodavateli nebo pobočce, zajistí, že subdodavatel nebo pobočka splňuje požadavky stanovené v článku 43, a odpovídajícím způsobem informuje oznamující orgán.
2. Oznámený subjekt nese plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo pobočkami bez ohledu na to, kde jsou usazeny.
3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo pobočce pouze se souhlasem zákazníka.
4. Oznámený subjekt uchovává pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikací subdodavatele nebo pobočky a úkolů jimi provedených podle přílohy V.
Článek 46
Použití zařízení mimo zkušební laboratoř oznámeného subjektu
1. Na žádost výrobce a z technických, ekonomických nebo logistických důvodů mohou oznámené subjekty rozhodnout o provedení zkoušek uvedených v příloze V pro systémy posuzování a ověřování stálosti vlastností 1+, 1 a 3 nebo provedení takových zkoušek pod svým dohledem buď ve výrobních závodech za použití zkušebního vybavení vnitropodnikové laboratoře výrobce, nebo po předchozím souhlasu výrobce v externí laboratoři za použití vybavení této laboratoře.
Oznámené subjekty provádějící takové zkoušky by měly být výslovně určeny jako způsobilé k práci mimo svá vlastní akreditovaná zkušební zařízení.
2. Před provedením těchto zkoušek oznámený subjekt ověří, zda jsou splněny požadavky zkušební metody a vyhodnotí, zda:
a)
zkušební vybavení má odpovídající kalibrační systém, a zda je zajištěna zpětná vysledovatelnost měření;
b)
je zajištěna kvalita výsledků zkoušek.
Článek 47
Žádost o oznámení
1. Subjekt, který má pověření k provádění úkolů třetí strany v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností podává žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.
2. Součástí žádosti je popis činností, které mají být prováděny, postupy posuzování nebo ověřování, pro něž se subjekt považuje za způsobilý, jakož i osvědčení o akreditaci, pokud nějaké existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008, které potvrzuje, že subjekt splňuje požadavky stanovené v článku 43.
3. Nemůže-li dotčený subjekt předložit osvědčení o akreditaci, poskytne oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání a pravidelné kontrole jeho souladu s požadavky stanovenými v článku 43.
Článek 48
Postup oznamování
1. Oznamující orgány mohou oznámit pouze subjekty, které splňují požadavky stanovené v článku 43.
2. K oznámení Komisi a ostatním členským státům využijí zejména elektronický nástroj pro oznamování vyvinutý a spravovaný Komisí.
Výjimkou jsou horizontální oznámení uvedená v bodě 3 přílohy V, pro která není k dispozici odpovídající elektronický nástroj, a která se přijímají v tištěné podobě.
3. Oznámení obsahuje veškeré podrobnosti o úkolech, které má subjekt plnit, odkaz na příslušnou harmonizovanou technickou specifikaci a pro účely systému uvedeného v příloze V základní charakteristiky, pro které je subjekt příslušný.
Odkaz na příslušnou harmonizovanou technickou specifikaci není požadován v případech stanovených v bodě 3 přílohy V.
4. Pokud se oznámení nezakládá na osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 47 odst. 2, poskytne oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům veškeré podklady, které dokládají způsobilost oznámeného subjektu, a informuje je o opatřeních, jež zajišťují, aby byl tento subjekt pravidelně kontrolován a i nadále splňoval požadavky uvedené v článku 43.
5. Dotčený subjekt může provádět činnosti oznámeného subjektu pouze v případě, že Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou měsíců po oznámení, pokud se osvědčení o akreditaci nepoužije.
Pouze takový subjekt se pro účely tohoto nařízení považuje za oznámený subjekt.
6. Komisi a ostatním členským státům se oznámí jakékoli následné významné změny týkající se oznámení.
Článek 49
Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů
1. Komise každému oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.
Přidělí jediné číslo i v případě, že je subjekt oznámen na základě několika aktů Unie.
2. Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle tohoto nařízení, včetně identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a činností, pro něž byly oznámeny, zejména za použití elektronického nástroje pro oznamování vyvinutého a spravovaného Komisí.
Komise zajistí, aby byl tento seznam aktualizován.
Článek 50
Změny v oznámení
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je informován o tom, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 43 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Neprodleně odpovídajícím způsobem informuje Komisi a ostatní členské státy zejména za použití elektronického nástroje pro oznamování vyvinutého a spravovaného Komisí.
2. V případě zrušení, omezení nebo pozastavení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, podnikne dotčený oznamující členský stát příslušné kroky a zajistí, aby byly podklady týkající se tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo aby byly k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem na vyžádání.
Článek 51
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, u nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace, z nichž vychází oznámení. nebo které se týkají toho, zda je dotčený subjekt nadále způsobilý.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, informuje o tom odpovídajícím způsobem oznamující členský stát a požádá ho, aby přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného odvolání oznámení.
Článek 52
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty vykonávají úkoly třetích stran v souladu se systémy posuzování a ověřování stálosti vlastností stanovenými v příloze V.
2. Posuzování a ověřování stálosti vlastností se provádí transparentně s ohledem na výrobce a přiměřeným způsobem, aby se zabránilo přílišnému zatížení hospodářských subjektů. Oznámené subjekty při výkonu své činnosti řádně zohlední velikost podniku, odvětví, v němž působí, jeho strukturu, míru složitosti dané technologie výrobku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Oznámené subjekty však musí dodržovat míru přísnosti požadovanou u výrobku tímto nařízením a dbají na to, jaký má výrobek význam pro splnění základních požadavků na stavby.
3. Shledá-li oznámený subjekt během počáteční inspekce výrobního závodu a řízení výroby, že výrobce nezajistil stálost vlastností výrobků, požádá výrobce, aby přijal odpovídající nápravná opatření a osvědčení nevydá.
4. Pokud v průběhu kontroly činnosti zaměřené na ověřování stálosti vlastností výrobků oznámený subjekt zjistí, že stavební výrobek již nesplňuje vlastnosti, které jsou stanoveny pro typ výrobku, požádá výrobce, aby přijal odpovídající nápravná opatření a v případě nutnosti může platnost osvědčení pozastavit nebo zrušit.
5. Pokud výrobce nepřijme nápravná opatření nebo pokud tato opatření nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt omezí, pozastaví platnost nebo případně odejme všechna osvědčení.
Článek 53
Informační povinnost pro oznámené subjekty
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o veškerých zamítnutích, omezeních, pozastaveních platnosti nebo odejmutích osvědčení;
b)
o všech okolnostech majících vliv na rozsah a podmínky oznámení;
c)
o všech žádostech o informace o provedené činnosti posuzování nebo ověřování stálosti vlastností, které obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o úkolech třetí strany v souladu se systémy posuzování a ověřování stálosti vlastností provedených v rámci působnosti jejich oznámení a o jakýchkoli jiných prováděných činnostech, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou ostatním subjektům, jež jsou oznámeny podle tohoto nařízení a které provádějí obdobné úkoly třetí strany v souladu se systémy posuzování a ověřování stálosti vlastností pro stavební výrobky, na které se vztahuje stejná harmonizovaná technická specifikace, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních, a na vyžádání pozitivních výsledků takového posuzování nebo ověřování.
Článek 54
Výměna zkušeností
Komise zajišťuje organizaci výměny zkušeností mezi příslušnými vnitrostátními orgány členských států, které provádějí politiku oznamování.
Článek 55
Koordinace oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle článku 39 ve formě skupiny oznámených subjektů.
Členské státy zajistí, aby se jimi oznámené subjekty účastnili práce těchto skupin, a to přímo nebo prostřednictvím pověřených zástupců, nebo zajistí, aby byli zástupci oznámených subjektů o této práci informováni.
KAPITOLA VIII
DOZOR NAD TRHEM A OCHRANNÉ POSTUPY
Článek 56
Postup na vnitrostátní úrovni při nakládání se stavebními výrobky představujícími riziko
1. Pokud orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu přijaly opatření podle článku 20 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo pokud mají dostatečné důvody domnívat se, že stavební výrobek, na nějž se vztahuje harmonizovaná norma nebo pro nějž bylo vydáno evropské technické posouzení, nesplňuje vlastnosti uvedené v prohlášení a představuje riziko pro splnění základních požadavků na stavby, na něž se vztahuje toto nařízení, provedou hodnocení toho, zda dotčený výrobek splňuje všechny příslušné požadavky stanovené tímto nařízením. Příslušné hospodářské subjekty spolupracují v nezbytné míře s orgány dozoru nad trhem.
Pokud v průběhu tohoto hodnocení orgány dozoru nad trhem zjistí, že stavební výrobek nesplňuje požadavky stanovené tímto nařízením, požádají neprodleně příslušný hospodářský subjekt, aby přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení výrobku do souladu s těmito požadavky, zejména s vlastnostmi uvedenými v prohlášení, nebo aby výrobek stáhnul z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou může stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
Orgány dozoru nad trhem odpovídajícím způsobem informují oznámený subjekt, pokud je tento subjekt nějak dotčen.
Na opatření uvedená ve druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad neomezuje pouze na území jejich členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a opatřeních, která měl hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata všechna vhodná nápravná opatření u všech dotčených stavebních výrobků, které dodával na trh v celé Unii.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná prozatímní opatření mající za cíl zakázat nebo omezit dodávání stavebního výrobku na trh daného členského státu, nebo jej stáhnout z trhu nebo oběhu.
Orgány dozoru o takových opatřeních neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací uvedených v odstavci 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujícího stavebního výrobku, údaje o původu stavebního výrobku, povaze údajného nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni, jakož i argumenty příslušného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
výrobek nesplňuje vlastnosti uvedené v prohlášení nebo požadavky týkající se plnění základních požadavků na stavbu stanovené tímto nařízením;
b)
nedostatky v harmonizovaných technických specifikacích nebo ve specifické technické dokumentaci.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil tento postup, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých přijatých opatřeních a o všech doplňujících informacích, které mají k dispozici, o nesouladu dotčeného stavebního výrobku, a v případě nesouhlasu s oznámenými vnitrostátními opatřeními o svých námitkách.
7. Pokud do patnácti pracovních dnů od přijetí informací uvedených v odstavci 4 nevznese žádný členský stát ani Komise námitku, pokud jde o prozatímní opatření, která členský stát přijal v souvislosti s dotčeným stavebním výrobkem, považují se tato opatření za oprávněná.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným stavebním výrobkem neprodleně přijata vhodná omezující opatření, jako je stažení daného výrobku z jejich trhů.
Článek 57
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou po uplatnění postupu stanoveného v čl. 56 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatřením přijatým členským státem nebo pokud se Komise domnívá, že jsou vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem či subjekty a provede hodnocení vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda jsou toto opatření oprávněná, či nikoli.
Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně informuje všechny členské státy a příslušný hospodářský subjekt či subjekty.
2. Pokud jsou vnitrostátní opatření považována za oprávněná, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byl nevyhovující stavební výrobek stažen z jejich trhů, a odpovídajícím způsobem informují Komisi. Jsou-li vnitrostátní opatření považována za neoprávněná, dotčený členský stát tato opatření zruší.
3. Pokud jsou vnitrostátní opatření považována za oprávněná a je-li nesoulad stavebního výrobku přisuzován nedostatkům v harmonizovaných normách, jak je uvedeno v čl. 56 odst. 5 písm. b), informuje Komise příslušný evropský normalizační orgán či orgány a předloží záležitost výboru zřízenému podle článku 5 směrnice 98/34/ES. Výbor konzultuje příslušný evropský normalizační orgán či orgány a neprodleně vydá své stanovisko.
Pokud je vnitrostátní opatření považováno za odůvodněné a je-li nesoulad stavebního výrobku přisuzován nedostatkům v evropském dokumentu pro posuzování nebo ve specifické technické dokumentaci, jak je uvedeno v čl. 56 odst. 5 písm. b), předloží Komise záležitost Stálému výboru pro stavebnictví a následně přijme příslušná opatření.
Článek 58
Stavební výrobky, které jsou v souladu, ale přesto představují riziko pro zdraví a bezpečnost
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 56 odst. 1 zjistí, že ačkoli je stavební výrobek v souladu s tímto nařízením, představuje riziko z hlediska splnění základních požadavků na stavby, pro zdraví nebo bezpečnost osob, nebo pro ochranu jiného veřejného zájmu, požádá příslušný hospodářský subjekt, aby přijal veškerá vhodná opatření a zajistil, aby dotčený stavební výrobek, pokud byl uveden na trh, dále nepředstavoval toto riziko, aby jej stáhl z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou může stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
2. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata veškerá nápravná opatření u všech dotčených stavebních výrobků, které dodával na trh v celé Unii.
3. Členský stát o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy. Součástí této informace jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčeného stavebního výrobku, jeho původu a dodavatelského řetězce, údaje o povaze souvisejícího rizika a o povaze a době trvání přijatých vnitrostátních opatření.
4. Komise neprodleně zahájí konzultaci s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem či subjekty a vyhodnotí přijatá vnitrostátní opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda jsou opatření oprávněná či nikoli, a pokud je to nutné, navrhne vhodná opatření.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně informuje všechny členské státy a příslušný hospodářský subjekt či subjekty.
Článek 59
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 56, členský stát požádá příslušný hospodářský subjekt, aby odstranil dotyčný nesoulad, pokud zjistí jeden z těchto nedostatků:
a)
označení CE bylo připojeno v rozporu s článkem 8 nebo 9;
b)
požadované označení CE nebylo v rozporu s čl. 8 odst. 2 připojeno vůbec;
c)
aniž je dotčen článek 5, požadované prohlášení o vlastnostech nebylo vypracováno v souladu s článkem 4;
d)
prohlášení o vlastnostech nebylo vypracováno v souladu s články 4, 6 a 7;
e)
chybí technická dokumentace nebo je neúplná.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, členský stát přijme všechna vhodná opatření mající za cíl zakázat nebo omezit dodávání stavebního výrobku na trh, nebo jej stáhnout z trhu nebo oběhu.
KAPITOLA IX
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 60
Akty v přenesené pravomoci
Pro účely dosažení cílů tohoto nařízení, zejména odstranění a zabránění vzniku omezení týkajících se dodání stavebních výrobků na trh se na Komisi přenášejí v souladu s článkem 61 a s za podmínek stanovených v článcích 62 a 63 tyto pravomoci:
a)
případné stanovení základních charakteristik nebo mezních úrovní v rámci zvláštních skupin stavebních výrobků, o nichž v souladu s články 3 až 6 výrobce učiní prohlášení s ohledem na jejich zamýšlené použití, podle úrovní, tříd nebo popisu, o vlastnostech jeho výrobku při uvedení na trh;
b)
podmínky, za nichž může být prohlášení o vlastnostech zpracováno elektronickými prostředky za účelem zpřístupnění na internetových stránkách v souladu s článkem 7;
c)
změna doby, po kterou musí výrobce uchovávat technickou dokumentaci a prohlášení o vlastnostech po uvedení stavebního výrobku na trh, v souladu s článkem 11, a to na základě předpokládané doby životnosti nebo funkce stavebního výrobku ve stavbách;
d)
změna přílohy II a případně přijetí doplňkových procesních pravidel v souladu s čl. 19 odst. 3 s cílem zajistit shodu se zásadami v článku 20 nebo praktické použití postupů stanovených v článku 21;
e)
úprava přílohy III, tabulky 1 v příloze IV a přílohy V s ohledem na technický pokrok;
f)
stanovení a úprava tříd vlastností s ohledem na technický pokrok v souladu s čl. 27 odst. 1;
g)
podmínky, za nichž může být stavební výrobek považován za vyhovující určité úrovni nebo třídě vlastností bez zkoušek nebo bez dalších zkoušek podle čl. 27 odst. 5, pokud tak není ohroženo splnění základních požadavků na stavbu;
h)
úprava, stanovení a přezkum systémů posuzování a ověřování stálosti vlastností v souladu s článkem 28 vztahujících se k danému výrobku, dané skupině výrobků nebo daným základním charakteristikám a s ohledem na:
i)
důležitost funkce tohoto výrobku nebo těchto základních charakteristik s ohledem na základní požadavky na stavby,
ii)
povahu výrobku,
iii)
vliv proměnlivosti základních charakteristik stavebního výrobku v průběhu předpokládané doby životnosti výrobku a
iv)
pravděpodobnost výskytu výrobních vad výrobku.
Článek 61
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 60 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 24. dubna 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesených pravomocích nejpozději 6 měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší podle článku 62.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v článku 62 a 63.
Článek 62
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 60 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájí vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, se vynasnaží uvědomit v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 63
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, akt se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu buď Evropský parlament nebo Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 64
Výbor
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro stavebnictví.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
3. Členské státy zajistí, aby členové výboru Stálého výboru pro stavebnictví byli s to vykonávat své úkoly tak, aby nedocházelo ke střetu zájmů, zejména pokud jde o postupy získávání označení CE.
Článek 65
Zrušení
1. Směrnice 89/106/EHS se zrušuje.
2. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 66
Přechodná ustanovení
1. Stavební výrobky, které byly uvedeny na trh v souladu se směrnicí 89/106/EHS přede dnem 1. července 2013, se považují za výrobky, které jsou v souladu s tímto nařízením.
2. Výrobci mohou vypracovat prohlášení o vlastnostech na základě osvědčení o shodě nebo prohlášení o shodě, která byla v souladu se směrnicí 89/106/EHS vydána přede dnem 1. července 2013.
3. Pokyny pro evropské technické schválení, které byly zveřejněny přede dnem 1. července 2013 v souladu s článkem 11 směrnice 89/106/EHS, mohou být použity jako evropské dokumenty pro posuzování.
4. Výrobci a dovozci mohou použít evropská technická schválení vydaná v souladu s článkem 9 směrnice 89/106/EHS do dne 1. července 2013 jako evropská technická posouzení, a to po dobu platnosti těchto schválení.
Článek 67
Podávání zpráv Komisí
1. Komise do 25. dubna 2014 posoudí, zda jsou konkrétně zapotřebí informace o obsahu nebezpečných látek ve stavebních výrobcích a zváží možné rozšíření povinnosti poskytovat informace uvedené v čl. 6 odst. 5 i na další látky, a bude o výsledcích tohoto posouzení informovat Evropský parlament a Radu. V průběhu posuzování Komise přihlédne mimo jiné k nutnosti zajistit vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany zdraví pracovníků používajících stavební výrobky a ostatních uživatelů staveb, a to i s ohledem na požadavky recyklace či opětovného využití částí či materiálů.
Je-li to potřeba, budou do dvou let po předložení zprávy následovat vhodné legislativní návrhy.
2. Do 25. dubna 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení, včetně článků 19, 20, 21, 23, 24 a 37, založenou na zprávách předložených členskými státy a dalšími příslušnými zúčastněnými subjekty a případně připojí vhodné návrhy.
Článek 68
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Avšak články 3 až 28, 36 až 38, 56 až 63, 65 a 66 a přílohy I, II, III a V se použijí ode dne 1. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 9. března 2011.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 305/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 9 март 2011 година
за определяне на хармонизирани условия за предлагането на пазара на строителни продукти и за отмяна на Директива 89/106/ЕИО на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Правилата на държавите-членки изискват строежите да са проектирани и изпълнени така, че да не застрашават безопасността на хора, домашни животни или имущество, нито да увреждат околната среда.
(2)
Тези правила влияят пряко върху изискванията към строителните продукти. Тези изисквания впоследствие се отразяват в националните стандарти за продуктите, националните технически одобрения и други национални технически спецификации и разпоредби, свързани със строителните продукти.Поради своите различия тези изисквания затрудняват търговията в рамките на Съюза.
(3)
Настоящият регламент следва да не засяга правото на държавите-членки да определят изискванията, които считат за необходими за гарантиране на защитата на здравето, околната среда и работниците при използване на строителни продукти.
(4)
Държавите-членки въведоха разпоредби, включващи изисквания не само по отношение на безопасността на сградите и другите строежи, но също и по отношение на здравето, дълготрайността, икономията на енергия, опазването на околната среда, икономически аспекти и други важни аспекти от обществен интерес. Законовите, подзаконовите и административните разпоредби или съдебната практика, установени на равнището на Съюза или на равнището на държавите-членки по отношение на строежите, могат да се отразят на изискванията към строителните продукти. Доколкото въздействието на такива законови, подзаконови и административни разпоредби или съдебна практика върху функционирането на вътрешния пазар е вероятно да бъде твърде подобно, целесъобразно е те да бъдат считани за „разпоредби“ за целите на настоящия регламент.
(5)
Когато е приложимо, разпоредбите за предвидената употреба или употреби на строителен продукт в държава-членка, имащи за цел изпълнението на основните изисквания към строежите, определят съществените характеристики, чиито експлоатационни показатели следва да се декларират.С цел да се избегне „празна“ декларация за експлоатационните показатели, следва да бъде декларирана поне една от съществените характеристики на строителния продукт, които се отнасят до декларираната употреба или употреби.
(6)
Директива 89/106/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите-членки по отношение на строителните продукти (3) имаше за цел да отстрани техническите бариери пред търговията в сферата на строителните продукти, за да се улесни свободното им движение на вътрешния пазар.
(7)
С оглед постигане на тази цел Директива 89/106/ЕИО предвиждаше създаването на хармонизирани стандарти за строителни продукти и регламентираше получаването на европейски технически одобрения.
(8)
Директива 89/106/ЕИО следва да бъде заменена с цел да се опрости и изясни съществуващата рамка и да се подобрят прозрачността и ефективността на съществуващите мерки.
(9)
Настоящият регламент следва да вземе предвид хоризонталната правна рамка за предлагане на продукти на вътрешния пазар, установена с Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (4), както и с Решение 768/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно обща рамка за предлагането на пазара на продукти (5).
(10)
Премахването на техническите бариери в сферата на строителството може да се постигне единствено чрез установяване на хармонизирани технически спецификации за целите на оценяването на експлоатационните показатели на строителни продукти.
(11)
Тези хармонизирани технически спецификации следва да включват изпитване, изчисляване и други средства, определени в хармонизираните стандарти и Европейските документи за оценяване, за оценяване на експлоатационните показатели по отношение на съществените характеристики на строителни продукти.
(12)
Държавите-членки в изискванията си към строежите, както и в други национални правила по отношение на съществените характеристики на строителни продукти, следва да използват методи, които са в съответствие с хармонизирани технически спецификации.
(13)
По целесъобразност следва да се насърчава използването в хармонизирани стандарти на класове на експлоатационните показатели по отношение на съществените характеристики на строителните продукти, за да се вземат предвид различните нива на основните изисквания към строежите за определени строежи, както и разликите в климата, геологията и географията и други различни условия в държавите-членки.Въз основа на преразгледан мандат европейските органи по стандартизация следва да имат право да установят такива класове в случаите, когато комисията все още не ги е установила.
(14)
Когато дадена предвидена употреба изисква гранични нива по отношение на съществените характеристики, на които трябва да отговарят строителните продукти в държавите-членки, тези нива следва да са установени в хармонизираните технически спецификации.
(15)
При оценяването на експлоатационните показатели на строителен продукт следва също да се вземат под внимание аспектите, свързани със здравето и безопасността, произтичащи от използването на продукта за времето на целия негов жизнен цикъл.
(16)
Граничните нива, определени от Комисията в съответствие с настоящия регламент, следва да бъдат общопризнати стойности за съществените характеристики на въпросния строителен продукт по отношение на разпоредбите в държавите-членки и следва да осигуряват високо равнище на закрила по смисъла на член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(17)
Граничните нива могат да бъдат от техническо или регулаторно естество и може да се отнасят за една-единствена характеристика или да обхващат група характеристики.
(18)
Европейският комитет по стандартизация (CEN) и Европейският комитет по електротехническа стандартизация (CENELEC) са признати за компетентните организации за приемането на хармонизирани стандарти в съответствие с общите насоки за сътрудничество между Комисията и тези две организации, подписани на 28 март 2003 г. Производителите следва да използват тези хармонизирани стандарти, когато данни за тях са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз и в съответствие с критериите, установени съгласно Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г., установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество (6). След постигане на задоволително равнище на технически и научен експертен опит по всички значими аспекти следва да се прибягва в по-голяма степен до хармонизирани стандарти по отношение на строителните продукти, включително, по целесъобразност, и след провеждане на консултация с Постоянния комитет по строителство, като се изисква, чрез възлагане, разработването на такива стандарти въз основа на съществуващите европейски документи за оценяване.
(19)
Процедурите съгласно Директива 89/106/ЕИО за оценяване на експлоатационните показатели по отношение на съществените характеристики на строителните продукти, които не са обхванати от хармонизирани стандарти, следва да се опростят с цел да се направят по-прозрачни и да се намалят разходите на производителите на строителни продукти.
(20)
С цел да се позволи на производител на строителен продукт да състави декларация за експлоатационни показатели на строителен продукт, който не е обхванат или не е обхванат напълно от хармонизиран стандарт, е необходимо да се предвиди европейска техническа оценка.
(21)
На производителите на строителни продукти следва да се позволи да поискат издаване на европейски технически оценки за техните продукти въз основа на насоките за Европейско техническо одобрение, установени съгласно Директива 89/106/ЕИО. Поради това правото да се използват тези насоки като европейски документи за оценяване следва да бъде гарантирано.
(22)
Създаването на проект на европейски документи за оценяване и издаването на европейски технически оценки следва да се повери на органи за техническо оценяване (наричани по-долу „ОТО“), определени от държавите-членки. За да се осигури, че ОТО имат необходимата компетентност за изпълняване на тези задачи, изискванията за тяхното определяне следва да се установят на равнището на Съюза.
(23)
ОТО следва да създадат организация (наричана по-долу „организация на ОТО“), подкрепяна финансово, когато е приложимо, от Съюза, която да координира процедурите за създаване на проект на европейски документи за оценяване и за издаване на Европейските технически оценки, като гарантира прозрачността и необходимата поверителност на тези процедури.
(24)
С изключение на предвидените в настоящия регламент случаи, пускането на пазара на строителен продукт, който е обхванат от хармонизиран стандарт или за който е издадена европейска техническа оценка, следва да е придружено от декларация за експлоатационни показатели по отношение на съществените характеристики на строителния продукт съгласно съответните хармонизирани технически спецификации.
(25)
По целесъобразност декларацията за експлоатационни показатели следва да бъде придружена от информация за съдържанието на опасни вещества в строителния продукт, за да се подобрят възможностите за устойчиво строителство и да се улесни разработката на екологично съобразни продукти. Тази информация следва да бъде предоставяна, без да се засягат задълженията, особено по отношение на етикетирането, установени в други инструменти на правото на Съюза, приложими по отношение на опасните вещества, и следва да бъде предоставяна на разположение едновременно с декларацията за експлоатационните показатели и в същия вид, така че да достигне до всички евентуални ползватели на строителни продукти. Информацията за съдържанието на опасни вещества следва първоначално да бъде ограничена до веществата, посочени в членове 31 и 33 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали (7). Обаче конкретните потребности за информация относно съдържанието на опасни вещества в строителните продукти следва да бъдат проучвани допълнително с цел цялостно установяване на спектъра на обхванатите вещества, за да бъде гарантирано високо равнище на защита за работниците, използващи строителни продукти, както и за ползвателите на строежите, включително с оглед на изискванията за рециклиране и/или повторна употреба на компоненти или материали. Настоящият регламент не засяга правата и задълженията на държавите-членки съгласно други инструменти от правото на Европейския съюз, които могат да се прилагат за опасни вещества, по-специално Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (8), Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (9), Регламент (ЕО) № 1907/2006, Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците (10) и Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (11).
(26)
Следва да има възможност декларацията за експлоатационни показатели да се номерира според референтния номер на типа продукт.
(27)
Необходимо е да се предвидят опростени процедури за съставяне на декларациите за експлоатационните показатели, за да се намали финансовата тежест за предприятията, особено за малките и средните предприятия (МСП).
(28)
С цел да се осигури, че декларацията за експлоатационни показатели е точна и надеждна, експлоатационните показатели на строителния продукт следва да се оценяват, а производственият процес в производственото предприятие следва да се контролира в съответствие с подходяща система за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели на строителния продукт. За даден строителен продукт биха могли да бъдат избрани за прилагане няколко системи, за да се отчете специфичната връзка на някои от неговите съществени характеристики с основните изисквания към строежите.
(29)
Предвид специфичността на строителните продукти и особената насоченост на системата за оценяването им, процедурите за оценяване на съответствието, предвидени в Решение 768/2008/ЕО, и модулите, определени в същото решение, не са подходящи. Ето защо следва да се създадат специфични методи за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели по отношение на съществените характеристики на строителните продукти.
(30)
Поради разликата в значението на маркировката „СЕ“ за строителните продукти в сравнение с общите принципи, определени в Регламент (ЕО) № 765/2008, следва да се въведат специфични разпоредби, за да се осигури яснота в задължението за нанасяне на маркировката „СЕ“ върху строителни продукти и последствията от него.
(31)
Като нанасят маркировката „СЕ“ или поръчват нанасянето на тази маркировка върху строителен продукт, производителите следва да покажат, че поемат отговорност за съответствие на този продукт с декларираните за него експлоатационни показатели.
(32)
Маркировката „СЕ“ следва да се нанася върху всички строителни продукти, за които производителят е съставил декларация за експлоатационни показатели в съответствие с настоящия регламент. Ако не е съставена декларация за експлоатационните показатели, маркировката „CE“ не следва да се нанася.
(33)
Маркировката „СЕ“ следва да бъде единствената маркировка за съответствие на строителния продукт с декларираните експлоатационни показатели и съответствие с приложимите изисквания, свързани със законодателството на Съюза за хармонизация. Все пак може да се използват други маркировки, ако те допринасят за подобряване на защитата на ползвателите на строителни продукти и не са обхванати от действащото законодателство на Съюза за хармонизация.
(34)
За да се избегне ненужното изпитване на строителни продукти, чиито експлоатационни показатели вече са били достатъчно доказани чрез стабилни резултати от предишни изпитвания или от други съществуващи данни, производителят следва да може, при определените в хармонизираните технически спецификации или с решение на Комисията условия, да декларира определено ниво или клас на експлоатационни показатели без изпитване или без по-нататъшно изпитване.
(35)
За да се избегне дублирането на вече проведени изпитвания, производителят на строителен продукт следва да може да използва резултатите от изпитвания, получени от трета страна.
(36)
Следва да се определят условия за използването на опростени процедури за оценяване на експлоатационните показатели на строителните продукти с цел намаляване във възможната степен на разходите, свързани с пускането им на пазара, без намаляване на равнището на безопасност. Производителите, които използват такива опростени процедури, следва да демонстрират по подходящ начин изпълнението на тези условия.
(37)
За да се увеличи въздействието на мерките за надзор на пазара, всички опростени процедури, предвидени в настоящия регламент за оценяване на експлоатационните характеристики на строителните продукти, следва да се прилагат единствено по отношение на физически или юридически лица, произвеждащи продуктите, които пускат на пазара.
(38)
За да се намалят допълнително разходите на микропредприятията за пускането на пазара на произведени от тях строителни продукти, е необходимо да се предвидят опростени процедури за оценяване на експлоатационните показатели, когато въпросните продукти не са предпоставка за сериозни опасения по отношение на безопасността, като същевременно отговарят на приложимите изисквания независимо от произхода на тези изисквания. Предприятията, прилагащи тези опростени процедури, следва допълнително да докажат, че отговарят на изискванията за микропредприятия. Освен това те следва да изпълняват приложимите процедури за проверка на постоянството на експлоатационните показатели, предвидени в хармонизираните технически спецификации за техните продукти.
(39)
За индивидуално проектиран и произведен строителен продукт производителят следва да може да използва опростени процедури за оценяване на експлоатационните показатели, ако може да бъде доказано съответствието на пуснатия на пазара продукт с приложимите изисквания.
(40)
Рамката за тълкуване на определението „несерийно производство“, което ще се използва за различните строителни продукти, обхванати от настоящия регламент, следва да се установи от Комисията, като се консултира Постоянният комитет по строителство.
(41)
Всички икономически оператори, които участват във веригата на доставка и дистрибуция, следва да предприемат подходящи мерки, за да гарантират, че пускат или предоставят на пазара само строителни продукти, които отговарят на изискванията на настоящия регламент, който има за цел гарантиране на експлоатационните показатели на строителните продукти и изпълнение на основните изисквания към строежите. По-специално вносителите и дистрибуторите на строителни продукти следва да са запознати със съществените характеристики, за които съществуват разпоредби на пазара на Съюза, и със специфичните изисквания на държавите-членки по отношение на основните изисквания към строежите и следва да използват тези познания при своите търговски сделки.
(42)
Важно е да се осигури достъп до националните технически правила, така че предприятията, и по-специално МСП, да могат да събират надеждна и точна информация относно действащото законодателство в държавата-членка, на чийто пазар възнамеряват да пуснат или предоставят своите продукти. Ето защо за тази цел държавите-членки следва да определят звена за контакт относно продукти в строителството. В допълнение към задачите, определени в член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 764/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно установяване на процедурите, свързани с прилагането на някои национални технически правила за продукти, законно предлагани на пазара в други държави-членки (12), звената за контакт относно продукти в строителството следва също да предоставят информация и за правилата, приложими при влагането, сглобяването и монтажа на даден тип строителен продукт.
(43)
С цел да се улесни свободното движение на стоки, звената за контакт относно продукти в строителството следва да осигуряват безплатно информация относно разпоредбите, които имат за цел изпълнението на основните изисквания към строежите, приложими за предвидената употреба на всеки строителен продукт на територията на всяка държава-членка. Звената за контакт относно продукти в строителството може също да предоставят на икономическите оператори и допълнителна информация или мнения. За предоставянето на допълнителна информация звената за контакт относно продукти в строителството следва да могат да начисляват такси, съразмерни на разходите за предоставянето на такава информация или мнения. Наред с това държавите-членки следва да гарантират предоставянето на достатъчно ресурси за звената за контакт относно продукти в строителството.
(44)
Тъй като създаването на звена за контакт относно продукти в строителството не следва да оказва влияние върху разпределението на функциите между компетентните органи в регулаторните системи на държавите-членки, следва да бъде възможно държавите-членки да създават звена за контакт относно продукти в строителството съгласно регионалната или местната компетентност. Държавите-членки следва да имат възможност да поверят ролята на звена за контакт относно продукти в строителството на вече съществуващи звена за контакт, създадени в съответствие с други инструменти на Съюза, с цел да се избегне ненужното увеличаване на броя на звената за контакт и да се опростят административните процедури. С цел да не се увеличават административните разходи за предприятията и за компетентните органи, държавите-членки следва също така да имат възможност да поверят ролята на звена за контакт относно продукти в строителството не само на съществуващите служби в рамките на публичната администрация, но и на националните центрове в рамките на системата SOLVIT, търговските камари, съсловните и частните организации.
(45)
Звената за контакт относно продукти в строителството следва да бъдат в състояние да изпълняват своите функции по начин, който спомага за избягването на конфликт на интереси, особено във връзка с процедурите за получаване на маркировката „СЕ“.
(46)
За целите на осигуряване на еквивалентно и последователно прилагане на законодателството на Съюза за хармонизация държавите-членки следва да осъществяват ефективен надзор на пазара. Регламент (ЕО) № 765/2008 предоставя основните условия за функционирането на такъв надзор на пазара, по-специално по отношение на програмите, финансирането и налагането на санкции.
(47)
Отговорността на държавите-членки за безопасността, здравето и други аспекти от обхвата на основните изисквания към строежите на тяхна територия следва да се признае в предпазна клауза, определяща подходящи защитни мерки.
(48)
Тъй като е необходимо да се осигури в целия Съюз еднакво ниво на работата на органите, извършващи оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели на строителните продукти, и тъй като всички такива органи следва да изпълняват функциите си на едно и също ниво и в условията на честна конкуренция, следва да се определят изисквания към тези органи, които искат да бъдат нотифицирани за целите на настоящия регламент. Следва също така да бъдат предвидени разпоредби за наличието на подходяща информация за такива органи и тяхното наблюдение.
(49)
С цел да се осигури съгласувано ниво на качеството при оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели на строителните продукти, е необходимо да се установят и изисквания, приложими към органите, които нотифицират на Комисията и другите държави-членки органите, изпълняващи тези задачи.
(50)
В съответствие с член 291 от ДФЕС правилата и общите принципи за контрола от страна на държавите-членки над упражняването от Комисията на изпълнителните ѝ правомощия следва да се установяват предварително в регламент, приет в съответствие с обикновената законодателна процедура. До приемането на този нов регламент продължава да се прилага Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (13), с изключение на процедурата по регулиране с контрол, която вече не се прилага.
(51)
За да се постигнат целите на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят правомощия да приема определени делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС. От особена важност е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище.
(52)
По-специално Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове, които излагат условията за ползване на уебсайтове за представяне на декларацията за експлоатационни показатели.
(53)
Тъй като е необходим период от време, за да се осигури създаването на рамката за правилното функциониране на настоящия регламент, неговото прилагане следва да се отложи с изключение на разпоредбите относно определянето на ОТО, нотифициращите органи и нотифицираните органи, създаването на организация на ОТО и създаването на постоянен комитет по строителство.
(54)
Комисията и държавите-членки в сътрудничество със заинтересованите страни следва да организират информационни кампании за осведомяване на строителния сектор, по-специално икономическите оператори и ползвателите на строителни продукти, за установяването на общ технически език, разпределянето на отговорностите между отделните икономически оператори и ползвателите, нанасянето на маркировката „СЕ“ върху строителни продукти, преразглеждането на основните изисквания към строежите и системите за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели.
(55)
В основното изискване към строежите относно устойчиво използване на природните ресурси следва особено да се отчетат възможността за рециклиране на строежите, материалите и частите от тях, останали след разрушаване, трайността на строежите и използването на екологично съвместими суровини и вторични материали в строежите.
(56)
За оценяване на устойчивото използване на ресурсите и на въздействието на строежите върху околната среда следва да се използват екологични декларации за продукти, когато съществуват такива.
(57)
Когато е възможно, следва да бъдат изготвяни единни европейски методи за установяване на съответствие с основните изисквания съгласно приложение I.
(58)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно постигане на правилно функциониране на вътрешния пазар на строителни продукти посредством хармонизирани технически спецификации за изразяване на експлоатационните показатели на строителните продукти, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради нейния мащаб и последици, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя условията за пускането или предоставянето на пазара на строителни продукти посредством установяването на хармонизирани правила за това как да се изразят експлоатационните показатели на строителните продукти по отношение на техните съществени характеристики и за използването на маркировката „СЕ“ за тези продукти.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„строителен продукт“ означава всеки продукт или комплект, който е произведен и пуснат на пазара за трайно влагане в строежи или в части от тях и чиито експлоатационни показатели имат отражение върху експлоатационните характеристики на строежите по отношение на основните изисквания към строежите;
2.
„комплект“ означава строителен продукт, пуснат на пазара от един-единствен производител, под формата на набор от най-малко два отделни компонента, които трябва да бъдат сглобени, за да бъдат вложени в строежите;
3.
„строежи“ означава сгради и строителни съоръжения;
4.
„съществени характеристики“ означава онези характеристики на строителния продукт, които имат отношение към основните изисквания към строежите;
5.
„експлоатационни показатели на строителния продукт“ означава експлоатационните показатели, свързани със съответните съществени характеристики, изразени като ниво, клас или в описание;
6.
„ниво“ означава резултатът от оценяването на експлоатационните показатели на строителен продукт по отношение на неговите съществени характеристики, изразен като числена стойност;
7.
„клас“ означава ограничен от минимална и максимална стойност обхват от нива на експлоатационните показатели на строителен продукт;
8.
„гранично ниво“ означава минимално или максимално ниво на експлоатационен показател на съществена характеристика на строителен продукт;
9.
„тип продукт“ означава набор от представителни нива или класове на експлоатационни показатели на строителен продукт по отношение на неговите съществени характеристики, който е произведен при използването на определена комбинация от суровини или други елементи чрез специфичен производствен процес;
10.
„хармонизирани технически спецификации“ означава хармонизирани стандарти и европейски документи за оценяване;
11.
„хармонизиран стандарт“ означава стандарт, приет от един от европейските органи по стандартизация, изброени в приложение I към Директива 98/34/ЕО въз основа на издадено от Комисията искане в съответствие с член 6 от посочената директива;
12.
„европейски документ за оценяване“ означава документ, приет от организацията на ОТО за целите на издаване на европейски технически оценки;
13.
„европейска техническа оценка“ означава документираната оценка на експлоатационните показатели на строителен продукт по отношение на неговите съществени характеристики съгласно съответния европейски документ за оценяване;
14.
„предвидена употреба“ означава предвидената употреба на строителния продукт, както е определена в приложимата хармонизирана техническа спецификация;
15.
„специфична техническа документация“ означава документация, която доказва, че методите в рамките на приложимата система за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели са били заменени с други методи, при условие че резултатите, получени чрез въпросните други методи, са еквивалентни на резултатите, получени чрез методите за изпитване от съответния хармонизиран стандарт;
16.
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на строителен продукт за дистрибуция или използване на пазара на Съюза в процеса на търговска дейност срещу заплащане или безплатно;
17.
„пускане на пазара“ означава предоставянето на строителен продукт на пазара на Съюза за първи път;
18.
„икономически оператор“ означава производител, вносител, дистрибутор или упълномощен представител;
19.
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което произвежда строителен продукт или което възлага проектирането или производството на такъв продукт и предлага този продукт на пазара със своето име или търговска марка;
20.
„дистрибутор“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя строителен продукт на пазара;
21.
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара на Съюза строителен продукт от трета държава;
22.
„упълномощен представител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е упълномощено писмено от производител да действа от негово име във връзка с определени задачи;
23.
„изтегляне“ означава всяка мярка, целяща предотвратяване на предоставянето на пазара на строителен продукт, който е във веригата на доставка;
24.
„изземване“ означава всяка мярка, целяща да постигне връщане на строителен продукт, който вече е бил предоставен на крайния ползвател;
25.
„акредитация“ има значението, дадено за понятието в Регламент (ЕО) № 765/2008;
26.
„производствен контрол в предприятието“ означава документираният постоянен вътрешен контрол на производството в производственото предприятие съгласно съответните хармонизирани технически спецификации;
27.
„микропредприятие“ означава микропредприятие, както е определено в препоръките на Комисията от 6 май 2003 г. относно определенията за микро-, малки и средни предприятия (14);
28.
„жизнен цикъл“ означава последователните и взаимосвързани етапи от живота на строителен продукт, от придобиването на суровини или създаването му от природни ресурси до крайното му депониране.
Член 3
Основни изисквания към строежите и съществени характеристики на строителните продукти
1. Основните изисквания към строежите, определени в приложение I, съставляват основата за изготвяне на мандатите за стандарти и на хармонизираните технически спецификации.
2. Съществените характеристики на строителните продукти се определят в хармонизирани технически спецификации във връзка с основните изисквания към строежите.
3. За определени групи строителни продукти, които са обхванати от хармонизиран стандарт, когато това е целесъобразно и във връзка с предвидената за тях употреба, посочена в хармонизираните стандарти, Комисията определя посредством делегирани актове в съответствие с член 60 онези съществени характеристики, за които производителят трябва да декларира експлоатационните показатели на продукта при пускането му на пазара.
Когато е целесъобразно, Комисията определя посредством делегирани актове в съответствие с член 60 и граничните нива за експлоатационните показатели на съществените характеристики, които трябва да се декларират.
ГЛАВА II
ДЕКЛАРАЦИЯ ЗА ЕКСПЛОАТАЦИОННИ ПОКАЗАТЕЛИ И МАРКИРОВКА „CE“
Член 4
Декларация за експлоатационни показатели
1. Когато даден строителен продукт е обхванат от хармонизиран стандарт или отговаря на издадена за него европейска техническа оценка, производителят съставя декларация за експлоатационни показатели при пускането на такъв продукт на пазара.
2. Когато даден строителен продукт е обхванат от хармонизиран стандарт или отговаря на издадена за него европейска техническа оценка, информация под всякаква форма за неговите експлоатационни показатели по отношение на съществените характеристики, определени в приложимите хармонизирани технически спецификации, може да се предостави, само ако е включена или изрично посочена в декларацията за експлоатационни показатели, с изключение на случаите, в които не е била съставена декларация за експлоатационни показатели, в съответствие с член 5.
3. Чрез съставянето на декларацията за експлоатационни показатели производителят поема отговорност за съответствието на строителния продукт с декларираните експлоатационни показатели. Ако няма обективни признаци за обратното, държавите-членки приемат, че съставената от производителя декларация за експлоатационни показатели е точна и надеждна.
Член 5
Дерогация от задължението за съставяне на декларация за експлоатационни показатели
Чрез дерогация от член 4, параграф 1 и при липса на разпоредби на Съюза или национални разпоредби, изискващи деклариране на съществените характеристики там, където се предвижда строителните продукти да бъдат използвани, производителят може да не съставя декларация за експлоатационни показатели при пускането на пазара на строителен продукт, който е обхванат от хармонизиран стандарт, когато:
а)
строителният продукт е произведен индивидуално или по поръчка на клиент не чрез серийно производство в отговор на специфична заявка и е монтиран на един-единствен определен строеж от производител, който отговаря за безопасното влагане на продукта в строежа, в съответствие с приложимите национални правила и под отговорността на онези, които отговарят за безопасното изпълнение на строежа, определени съгласно приложимите национални правила;
б)
строителният продукт е произведен на строителния обект, за да бъде вложен в съответния строеж в съответствие с приложимите национални правила и под отговорността на онези, които отговарят за безопасното изпълнение на строежа, определени съгласно приложимите национални правила; или
в)
строителният продукт е произведен по традиционен начин или по начин, съобразен с опазването на културното наследство, и чрез непромишлен процес за подходящо обновяване на строежи, които са официално защитени като част от определена околна среда или поради специалната им архитектурна или историческа стойност, при спазване на приложимите национални правила.
Член 6
Съдържание на декларацията за експлоатационни показатели
1. Декларацията за експлоатационни показатели изразява експлоатационните показатели на строителните продукти по отношение на съществените характеристики на тези продукти съгласно съответните хармонизирани технически спецификации.
2. Декларацията за експлоатационни показатели съдържа по-специално следната информация:
а)
референтен номер на типа продукт, за който е била съставена декларацията за експлоатационни показатели;
б)
системата или системите за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели на строителния продукт, изложени в приложение V;
в)
референтния номер и датата на издаване на хармонизирания стандарт или европейската техническа оценка, които са били използвани при оценяването на всяка една съществена характеристика;
г)
ако е приложимо, референтния номер на използваната специфична техническа документация и изискванията, на които според производителя отговаря продуктът.
3. Декларацията за експлоатационни показатели съдържа освен това:
а)
предвидената употреба или употреби на строителния продукт в съответствие с приложимата хармонизирана техническа спецификация;
б)
списъка на съществените характеристики, така както са определени в хармонизираната техническа спецификация за декларираната предвидена употреба или употреби;
в)
експлоатационните показатели на най-малко една от съществените характеристики на строителния продукт, имаща отношение към декларираната предвидена употреба или употреби;
г)
ако е приложимо, експлоатационните показатели на строителния продукт по нива или класове, или в описание, ако е необходимо, въз основа на изчисления, по отношение на съществените му характеристики, определени в съответствие с член 3, параграф 3;
д)
експлоатационните показатели на тези съществени характеристики на строителния продукт, които са свързани с предвидената употреба или употреби, като се вземат предвид разпоредбите по отношение на предвидената употреба или употреби, където производителят предвижда продуктът да се предоставя на пазара;
е)
означението „NPD“ (неустановени експлоатационни показатели) - за изброените съществени характеристики, за които не са декларирани експлоатационни показатели;
ж)
когато за този продукт е издадена европейска техническа оценка, експлоатационните показатели по нива или класове, или в описание, на строителния продукт по отношение на всички съществени характеристики, съдържащи се в съответната европейска техническа оценка.
4. Декларацията за експлоатационни показатели се съставя, като се използва образецът, посочен в приложение III.
5. Информацията, посочена в член 31, или, в зависимост от случая, в член 33 от Регламент (ЕО) № 1907/2006, се предоставя заедно с декларацията за експлоатационните показатели.
Член 7
Предоставяне на декларацията за експлоатационни показатели
1. На хартиен носител или по електронен път се осигурява копие от декларацията за експлоатационни показатели на всеки продукт, който се предоставя на пазара.
Въпреки това, когато на един ползвател се доставя партида от същия продукт, тя може да се придружава от едно копие на декларацията за експлоатационни показатели - на хартиен носител или по електронен път.
2. Предоставя се копие на хартиен носител от декларацията за експлоатационни показатели, в случай че получателят поиска това.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 копие на декларацията за експлоатационни показатели може да се предостави на уебсайт в съответствие с условията, които трябва да бъдат определени от Комисията посредством делегирани актове в съответствие с член 60. Тези условия, наред с другото, гарантират наличността на декларацията за експлоатационни показатели поне през периода, посочен в член 11, параграф 2.
4. Декларацията за експлоатационни показатели се предоставя на езика или езиците, които се изискват в държавата-членка, където се предоставя продуктът.
Член 8
Основни принципи и използване на маркировката „СЕ“
1. За маркировката „CE“ се прилагат основните принципи, определени в член 30 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. Маркировката „СЕ“ се нанася върху онези строителни продукти, за които производителят е съставил декларация за експлоатационни показатели в съответствие с членове 4 и 6.
Ако декларация за експлоатационни показатели не е била съставена от производителя в съответствие с членове 4 и 6, маркировката „CE“ не се нанася.
Като нанасят или поръчват нанасянето на маркировката „СЕ“, производителите показват, че поемат отговорност за съответствието на строителния продукт с декларираните експлоатационни показатели, както и за спазването на всички приложими изисквания, установени в настоящия регламент и в друго съответно законодателство на Съюза за хармонизация, предвиждащи нейното нанасяне.
Правилата за нанасяне на маркировката „СЕ“, предвидени в друго свързано с въпроса законодателство на Съюза за хармонизация, се прилагат, без да се засяга настоящият параграф.
3. За всеки строителен продукт, който е обхванат от хармонизиран стандарт или за който е била издадена европейска техническа оценка, маркировката „СЕ“ е единствената маркировка, която потвърждава съответствието на строителния продукт с декларираните експлоатационни показатели по отношение на съществените характеристики, обхванати от същия хармонизиран стандарт или от европейска техническа оценка.
Във връзка с това държавите-членки не включват позовавания или отменят позоваванията в националното законодателство на маркировка, различна от маркировката „СЕ“, потвърждаваща съответствие с декларираните експлоатационни показатели по отношение на съществените характеристики, обхванати от хармонизиран стандарт.
4. Държава-членка не забранява и не възпрепятства в рамките на своята територия или в своята юрисдикция предоставянето на пазара или употребата на строителни продукти, носещи маркировката „СЕ“, когато декларираните експлоатационни показатели отговарят на изискванията за тази употреба в тази държава-членка.
5. Държава-членка гарантира употребата на строителните продукти, носещи маркировката „СЕ“, да не се възпрепятства от правила или условия, наложени от публични органи или от частни органи, действащи като публично предприятие или като публичен орган въз основа на монополна позиция или на публичен мандат, когато декларираните експлоатационни показатели отговарят на изискванията за тази употреба в тази държава-членка.
6. Методите, използвани от държавите-членки в изискванията им към строежите, както и други национални правила по отношение на съществените характеристики на строителни продукти са в съответствие с хармонизираните стандарти.
Член 9
Правила и условия за нанасянето на маркировката „СЕ“
1. Маркировката „СЕ“ се нанася върху строителния продукт или върху закрепен за него етикет така, че да бъде видима, четлива и незаличима. Когато това не е възможно или не може да бъде гарантирано поради естеството на продукта, тя се поставя върху опаковката или в придружаващите документи.
2. Маркировката „СЕ“ е следвана от двете последни цифри на годината, през която е била нанесена за първи път, наименованието и регистрирания адрес на производителя или идентификационния знак, който позволява лесно и недвусмислено идентифициране на наименованието и адреса на производителя, уникалния идентификационен код на типа продукт, референтния номер на декларацията за експлоатационни показатели, нивата или класовете на декларираните експлоатационни показатели, референтен номер на приложената хармонизирана техническа спецификация, идентификационния номер на нотифицирания орган, ако е приложимо, и предвидената употреба, както е определена в приложената хармонизирана техническа спецификация.
3. Маркировката „СЕ“ се нанася, преди строителният продукт да бъде пуснат на пазара. Тя може да бъде следвана от пиктограма или някакъв друг знак, по-конкретно указващ специален риск или употреба.
Член 10
Звена за контакт относно продукти в строителството
1. Държавите-членки определят звена за контакт относно продукти в строителството съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 764/2008.
2. Членове 10 и 11 от Регламент (ЕО) № 764/2008 се прилагат за звена за контакт относно продукти в строителството.
3. Във връзка със задачите, определени в член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 764/2008, всяка държава-членка гарантира звената за контакт относно продукти в строителството да предоставят информацията, като използват прозрачни и лесно разбираеми термини, за разпоредбите на нейна територия, имащи за цел изпълнение на основните изисквания към строежите, приложими за предвидената употреба на всеки строителен продукт, както е предвидено в член 6, параграф 3, буква д) от настоящия регламент.
4. Звената за контакт относно продукти в строителството трябва да могат да изпълняват своите функции по начин, който спомага за избягването на конфликт на интереси, особено във връзка с процедурите за получаване на маркировката „СЕ“.
ГЛАВА III
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 11
Задължения на производителите
1. Производителите съставят декларацията за експлоатационни показатели в съответствие с членове 4 и 6 и нанасят маркировката „СЕ“ в съответствие с членове 8 и 9.
Като основа за декларацията за експлоатационни показатели производителите изготвят техническа документация, в която са описани всички съответни елементи, свързани с изискващата се система за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели.
2. Производителите съхраняват техническата документация и декларацията за експлоатационни показатели за срок от 10 години след пускането на пазара на строителния продукт.
Ако е целесъобразно, Комисията може с делегирани актове в съответствие с член 60 да изменя този срок за групи строителни продукти въз основа на очакваната продължителност на живота или ролята на строителния продукт в строежите.
3. Производителите гарантират, че съществуват процедури, които да гарантират запазването на декларираните експлоатационни показатели при серийно производство. Промените в типа продукт и в приложимите хармонизирани технически спецификации се вземат предвид по подходящ начин.
Когато се счита за целесъобразно за гарантиране на точността, надеждността и стабилността на декларираните експлоатационни показатели на даден строителен продукт, производителите провеждат изпитвания на проби от строителни продукти, пуснати или предоставени на пазара, провеждат разследвания и ако е необходимо, поддържат регистър за оплаквания, за несъответстващи на изискванията продукти и за изземвания на продукти, като информират дистрибуторите за всяко такова наблюдение.
4. Производителите гарантират техните строителни продукти да имат нанесен тип, партиден или сериен номер или някакъв друг елемент, който позволява тяхната идентификация или, когато размерът или естеството на продукта не позволява това, изискваната информация да е представена върху опаковката или в документ, който придружава строителния продукт.
5. Производителите посочват върху строителния продукт или, когато това не е възможно, върху опаковката на продукта, или в придружаващ го документ своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и адреса, на който може да се осъществи връзка с тях. Адресът посочва едно-единствено място, където производителят може да бъде намерен.
6. Когато предоставят на пазара строителен продукт, производителите гарантират, че продуктът се придружава от инструкции и информация за безопасност на език, определен от съответната държава-членка, който да бъде лесно разбираем от ползвателите.
7. Производители, които считат или имат основание да считат, че даден строителен продукт, който са пуснали на пазара, не съответства на декларацията за експлоатационни показатели или не отговаря на други приложими изисквания от настоящия регламент, предприемат незабавно необходимите коригиращи мерки, за да приведат строителния продукт в съответствие или, ако това е целесъобразно, да го изтеглят, или да го изземат. Освен това, когато продуктът представлява риск, производителите информират незабавно компетентните национални органи на държавите-членки, в които са предоставили строителния продукт на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
8. При обосновано искане от компетентен национален орган производителите му предоставят цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на строителния продукт с декларацията за експлоатационни показатели и спазването на други приложими изисквания от настоящия регламент, на лесно разбираем за посочения орган език. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани със строителните продукти, които те са пуснали на пазара.
Член 12
Упълномощени представители
1. Производителят може да определи с писмено пълномощно упълномощен представител.
Изготвянето на техническата документация не е част от пълномощието на упълномощения представител.
2. Упълномощеният представител изпълнява задачите, определени в пълномощието. Пълномощието позволява на упълномощения представител да извършва най-малко следните задачи:
а)
да съхранява на разположение на националните органи за надзор декларацията за експлоатационни показатели и техническата документация за срока, посочен в член 11, параграф 2;
б)
при обосновано искане от страна на компетентен национален орган да предостави на този орган цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на строителния продукт с декларацията за експлоатационни показатели и спазването на други приложими изисквания в настоящия регламент;
в)
да сътрудничи на компетентните национални органи, по тяхно искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани със строителните продукти, попадащи в компетентността му на упълномощен представител.
Член 13
Задължения на вносителите
1. Вносителите пускат на пазара на Съюза единствено строителни продукти, които отговарят на приложимите изисквания на настоящия регламент.
2. Преди да пуснат строителен продукт на пазара, вносителите гарантират, че производителят е извършил оценяването и проверката на постоянството на експлоатационните показатели. Те гарантират, че производителят е изготвил техническата документация, посочена в член 11, параграф 1, втора алинея, и декларацията за експлоатационни показатели в съответствие с членове 4 и 6. Те гарантират също така, че на продукта, когато се изисква, е нанесена маркировката „СЕ“, че продуктът е придружен от необходимите документи и че производителят е спазил изискванията, посочени в член 11, параграфи 4 и 5.
Когато вносителят счита или има основание да счита, че строителният продукт не съответства на декларацията за експлоатационни показатели или не отговаря на други приложими изисквания от настоящия регламент, вносителят не пуска строителния продукт на пазара, докато не се постигне съответствие с придружаващата го декларация за експлоатационни показатели и спазване на другите приложими изисквания по настоящия регламент или докато декларацията за експлоатационни показатели не бъде коригирана. Освен това, когато строителният продукт представлява риск, вносителят информира за това производителя и органите за надзор на пазара.
3. Вносителите посочват върху строителния продукт или, когато това не е възможно, върху неговата опаковка, или в придружаващ го документ своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и адреса, на който може да се осъществи връзка с тях.
4. Когато предоставят на пазара строителен продукт, вносителите гарантират, че продуктът се придружава от инструкции и информация за безопасност на език, определен от съответната държава-членка, който да бъде лесно разбираем за ползвателите.
5. Вносителите гарантират, че докато отговарят за даден строителен продукт, условията на съхранение или транспорт не застрашават неговото съответствие с декларацията за експлоатационни показатели и спазването на другите приложими изисквания в настоящия регламент.
6. Когато се счита за целесъобразно за гарантиране на точността, надеждността и стабилността на декларираните експлоатационни показатели на даден строителен продукт, вносителите провеждат изпитвания на проби от пуснатите или предоставени на пазара строителни продукти, провеждат разследване и ако е необходимо, поддържат регистър за оплаквания, за несъответстващи на изискванията продукти и за изземвания на продукти, като информират дистрибуторите за всяко такова наблюдение.
7. Вносители, които считат или имат основание да считат, че даден строителен продукт, който са пуснали на пазара, не съответства на декларацията за експлоатационни показатели или не отговаря на други приложими изисквания от настоящия регламент, предприемат незабавно необходимите коригиращи мерки, за да приведат строителния продукт в съответствие или, ако това е целесъобразно, да го изтеглят, или да го изземат. Освен това, когато продуктът представлява риск, вносителите информират незабавно компетентните национални органи на държавите-членки, в които са предоставили строителния продукт на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
8. Вносителите съхраняват за срока, посочен в член 11, параграф 2, копие от декларацията за експлоатационни показатели на разположение на органите за надзор на пазара и гарантират, че при поискване техническата документация се предоставя на разположение на тези органи.
9. При обосновано искане от компетентен национален орган вносителите му предоставят цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на строителния продукт с декларацията за експлоатационни показатели и спазването на други приложими изисквания от настоящия регламент, на лесно разбираем за посочения орган език. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани със строителните продукти, които те са пуснали на пазара.
Член 14
Задължения на дистрибуторите
1. Когато предоставят строителен продукт на пазара, дистрибуторите действат с дължимата грижа по отношение на изискванията на настоящия регламент.
2. Преди да предоставят строителен продукт на пазара, дистрибуторите гарантират, че на продукта, когато това се изисква, е нанесена маркировката „СЕ“ и че той се придружава от документите, изисквани съгласно настоящия регламент, и от инструкциите и информацията за безопасност на език, определен от държавата-членка, който да бъде лесно разбираем за ползвателите. Дистрибуторите гарантират също така, че производителят и вносителят са спазили изискванията, посочени съответно в член 11, параграфи 4 и 5, и член 13, параграф 3.
Когато дистрибутор счита или има основание да счита, че строителният продукт не съответства на декларацията за експлоатационни показатели или че не отговаря на други приложими изисквания от настоящия регламент, дистрибуторът не предоставя строителния продукт на пазара, докато не се постигне съответствие с придружаващата го декларация за експлоатационни показатели и спазване на другите приложими изисквания по настоящия регламент или докато декларацията за експлоатационни показатели не бъде коригирана. Освен това, когато продуктът представлява риск, дистрибуторът информира за това производителя или вносителя, както и органите за надзор на пазара.
3. Дистрибуторът гарантира, докато отговаря за даден строителен продукт, че условията на съхранение или транспорт не застрашават неговото съответствие с декларацията за експлоатационни показатели и спазването на други приложими изисквания от настоящия регламент.
4. Дистрибутори, които считат или имат основание да считат, че даден строителен продукт, който са предоставили на пазара, не съответства на декларацията за експлоатационни показатели или не отговаря на други приложими изисквания от настоящия регламент, правят необходимото да бъдат взети коригиращи мерки, необходими за привеждане на продукта в съответствие, за неговото изтегляне или изземване, ако това е целесъобразно. Освен това, когато продуктът представлява риск, дистрибуторите незабавно информират за това компетентните национални органи на държавите-членки, в които са предоставили продукта на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
5. При обосновано искане от компетентен национален орган дистрибуторите му предоставят цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на строителния продукт с декларацията за експлоатационни показатели и спазването на други приложими изисквания от настоящия регламент, на лесно разбираем за този орган език. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани със строителните продукти, които те са предоставили на пазара.
Член 15
Случаи, при които задълженията на производителите се прилагат към вносителите и дистрибуторите
Вносител или дистрибутор се счита за производител за целите на настоящия регламент и е носител на задълженията на производителя по член 11, когато пуска продукт на пазара със свое име или търговска марка или когато променя строителен продукт, който вече е пуснат на пазара, по такъв начин, че може да бъде засегнато съответствието с декларацията за експлоатационни показатели.
Член 16
Идентифициране на икономическите оператори
За срока, посочен в член 11, параграф 2, икономическите оператори, по искане на органите за надзор на пазара, идентифицират следното:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил продукт;
б)
всеки икономически оператор, на когото са доставили продукт.
ГЛАВА IV
ХАРМОНИЗИРАНИ ТЕХНИЧЕСКИ СПЕЦИФИКАЦИИ
Член 17
Хармонизирани стандарти
1. Европейските органи по стандартизация, изброени в приложение I към Директива 98/34/ЕО, създават хармонизирани стандарти на основата на искания (наричани по-долу „мандати“), които се издават от Комисията в съответствие с член 6 от посочената директива след консултиране с Постоянния комитет по строителство, посочен в член 64 от настоящия регламент (наричан по-долу „Постоянен комитет по строителство“).
2. Когато заинтересованите страни участват в процеса на разработване на хармонизираните стандарти в съответствие с този член, европейските органи по стандартизация гарантират, че различните категории заинтересовани страни във всички случаи са представени по справедлив и обективен начин.
3. Хармонизираните стандарти предвиждат методите и критериите за оценяване на експлоатационните показатели на строителните продукти по отношение на съществените им характеристики.
Когато е предвидено в съответния мандат, хармонизираният стандарт се отнася за предвидената употреба на продуктите, които са обхванати от него.
Когато е целесъобразно и без да се застрашават точността, надеждността или стабилността на резултатите, хармонизираните стандарти предвиждат методи, които са по-малко обременителни в сравнение с изпитването за оценяване на експлоатационните показатели на строителните продукти по отношение на съществените им характеристики.
4. Европейските органи по стандартизация определят с хармонизирани стандарти приложимия производствен контрол в предприятието, при което се отчитат специфичните условия на производствения процес на съответния строителен продукт.
Хармонизираният стандарт включва техническите подробности, необходими за прилагане на системата за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели.
5. Комисията прави оценка на съответствието на хармонизираните стандарти, създадени от европейските органи по стандартизация със съответния мандат.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък с данни за хармонизираните стандарти, които отговарят на съответните мандати.
За всеки хармонизиран стандарт в списъка се посочва следното:
а)
референтни номера на заменени хармонизирани технически спецификации, ако има такива;
б)
начална дата на периода на едновременно прилагане;
в)
крайна дата на периода на едновременно прилагане.
Комисията публикува всяка актуализация на този списък.
От началната дата на периода на едновременно прилагане може да се използва хармонизиран стандарт за съставяне на декларация за експлоатационни показатели за даден строителен продукт, който е обхванат от този стандарт. Националните органи по стандартизация са задължени да транспонират хармонизираните стандарти в съответствие с Директива 98/34/ЕО.
Без да се засягат разпоредбите на членове 36-38, от крайната дата на периода на едновременно прилагане хармонизираният стандарт е единственото средство, което се използва за съставяне на декларация за експлоатационни показатели на строителен продукт, който е обхванат от него.
В края на периода на едновременно прилагане несъвместимите национални стандарти се отменят и държавите-членки прекратяват действието на всички несъвместими национални разпоредби.
Член 18
Официално възражение срещу хармонизирани стандарти
1. Когато държава-членка или Комисията считат, че даден хармонизиран стандарт не отговаря напълно на изискванията, установени в съответния мандат, съответната държава-членка или Комисията, след като се консултира с Постоянния комитет по строителство, поставя въпроса пред комитета, създаден съгласно член 5 от Директива 98/34/ЕО, като представя своите аргументи. Посоченият комитет, след като се консултира със съответните европейски органи по стандартизация, представя становището си без забавяне.
2. В светлината на становището на комитета, създаден съгласно член 5 от Директива 98/34/ЕО, Комисията взема решение дали да публикува, да не публикува, да публикува с ограничения, да запази, да запази с ограничения или да оттегли позоваванията на съответния хармонизиран стандарт в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Комисията информира съответния европейски орган по стандартизация за своето решение и ако е необходимо, изисква преразглеждане на съответния хармонизиран стандарт.
Член 19
Европейски документ за оценяване
1. След подаване на искане от производител за европейска техническа оценка организацията на ОТО изготвя и приема Европейския документ за оценяване за всеки строителен продукт, който не е обхванат или не е обхванат напълно от хармонизиран стандарт и чиито експлоатационни показатели по отношение на съществените му характеристики не могат да бъдат напълно оценени в съответствие със съществуващ хармонизиран стандарт, защото, inter alia:
а)
продуктът не попада в обхвата на нито един от съществуващите хармонизирани стандарти;
б)
предвиденият в хармонизирания стандарт метод за оценяване не е подходящ за поне една съществена характеристика на продукта; или
в)
хармонизираният стандарт не предвижда метод за оценяване по отношение на поне една съществена характеристика на продукта.
2. При процедурата за приемане на европейски документ за оценяване се следват принципите, посочени в член 20, като се спазват член 21 и приложение II.
3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 60 за изменение на приложение II и установяване на допълнителни процедурни правила за разработването и приемането на европейски документ за оценяване.
4. По целесъобразност Комисията взема, след като се е консултирала с Постоянния комитет по строителство, съществуващите европейски документи за оценяване като основа за мандатите, които се предоставят съгласно член 17, параграф 1, с оглед разработване на хармонизирани стандарти по отношение на продуктите, посочени в параграф 1 от настоящия член.
Член 20
Принципи за разработването и приемането на европейски документи за оценяване
1. Процедурата за разработване и приемане на европейски документи за оценяване:
а)
е прозрачна за съответния производител;
б)
налага подходящи задължителни срокове, за да се избегне необосновано забавяне;
в)
отчита по подходящ начин защитата на търговската тайна и поверителност;
г)
предвижда възможност за адекватно участие на Комисията;
д)
е икономически ефективна за производителя; както и
е)
осигурява необходимата колегиалност и координация между органите за техническо оценяване, определени за въпросния продукт.
2. Органите за техническо оценяване заедно с организацията на органите за техническо оценяване поемат всички разходи за разработването и приемането на европейски документи за оценяване.
Член 21
Задължения на ОТО, който получава искане за европейска техническа оценка
1. ОТО, който е получил искане за европейска техническа оценка, информира производителя, ако строителният продукт е обхванат напълно или частично от хармонизирана техническа спецификация, както следва:
а)
когато продуктът е напълно обхванат от хармонизиран стандарт, ОТО уведомява производителя, че в съответствие с член 19, параграф 1 не може да бъде издадена европейска техническа оценка;
б)
когато продуктът е напълно обхванат от европейски документ за оценяване, ОТО уведомява производителя, че такъв документ ще бъде използван като основа за издаването на Европейската техническа оценка;
в)
когато продуктът не е обхванат или не е обхванат напълно от хармонизирана техническа спецификация, ОТО прилага процедурите, посочени в приложение II, или тези, установени в съответствие с член 19, параграф 3.
2. В случаите, посочени в параграф 1, букви б) и в), ОТО информира организацията на органите за техническо оценяване и Комисията за съдържанието на искането и се позовава на съответното решение на Комисията за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели, което ОТО възнамерява да приложи към този продукт, или за липсата на такова решение на Комисията.
3. Ако Комисията прецени, че за строителния продукт не съществува подходящо решение за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели, се прилага член 28.
Член 22
Публикуване
Европейските документи за оценяване, приети от организацията на ОТО, се изпращат на Комисията, която публикува списък с данните на окончателните европейски документи за оценяване в Официален вестник на Европейския съюз.
Комисията публикува всяка актуализация на този списък.
Член 23
Уреждане на спорове в случай на разногласия между ОТО
Ако в рамките на предвидените крайни срокове органите за техническо оценяване не постигнат съгласие относно европейски документ за оценяване, организацията на ОТО отнася въпроса до Комисията за подходящо намиране на решение.
Член 24
Съдържание на Европейския документ за оценяване
1. Европейският документ за оценяване съдържа най-малкото общо описание на строителния продукт, списък със съществените характеристики, които имат отношение към предвидената употреба на продукта, определена от производителя, и които са договорени между производителя и организацията на ОТО, както и методите и критериите за оценяване на експлоатационните показатели на продукта по отношение на тези съществени характеристики.
2. В Европейския документ за оценяване са изложени принципите за приложимия производствен контрол в предприятието, които следва да се прилагат, при отчитане на условията на производствения процес на въпросния строителен продукт.
3. Когато експлоатационните показатели на някои от съществените характеристики на продукта могат да бъдат подходящо оценени с методи и критерии, които вече са установени в други хармонизирани технически спецификации или в насоките, посочени в член 66, параграф 3, или са използвани в съответствие с член 9 от Директива 89/106/ЕИО преди 1 юли 2013 г. във връзка с издаването на Европейски технически одобрения, тези съществуващи методи и критерии се включват като част от европейския документ за оценяване.
Член 25
Официални възражения срещу европейски документи за оценяване
1. Когато държава-членка или Комисията прецени, че даден европейски документ за оценяване не отговоря напълно на изискванията, които трябва да се спазят във връзка с основните изисквания към строежите, посочени в приложение I, съответната държава-членка или Комисията поставя въпроса пред Постоянния комитет по строителство, като представя своите аргументи. Постоянният комитет по строителство, след като се консултира с организацията на ОТО, представя становището си без забавяне.
2. В светлината на становището на Постоянния комитет по строителство Комисията взема решение дали да публикува, да не публикува, да публикува с ограничения, да запази, да запази с ограничения или да оттегли позоваванията на съответния европейски документ за оценяване в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Комисията съответно информира организацията на ОТО и ако е необходимо, изисква преразглеждане на съответния европейски документ за оценяване.
Член 26
Европейска техническа оценка
1. Европейската техническа оценка се издава от ОТО по искане на производител на основата на европейски документ за оценяване, установен в съответствие с процедурите, посочени в член 21 и приложение II.
При условие че е налице европейски документ за оценяване, европейска техническа оценка може да бъде издадена дори когато е издаден мандат за хармонизиран стандарт. Това издаване е възможно до началото на периода на едновременно прилагане, определен от Комисията в съответствие с член 17, параграф 5.
2. Европейската техническа оценка включва експлоатационните показатели, които трябва да се декларират, по нива или класове, или в описание, на онези съществени характеристики, които са договорени от производителя и ОТО, получаващ искането за европейска техническа оценка, за декларираната предвидена употреба, и техническите подробности, необходими за прилагане на системата за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели.
3. За да осигури еднаквото прилагане на настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на европейската техническа оценка в съответствие с процедурата, посочена в член 64, параграф 2.
Член 27
Нива или класове на експлоатационни показатели
1. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 60, за да определя класове на експлоатационните показатели по отношение на съществените характеристики на строителните продукти.
2. Когато комисията е определила класове на експлоатационните показатели по отношение на съществените характеристики на строителни продукти, европейските органи по стандартизация използват тези класове в хармонизирани стандарти. Организацията на ОТО използва тези класове в европейски документи за оценяване, когато е необходимо.
Когато класовете на експлоатационните показатели по отношение на съществените характеристики на строителни продукти не са определени от Комисията, те могат да бъдат определени от европейските органи по стандартизация в хармонизирани стандарти въз основа на преразгледан мандат.
3. Когато е предвидено в съответния мандат, европейските органи по стандартизация установяват в хармонизираните стандарти гранични нива по отношение на съществените характеристики и, при целесъобразност, за предвидени употреби, на които трябва да отговарят строителните продукти в държавите-членки.
4. Когато европейските органи по стандартизация са установили класове на експлоатационни показатели в хармонизиран стандарт, организацията на ОТО използва тези класове в европейски документи за оценяване, ако са приложими за строителния продукт.
Когато се счита за целесъобразно, организацията на ОТО, със съгласието на Комисията и след консултация с Постоянния комитет по строителство, може да определя в европейския документ за оценяване класове на експлоатационни показатели и гранични нива по отношение на съществените характеристики на даден строителен продукт в рамките на неговата предвидена употреба, както е предвидена от производителя.
5. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 60, за да определи условията, при които се счита, че даден строителен продукт отговаря на определено ниво или клас на експлоатационни показатели, без изпитване или без по-нататъшно изпитване.
Когато Комисията не е определила такива условия, те могат да бъдат определени от европейските органи по стандартизация в хармонизирани стандарти въз основа на преразгледан мандат.
6. Когато Комисията е установила системи за класификация в съответствие с параграф 1, държавите-членки могат да определят нивата или класовете на експлоатационните показатели, на които трябва да отговарят строителните продукти по отношение на техните съществени характеристики, единствено в съответствие с тези системи за класификация.
7. Европейските органи по стандартизация и организацията на ОТО зачитат нуждите от регулация на държавите-членки, когато определят граничните нива или класовете на експлоатационните показатели.
Член 28
Оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели
1. Оценяването и проверката на постоянството на експлоатационните показатели на строителните продукти по отношение на съществените им характеристики се извършват в съответствие с една от системите, определени в приложение V.
2. Чрез делегирани актове в съответствие с член 60 Комисията определя и може да преразглежда, като взема предвид по-специално въздействието върху здравето и безопасността на хората и върху околната среда, коя система или системи са приложими за даден строителен продукт или група строителни продукти, или дадена съществена характеристика. При това Комисията също взема предвид документирания опит, предоставен от националните органи във връзка с надзора на пазара.
Комисията избира най-малко обременителната система или системи, съответстващи на изпълнението на основните изисквания към строежите.
3. Така определената система или системи се указва(т) в мандатите за хармонизирани стандарти и в хармонизираните технически спецификации.
ГЛАВА V
ОРГАНИ ЗА ТЕХНИЧЕСКО ОЦЕНЯВАНЕ
Член 29
Определяне, наблюдение и оценяване на органите за техническо оценяване
1. Държавите-членки могат да определят органи за техническо оценяване в рамките на своята територия, по-специално за една или няколко продуктови области, изброени в таблица 1 от приложение IV.
Държавите-членки, които са определили ОТО, съобщават на другите държави-членки и на Комисията неговото наименование, адрес и продуктовите области, за които този ОТО е определен.
2. Комисията прави обществено достояние по електронен път списъка на ОТО, в който са посочени продуктовите области, за които те са определени, като се стреми да постигне възможно най-високо равнище на прозрачност.
Комисията прави обществено достояние всяка актуализация на този списък.
3. Държавите-членки наблюдават дейностите и компетентността на определените от тях ОТО и ги оценяват според съответните изисквания, посочени в таблица 2 от приложение IV.
Държавите-членки информират Комисията за националните си процедури за определяне на ОТО, за наблюдението на дейността и компетентността им, както и за всяка промяна в тази информация.
4. Комисията приема насоки за оценяване на ОТО след консултация с Постоянния комитет по строителство.
Член 30
Изисквания към ОТО
1. ОТО извършва оценяване и издава европейската техническа оценка в продуктова област, за която е бил определен.
ОТО отговаря на изискванията, установени в таблица 2 от приложение IV, в рамките на определения му обхват.
2. ОТО правят обществено достояние организационната си структура и имената на членовете на своите вътрешни органи за вземане на решение.
3. Когато даден ОТО вече не отговаря на посочените в параграф 1 изисквания, държавата-членка оттегля определянето на този ОТО за съответната продуктова област и информира за това Комисията и другите държави-членки.
Член 31
Координация на ОТО
1. ОТО създават организация за техническо оценяване.
2. Организацията на ОТО се счита за орган, който преследва цел от общ европейски интерес по смисъла на член 162 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (15).
3. Общите цели на сътрудничество и административните и финансови условия, свързани с безвъзмездните средства, отпускани на организацията на ОТО, могат да се определят в рамково споразумение за партньорство, подписано от Комисията и от тази организация, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (16) (Финансовият регламент) и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002. Европейският парламент и Съветът се информират за сключването на такова споразумение.
4. Организацията на ОТО изпълнява най-малко следните задачи:
а)
организира координацията на ОТО и, при необходимост, обезпечава сътрудничеството и консултация с другите заинтересовани страни;
б)
гарантира, че между ОТО се споделят примери на най-добри практики с цел насърчаване на по-голяма ефективност и предоставяне на по-добри услуги на промишлеността;
в)
координира прилагането на процедурите, посочени в член 21 и приложение II, и предоставя необходимата за тази цел подкрепа;
г)
разработва и приема Европейските документи за оценяване;
д)
информира Комисията по всякакви въпроси, свързани с подготовката на Европейските документи за оценяване, и за всякакви аспекти, свързани с тълкуването на процедурите, посочени в член 21 и приложение II, и предлага подобрения на Комисията въз основа на придобития опит;
е)
съобщава всякакви наблюдения относно даден ОТО, който не изпълнява задачите си в съответствие с процедурите, предвидени в член 21 и приложение II, на Комисията и на държавата-членка, която е определила този ОТО;
ж)
гарантира, че приетите европейски документи за оценяване и референтните номера на европейските технически оценки са обществено достояние.
Организацията на ОТО разполага със секретариат за изпълнението на тези задачи.
5. Държавите-членки гарантират, че ОТО участват в дейността на организацията на ОТО с финансови средства и персонал.
Член 32
Финансиране от Съюза
1. На организацията на ОТО може да се предостави финансиране от Съюза за изпълнение на задачите, посочени в член 31, параграф 4.
2. Бюджетните кредити, отпускани за задачите, посочени в член 31, параграф 4, се определят всяка година от бюджетния орган в рамките на действащата финансова рамка.
Член 33
Правила за финансиране
1. За изпълнение на задачите, посочени в член 31, параграф 4, за които могат да се отпускат безвъзмездни средства в съответствие с Финансовия регламент, финансирането от Съюза се предоставя на организацията на ОТО без покана за подаване на предложения.
2. Дейността на секретариата на организацията на ОТО, посочена в член 31, параграф 4, може да се финансира въз основа на безвъзмездни средства за оперативни разходи. При подновяване безвъзмездните средства за оперативни разходи не намаляват автоматично.
3. Споразуменията за безвъзмездни средства могат да разрешават покриване на режийните разходи на бенефициера в предварително установен размер от не повече от 10 % от общите допустими преки разходи за действия, освен когато непреките разходи на бенефициера са покрити от безвъзмездни средства за оперативни разходи, финансирани от общия бюджет на Съюза.
Член 34
Управление и наблюдение
1. Бюджетните кредити, определени от бюджетния орган за финансиране на задачите, посочени в член 31, параграф 4, могат също да обхванат административните разходи, свързани с подготовка, наблюдение, проверка, одит и оценка, които са пряко необходими за постигане на целите на настоящия регламент, и по-специално изследвания, срещи, информационни дейности и публикации, разходи, свързани с информационните мрежи за обмен на информация, и всички други разходи за административна и техническа помощ, които Комисията може да използва за дейности, свързани с разработването и приемането на европейски документи за оценяване и издаването на европейски технически оценки.
2. Комисията оценява целесъобразността на задачите, посочени в член 31, параграф 4, финансирани от Съюза предвид изискванията на политиките и законодателството на Съюза, и информира Европейския парламент и Съвета за резултата от тази оценка до 1 януари 2017 г. и на всеки четири години след това.
Член 35
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията гарантира при изпълнение на дейностите, финансирани съгласно настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза да са защитени посредством прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и други незаконни дейности, посредством ефективни проверки и възстановяване на неправомерно изплатените суми и, при откриване на нередности, посредством ефективни, пропорционални и възпиращи санкции в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (17), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (18) и Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (19).
2. За дейностите, финансирани съгласно настоящия регламент, понятието за нередности, посочено в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Съюза или всяко нарушение на договорно задължение, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, което има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Съюза или на бюджети, управлявани от него, чрез неоправдано перо на разходи.
3. Всички споразумения и договори, произтичащи от настоящия регламент, предвиждат наблюдение и финансов контрол от Комисията или всеки представител, който тя упълномощава, както и одити от Сметната палата, които при необходимост могат да се извършат на място.
ГЛАВА VI
ОПРОСТЕНИ ПРОЦЕДУРИ
Член 36
Използване на подходяща техническа документация
1. При определянето на типа продукт производителят може да замени изпитването на типа или изчисляването на типа с подходяща техническа документация, която доказва, че:
а)
за една или няколко съществени характеристики на строителния продукт, който производителят пуска на пазара, се счита, че продуктът постига определено ниво или клас на експлоатационни показатели без изпитване или изчисляване или без по-нататъшно изпитване или изчисляване в съответствие с условията, определени в съответната хармонизирана техническа спецификация или решение на Комисията;
б)
включеният в обхвата на хармонизиран стандарт строителен продукт, който производителят пуска на пазара, съответства на типа продукт на друг строителен продукт, произведен от друг производител и вече изпитан съгласно съответния хармонизиран стандарт. Когато тези условия са изпълнени, на производителя е позволено да декларира експлоатационни показатели, съответстващи на всички или на част от резултатите от изпитването на другия продукт. Производителят може да използва резултатите от изпитване, получени от друг производител, само след като е получил разрешение от този производител, който остава отговорен за точността, надеждността и стабилността на тези резултати; или
в)
включеният в обхвата на хармонизирана техническа спецификация строителен продукт, който производителят пуска на пазара, е система от компоненти, които той надлежно сглобява, като следва точни инструкции, дадени от доставчика на такава система или на компонент от нея, който вече е изпитал тази система или този компонент по отношение на една или няколко от съществените ѝ(му) характеристики съгласно съответната хармонизирана техническа спецификация. Когато тези условия са изпълнени, на производителя е позволено да декларира експлоатационни показатели, съответстващи на всички или на част от резултатите от изпитване на доставената му система или компонент. Производителят може да използва резултатите от изпитване, получени от друг производител или доставчик на системи, само след като е получил разрешение от този производител или доставчик на системи, който остава отговорен за точността, надеждността и стабилността на тези резултати.
2. Ако строителният продукт, посочен в параграф 1, принадлежи към група строителни продукти, за които приложимата система за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели е система 1 + или 1, както са определени в приложение V, подходящата техническа документация, посочена в параграф 1, се проверява от нотифициран орган по сертификация на продукти, както е посочено в приложение V.
Член 37
Използване на опростени процедури от микропредприятия
Микропредприятията, произвеждащи строителни продукти, които са обхванати от хармонизиран стандарт, могат да заменят определянето на типа продукт въз основа на изпитването на типа за приложимите системи 3 и 4, както са посочени в приложение V, като използва методи, различни от съдържащите се в приложимия хармонизиран стандарт. Тези производители могат също така да третират строителни продукти, за които се прилага система 3, в съответствие с разпоредбите за система 4. Когато производител използва тези опростени процедури, производителят доказва съответствието на строителния продукт с приложимите изисквания посредством специфична техническа документация, както и еквивалентността на използваните процедури с процедурите, установени в хармонизираните стандарти.
Член 38
Други опростени процедури
1. По отношение на строителни продукти, които са обхванати от хармонизиран стандарт и които са произведени индивидуално или по желанието на клиент не чрез серийно производство, в отговор на специфична поръчка, и които са монтирани на един-единствен определен строеж, производителят може да замени частта за оценяване на експлоатационни показатели от приложимата система, както е определена в приложение V, със специфична техническа документация, доказваща съответствие на този продукт с приложимите изисквания, както и еквивалентността на използваните процедури с процедурите, установени в хармонизираните стандарти.
2. Ако строителният продукт, посочен в параграф 1, принадлежи към група строителни продукти, за които приложимата система за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели е система 1 + или 1, както са определени в приложение V, специфичната техническа документация се проверява от нотифициран орган по сертификация на продукти, както е посочено в приложение V.
ГЛАВА VII
НОТИФИЦИРАЩИ ОРГАНИ И НОТИФИЦИРАНИ ОРГАНИ
Член 39
Нотификация
Държавите-членки нотифицират Комисията и другите държави-членки за органи, оправомощени да изпълняват задачи като трети страни в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели съгласно настоящия регламент (наричани по-долу „нотифицирани органи“).
Член 40
Нотифициращи органи
1. Държавите-членки определят нотифициращ орган, който е отговорен за установяването и провеждането на необходимите процедури за оценка и нотифициране на органите, които да бъдат оправомощени да изпълняват задачи като трети страни в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели за целите на настоящия регламент и за наблюдението на нотифицираните органи, включително на тяхното съответствие с член 43.
2. Държавите-членки могат да решат, че оценката и наблюдението, посочени в параграф 1, се провеждат от техен национален орган по акредитация по смисъла и в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008.
3. Когато нотифициращият орган делегира или възлага по друг начин извършването на оценката, нотификацията или наблюдението, посочени в параграф 1, на орган, който не е правителствена структура, този орган е юридическо лице и отговаря mutatis mutandis на изискванията, установени в член 41. Освен това този орган разполага с механизми за покриване на отговорността, произтичаща от дейността му.
4. Нотифициращият орган поема пълната отговорност за задачите, изпълнявани от органа, посочен в параграф 3.
Член 41
Изисквания, свързани с нотифициращите органи
1. Нотифициращият орган се създава по такъв начин, че да не възникне конфликт на интереси с нотифицираните органи.
2. Нотифициращият орган е организиран и работи по такъв начин, че да се запазят обективността и безпристрастността на неговата дейност.
3. Нотифициращият орган e организиран по такъв начин, че всяко решение, свързано с нотифицирането на орган, който предстои да бъде оправомощен да изпълнява задачи като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели, да се взема от компетентни лица, различни от онези, които са извършили оценката.
4. Нотифициращият орган не предлага и не извършва дейности, които се извършват от нотифицираните органи, или консултантски услуги с търговска цел или на конкурентна основа.
5. Нотифициращият орган запазва поверителността на получената информация.
6. Нотифициращият орган разполага с достатъчен на брой компетентен персонал за правилното изпълнение на своите задачи.
Член 42
Задължение на държавите-членки за предоставяне на информация
Държавите-членки информират Комисията за националните си процедури за оценка и нотифициране на органите, които предстои да бъдат оправомощени да изпълняват задачи като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели, и за наблюдението на нотифицираните органи, както и за всякакви промени в тази връзка.
Комисията прави тази информация обществено достояние.
Член 43
Изисквания към нотифицираните органи
1. За целите на нотификацията всеки нотифициран орган отговаря на изискванията, установени в параграфи 2-11.
2. Нотифицираният орган се създава съгласно националното право и има юридическа правосубектност.
3. Нотифицираният орган е трета страна, независима от организацията или от строителния продукт, които оценява.
Орган, принадлежащ към стопанска асоциация или професионална федерация, които представляват предприятия, участващи в проектирането, производството, доставката, сглобяването, използването или поддръжката на строителните продукти, които той оценява, може да се счита за такъв орган,при условие че неговата независимост и липса на конфликт на интереси са доказани.
4. Нотифицираният орган, неговото висше ръководство и персоналът, отговорен за изпълняване на задачите като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели, не могат да бъдат проектант, производител, доставчик, лице, което монтира, купувач, собственик, ползвател или осъществяващ поддръжката на строителните продукти, които той оценява, нито упълномощен представител на някое от тези лица. Това не изключва употребата на оценявани продукти, които са необходими за работата на нотифицирания орган, или употребата на продуктите за лични цели.
Нотифицираният орган, неговото висше ръководство и персоналът, отговорен за изпълняване на задачите като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели, не могат да вземат пряко участие в проектирането, производството или изграждането, предлагането на пазара, монтирането, използването или поддръжката на тези строителни продукти, нито да представляват лицата, ангажирани в тези дейности. Те не участват в никаква дейност, която може да е в конфликт с независимостта на тяхната преценка и почтеност, по отношение на дейностите, за които са били нотифицирани. Това се прилага по-конкретно за консултантските услуги.
Нотифицираният орган гарантира дейността на неговите поделения или подизпълнители да не оказва влияние върху поверителността, обективността и безпристрастността на неговата дейност по оценяване и/или проверка.
5. Нотифицираният орган и неговият персонал изпълняват задачите като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели с най-висока степен на почтено професионално поведение и необходима техническа компетентност в конкретната област и трябва да са напълно свободни от всякакъв натиск и подбуди, особено финансови, които могат да повлияят на тяхната преценка или на резултатите от дейността им по оценяване и/или проверка, особено от лица или групи лица, заинтересовани от резултатите от тези дейности.
6. Нотифицираният орган е способен да изпълнява всички задачи като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели, възложени му в съответствие с приложение V, по отношение на които е бил нотифициран, независимо дали тези задачи се изпълняват от самия нотифициран орган или от негово име и на негова отговорност.
По всяко време и за всяка система за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели, и за всеки вид или категория строителни продукти, съществени характеристики и задачи, във връзка с които е бил нотифициран, нотифицираният орган има на разположение следното:
а)
необходимия персонал с технически познания и достатъчен и подходящ опит за изпълнение на задачите като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели;
б)
необходимото описание на процедурите, съгласно които се извършва оценяването на експлоатационните показатели, за да се гарантира прозрачността, и възможност за повтаряне на тези процедури. Той прилага подходящи политика и процедури, които да позволяват разграничение между задачите, които изпълнява като нотифициран орган, и други дейности;
в)
необходимите процедури за изпълнение на своите дейности, които надлежно отчитат размера на дадено предприятие, сектора, в който осъществява дейност, неговата структура, степента на сложност на съответната технология на продукта и масовия или сериен характер на производството.
Нотифицираният орган разполага със средствата, необходими за изпълнението по подходящ начин на техническите и административни задачи, свързани с дейностите, за които е нотифициран, и с достъп до нужното оборудване или съоръжения.
7. Персоналът, отговорен за провеждане на дейностите, във връзка с които органът е бил нотифициран, притежава следното:
а)
задълбочено техническо и професионално обучение обхващащо всички задачи като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели в съответния обхват, за който органът е бил нотифициран;
б)
задоволително познаване на изискванията за оценките и проверките, които те извършват, както и подходящи правомощия за осъществяване на такива действия;
в)
подходящо познаване и разбиране на приложимите хармонизирани стандарти и на съответните разпоредби на регламента;
г)
способността, изисквана за изготвянето на сертификати, записи и доклади, които доказват, че оценките и проверките са били направени.
8. Безпристрастността на нотифицирания орган, на висшето му ръководство и на оценяващия му персонал е гарантирана.
Възнаграждението на висшето ръководство на нотифицирания орган и на неговия персонал, отговорен за оценките, не зависи от броя на извършените оценки или от резултатите от тях.
9. Нотифицираният орган сключва застраховка за покриване на отговорността му, освен ако отговорността се поема от държавата съгласно националното законодателство или държавата-членка е пряко отговорна за извършваното оценяване и/или проверка.
10. Персоналът на нотифицирания орган е длъжен да пази служебна тайна по отношение на информацията, получена при изпълнение на задачите по приложение V, освен по отношение на компетентните административни органи на държавата-членка, в която осъществява дейността си. Правата на собственост са защитени.
11. Нотифицираният орган участва във или гарантира, че персоналът, отговорен за оценките, е информиран за съответните дейности по стандартизация и дейностите на координационната група на нотифицираните органи, създадена съгласно настоящия регламент, и прилага като общи насоки административните решения и документи, издадени в резултат от работата на тази група.
Член 44
Презумпция за съответствие
Нотифициран орган, който предстои да бъде оправомощен да изпълнява задачи като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели, който докаже своето съответствие с критериите, определени в съответните хармонизирани стандарти или части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, се счита, че отговаря на изискванията, посочени в член 43, доколкото приложимите хармонизирани стандарти обхващат тези изисквания.
Член 45
Поделения и подизпълнители на нотифицираните органи
1. Когато нотифициран орган възлага на подизпълнител определени задачи, свързани със задачите като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели, или използва поделенията си, той гарантира, че подизпълнителят или поделението отговарят на изискванията, посочени в член 43, и информира нотифициращия орган за това.
2. Нотифицираният орган поема цялата отговорност за задачите, изпълнявани от подизпълнители или поделения, независимо от това къде са установени те.
3. Дейностите могат да бъдат възлагани на подизпълнител или извършвани от поделение само със съгласието на клиента.
4. Нотифицираният орган съхранява на разположение на нотифициращия орган съответните документи относно оценката на квалификацията на всеки подизпълнител или поделение и относно задачите, изпълнени от такива лица съгласно приложение V.
Член 46
Използване на съоръжения извън лабораториите за изпитване на нотифицирания орган
1. По искане на производителя и когато е оправдано по технически, икономически или логистични причини, нотифицираните органи могат да решат да извършат изпитванията, посочени в приложение V, за системите на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели 1+, 1 и 3 или да възложат извършването на такива изпитвания под техен надзор или в производствените предприятия, като се използва оборудването за изпитване на вътрешната лаборатория на производителя, или, при предварително съгласие на производителя, във външна лаборатория, като се използва оборудването за изпитване на тази лаборатория.
Нотифицираните органи, извършващи такива изпитвания, са специално определени като компетентни да работят извън своите собствени акредитирани съоръжения за изпитване.
2. Преди да извърши тези изпитвания, нотифицираният орган проверява дали изискванията на метода за изпитване са изпълнени и преценява дали:
а)
оборудването за изпитване има подходяща система за калибриране и проследимостта на измерванията е гарантирана;
б)
качеството на резултатите от изпитването е обезпечено.
Член 47
Заявление за нотифициране
1. За да бъде оправомощен да изпълнява задачи като трета страна в процеса на оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели, органът подава заявление за нотифициране до нотифициращия орган на държавата-членка, в която е установен.
2. Заявлението се придружава от описание на дейностите, които ще се изпълняват, от описание на процедурите за оценяване и/или проверка, за които органът твърди, че е компетентен, от сертификат за акредитация, когато има такъв, издаден от националния орган за акредитация по смисъла на Регламент (ЕО) № 765/2008, който удостоверява, че органът отговаря на изискванията, посочени в член 43.
3. Когато съответният орган не може да представи сертификат за акредитация, той представя пред нотифициращия орган всички документи, необходими за проверката, признаването и редовното наблюдение на неговото съответствие с изискванията, посочени в член 43.
Член 48
Процедура по нотифициране
1. Нотифициращите органи могат да нотифицират само органи, които отговарят на изискванията, посочени в член 43.
2. Те нотифицират Комисията и другите държави-членки, по-специално като използват средството за електронно нотифициране, създадено и поддържано от Комисията.
По изключение, за случаите, посочени в приложение V, точка 3, за които не е налице подходящото електронно средство, се приема хартиено копие на нотификацията.
3. Нотификацията включва всички подробности за функциите, които ще се изпълняват, референтните номера на съответните хармонизирани технически спецификации и за целите на системата, посочена в приложение V, съществените характеристики, за които органът е компетентен.
Въпреки това референтните номера на съответните хармонизирани технически спецификации не се изискват в случаите, изложени в приложение V, точка 3.
4. Когато нотифицирането не се основава на сертификат за акредитация, посочен в член 47, параграф 2, нотифициращият орган предоставя на Комисията и на другите държави-членки всички документи, които удостоверяват компетентността на нотифицирания орган и съществуващите правила, които гарантират, че този орган ще бъде редовно наблюдаван и ще продължи да отговаря на изискванията, определени в член 43.
5. Съответният орган може да изпълнява дейностите на нотифициран орган, само ако пред Комисията или пред другите държави-членки не са повдигнати възражения в срок от две седмици след нотифицирането, когато е използван сертификат за акредитация, или в срок от два месеца след нотифицирането - когато не е използван сертификат за акредитация.
Само такъв орган се счита за нотифициран орган за целите на настоящия регламент.
6. Комисията и другите държави-членки се нотифицират за всякакви последващи промени, свързани с нотификацията.
Член 49
Идентификационни номера и списъци на нотифицираните органи
1. Комисията определя идентификационен номер за всеки нотифициран орган.
Тя определя само един такъв номер, дори ако органът е нотифициран съгласно няколко акта на Съюза.
2. Комисията прави обществено достояние списъка на органи, нотифицирани съгласно настоящия регламент, включително определените им идентификационни номера и дейностите, за които са нотифицирани, по-специално като използва средството за електронно нотифициране, създадено и поддържано от Комисията.
Комисията осигурява актуализирането на този списък.
Член 50
Промени в нотификацията
1. Когато даден нотифициращ орган е констатирал или е бил уведомен, че даден нотифициран орган вече не отговаря на изискванията, посочени в член 43, или че не изпълнява задълженията си, нотифициращият орган ограничава, спира действието или оттегля нотификацията, според случая, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Той незабавно информира за това Комисията и другите държави-членки, по-специално като използва средството за електронно нотифициране, създадено и поддържано от Комисията.
2. В случай на оттегляне, ограничаване или спиране на действието на нотификацията или в случай че нотифицираният орган е преустановил дейността си, съответната нотифицираща държава-членка предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на този орган се обработват от друг нотифициран орган или се съхраняват на разположение на отговорните нотифициращи органи и органите за надзор на пазара, при искане от тяхна страна.
Член 51
Оспорване на компетентността на нотифицирани органи
1. Комисията проучва всички случаи, в които тя има съмнения или пред нея са изразени съмнения относно компетентността на даден нотифициран орган или в непрекъснатото изпълнение от страна на нотифициран орган на изискванията и възложените му отговорности.
2. Нотифициращата държава-членка при поискване представя пред Комисията цялата информация, свързана с основанията за нотификацията или за поддържане на компетентността на съответния орган.
3. Комисията гарантира цялата чувствителна информация, получена по време на проучването, да се третира като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че нотифициран орган не отговаря или е престанал да отговаря на изискванията за нотификация, тя информира нотифициращата държава-членка за това и отправя искане държавата-членка да предприеме необходимите коригиращи мерки, включително оттегляне на нотификацията, ако е необходимо.
Член 52
Задължения на нотифицираните органи при осъществяване на дейността им
1. Нотифицираните органи изпълняват задачите като трета страна в съответствие със системите за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели, посочени в приложение V.
2. Оценявания и проверки на постоянството на експлоатационни показатели се извършват при наличието на прозрачност по отношение на производителя и по съразмерен начин, като се избягва ненужната тежест за икономическите оператори. Нотифицираните органи изпълняват дейността си, като надлежно отчитат размера на предприятието, сектора, в който предприятието осъществява дейността си, неговата структура, степента на сложност на съответната технология на продукта и масовия или сериен характер на производството.
Като правят това, нотифицираните органи все пак спазват степента на взискателност, която се изисква за продукта съгласно настоящия регламент, и значението на продукта за изпълнение на всички основни изисквания към строежите.
3. Когато по време на първоначалната проверка на производствената площадка и на производствения контрол в предприятието нотифицираният орган установи, че производителят не е осигурил постоянство на експлоатационни показатели на произведения продукт, той изисква от производителя да предприеме подходящи коригиращи мерки и не издава сертификат.
4. Когато в процеса на дейностите по наблюдение, целящи проверка на постоянството на експлоатационни показатели на произведения продукт, нотифицираният орган установи, че даден строителен продукт вече няма същите експлоатационни показатели в сравнение с тези на типа продукт, той изисква от производителя да предприеме подходящи коригиращи мерки и спира действието или отнема сертификата му, ако е необходимо.
5. Когато не са предприети коригиращи мерки или те не дадат необходимия резултат, нотифицираният орган ограничава, спира действието или отнема всякакви сертификати, в зависимост от случая.
Член 53
Задължения на нотифицираните органи за предоставяне на информация
1. Нотифицираните органи информират нотифициращия орган за следното:
а)
всякакъв отказ, ограничение, спиране на действието или отнемане на сертификати;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията за нотифициране;
в)
всички искания за информация за проведени дейности по оценяване и/или проверка на постоянството на експлоатационни показатели, които са получили от органи за надзор на пазара;
г)
при поискване, задачите като трета страна в съответствие със системите за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели, проведени в обхвата на нотификацията им, и всяка друга извършена дейност, включително презгранични дейности и възлагане на подизпълнители.
2. Нотифицираните органи предоставят на другите органи, нотифицирани съгласно настоящия регламент и изпълняващи подобни задачи като трета страна в съответствие със системите за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационни показатели и за строителни продукти, които са обхванати от същите хармонизирани технически спецификации, съответната информация по въпроси, свързани с отрицателни и, при поискване, с положителни резултати от тези оценки и/или проверки.
Член 54
Обмяна на опит
Комисията създава организация за обмяна на опит между националните органи на държавите-членки, отговорни за политиката по нотификация.
Член 55
Координация на нотифицираните органи
Комисията осигурява установяването и правилното функциониране на подходяща координация и сътрудничество между органите, нотифицирани в съответствие с член 39, под формата на група на нотифицирани органи.
Държавите-членки осигуряват участието на нотифицираните от тях органи в работата на тази група пряко или чрез определени представители, или правят необходимото представителите на нотифицираните органи да бъдат информирани за това.
ГЛАВА VIII
НАДЗОР НА ПАЗАРА И ПРЕДПАЗНИ ПРОЦЕДУРИ
Член 56
Процедура на национално ниво при строителни продукти, представляващи риск
1. Когато органите за надзор на пазара на една държава-членка са предприели действие съгласно член 20 от Регламент (ЕО) № 765/2008 или когато имат основателни причини да считат, че даден строителен продукт, който е обхванат от хармонизиран стандарт или за който е била издадена европейска техническа оценка, не отговаря на декларираните експлоатационни показатели и представлява риск за изпълнението на основните изисквания към строежите, обхванати от настоящия регламент, те извършват оценка по отношение на съответния продукт, която обхваща съответните изисквания, определени в настоящия регламент. Съответните икономически оператори сътрудничат според необходимото на органите за надзор на пазара.
Когато в процеса на тази оценка органите за надзор на пазара открият, че строителният продукт не отговаря на изискванията, установени в настоящия регламент, те без отлагане изискват от съответния икономически оператор да предприеме всички подходящи коригиращи действия, за да приведе продукта в съответствие с тези изисквания, по-специално с декларираните експлоатационни показатели, или да изтегли продукта от пазара, или да го изземе в определен от тях разумен срок, съобразен с естеството на риска.
Органите за надзор на пазара информират съответно нотифицирания орган, ако нотифициран орган участва в процеса.
Член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилага спрямо посочените във втората алинея от настоящия параграф мерки.
2. Когато органите за надзор на пазара считат, че несъответствието не е ограничено само до тяхната национална територия, те информират Комисията и другите държави-членки за резултатите от оценката и за действията, които са изискали да предприеме икономическият оператор.
3. Икономическият оператор гарантира, че са предприети всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички засегнати строителни продукти, които посоченият икономически оператор е предоставил на пазара в целия Съюз.
4. Когато съответният икономически оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в рамките на срока, посочен в параграф 1, втора алинея, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят или ограничат предоставянето на строителния продукт на националния пазар или за изтеглянето на строителният продукт от пазара, или за неговото изземване.
Органите за надзор на пазара без отлагане информират Комисията и другите държави-членки за тези мерки.
5. Информацията, посочена в параграф 4, включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентифициране на несъответстващия строителен продукт, произхода на строителния продукт, естеството на предполагаемото несъответствие и съпътстващия риск, естеството и продължителността на предприетите национални мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално органите за надзор на пазара посочват дали несъответствието се дължи на някоя от следните причини:
а)
продуктът не отговаря на декларираните експлоатационни показатели и/или на изискванията, свързани с изпълнението на основните изисквания към строежите, определени в настоящия регламент;
б)
недостатъци на хармонизираните технически спецификации или на специфичната техническа документация.
6. Държавите-членки, различни от започналата процедурата държава-членка, информират без забавяне Комисията и другите държави-членки за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат и която е свързана с несъответствието на въпросния строителен продукт, а в случай на несъгласие с нотифицираната национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от петнадесет работни дни от получаване на информацията, посочена в параграф 4, не е повдигнато възражение нито от държава-членка, нито от Комисията във връзка с временна мярка, предприета от държава-членка спрямо съответния строителен продукт, тази мярка се счита за оправдана.
8. Държавите-членки гарантират вземането без забавяне на подходящи ограничителни мерки по отношение на съответния строителен продукт, като изтеглянето на продукта от пазарите им.
Член 57
Предпазна процедура на Съюза
1. Когато при приключването на процедурата, предвидена в член 56, параграфи 3 и 4, срещу дадена мярка на държава-членка са повдигнати възражения или когато Комисията прецени, че национална мярка противоречи на законодателството на Съюза, Комисията без забавяне започва консултации с държавите-членки и със съответния(те) икономически оператор(и) и оценява националната мярка. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали мярката е обоснована или не.
Адресати на решението на комисията са всички държави-членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния(те) икономически оператор(и).
2. Ако се прецени, че националната мярка е оправдана, всички държави-членки предприемат необходимите мерки да осигурят изтеглянето от своя пазар на несъответстващия продукт и информират Комисията за това. Ако се прецени, че националната мярка не е оправдана, съответната държава-членка оттегля мярката.
3. Когато се прецени, че националната мярка е оправдана и несъответствието на строителния продукт се дължи на недостатъци в хармонизираните стандарти, посочени в член 56, параграф 5, буква б), Комисията информира съответния(те) европейски орган(и) по стандартизация и отнася въпроса до комитета, създаден съгласно член 5 от Директива 98/34/ЕО. Комитетът се консултира със съответния(те) европейски орган(и) по стандартизация и представя становището си без забавяне.
Когато се прецени,че националната мярка е оправдана и несъответствието на строителния продукт се дължи на недостатъци на европейския документ за оценяване или на специфичната техническа документация, както е посочено в член 56, параграф 5, буква б), Комисията отнася въпроса до Постоянния комитет по строителство и впоследствие приема подходящите мерки.
Член 58
Отговарящи на изискванията строителни продукти, които независимо от това представляват риск за здравето и безопасността
1. Когато, след като извърши оценка съгласно член 56, параграф 1, държава-членка установи, че независимо от това, че даден строителен продукт е в съответствие с настоящия регламент, той представлява риск за изпълнението на основните изисквания към строежите, за здравето или безопасността на хората или за други аспекти на защитата на обществения интерес, тя изисква от съответния икономически оператор да предприеме всички необходими мерки, за да гарантира, че когато съответният строителен продукт бъде пуснат на пазара, той вече няма да представлява такъв риск, да изтегли строителния продукт от пазара или да го изземе в рамките на определен от нея разумен срок, съобразен с естеството на риска.
2. Икономическият оператор гарантира, че е предприето всяко коригиращо действие по отношение на всички съответни строителни продукти, които посоченият икономически оператор е предоставил на пазара в целия Съюз.
3. Държавата-членка незабавно информира Комисията и другите държави-членки. Тази информация включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентификацията на съответния строителен продукт, произхода и веригата на доставка на продукта, естеството на съществуващия риск и естеството и продължителността на взетите национални мерки.
4. Комисията без забавяне започва консултации с държавите-членки и съответния(те) икономически оператор(и) и оценява предприетата национална мярка. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали мярката е оправдана или не и когато е необходимо, предлага подходящи мерки.
5. Адресати на решението на комисията са всички държави-членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния(те) икономически оператор(и).
Член 59
Формално несъответствие
1. Без да се засягат разпоредбите на член 56, когато държава-членка направи една от следните констатации, тя изисква от съответния икономически оператор да отстрани въпросното несъответствие:
а)
маркировката „СЕ“ е нанесена в нарушение на член 8 или на член 9;
б)
маркировката „СЕ“ не е нанесена, когато нейното нанасяне се изисква съгласно член 8, параграф 2;
в)
без да се засягат разпоредбите на член 5, декларацията за експлоатационни показатели не е съставена, когато нейното съставяне се изисква съгласно член 4;
г)
декларацията за експлоатационни показатели не е съставена в съответствие с членове 4, 6 и 7;
д)
техническата документация не е налице или не е пълна.
2. Когато несъответствието, посочено в параграф 1, продължи, държавата-членка предприема всички подходящи мерки да ограничи или да забрани предоставянето на строителния продукт на пазара, или да осигури неговото изземване или изтегляне от пазара.
ГЛАВА IX
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 60
Делегирани актове
За постигане на целите на настоящия регламент, по-специално премахването и избягването на ограниченията за предоставянето на строителни продукти на пазара, следните въпроси се делегират на Комисията в съответствие с член 61 и при спазване на условията, установени в членове 62 и 63:
а)
определянето, когато е подходящо, на съществените характеристики или на граничните нива в рамките на специфични групи строителни продукти, по отношение на които съгласно членове 3-6 производителят декларира във връзка с тяхната предвидена употреба, по нива или класове, или в описание, експлоатационните показатели на продукта на производителя, когато той се пуска на пазара;
б)
условията, при които декларацията за експлоатационни показатели може да бъде електронно обработена, за да бъде предоставена на уебсайт съгласно член 7;
в)
изменението на срока, по време на който производителят съхранява техническата документация и декларацията за експлоатационни показатели, след като строителният продукт е бил пуснат на пазара, в съответствие с член 11 въз основа на очакваната продължителност на живота или значението на строителния продукт в строежите;
г)
изменението на приложение II и при необходимост приемането на допълнителни процедурни правила съгласно член 19, параграф 3, за да се осигури съответствие с принципите, посочени в член 20, или прилагането на практика на процедурите, посочени в член 21;
д)
адаптирането на приложение III, приложение IV, таблица 1 и приложение V в отговор на техническия напредък;
е)
установяването и адаптирането на класове на експлоатационни показатели в отговор на техническия напредък в съответствие с член 27, параграф 1;
ж)
условията, при които се счита, че даден строителен продукт отговаря на определено ниво или клас на експлоатационни показатели без изпитване или без по-нататъшно изпитване в съответствие с член 27, параграф 5, при условие че не се застрашава изпълнението на основните изисквания към строежите;
з)
адаптирането, установяването и преразглеждането на системите за оценяване и проверка на постоянството на експлоатационните показатели в съответствие с член 28, свързани с даден продукт, дадена група продукти или дадена съществена характеристика, и в съответствие със:
i)
значението на ролята на продукта или на посочените съществени характеристики по отношение на основните изисквания към строежите;
ii)
естеството на продукта;
iii)
въздействието на променливостта на съществените характеристики на строителния продукт през очаквания жизнен цикъл на продукта; и
iv)
податливостта на дефекти при производството на продукта.
Член 61
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 60, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 24 април 2011 г. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 62.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 62 и 63.
Член 62
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 60, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок преди вземането на окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които може да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 63
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок три месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
2. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 1, нито Европейският парламент, нито Съветът е повдигнал възражение срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на датата, посочена в него.
Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако в рамките на срока, посочен в параграф 1, Европейският парламент или Съветът възрази срещу делегиран акт, то той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 64
Комитет
1. Комисията се подомага от Постоянен комиет по строителство.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
3. Държавите-членки гарантират, че членовете на Постоянния комитет по строителство могат да изпълняват своите функции по начин, който спомага за избягването на конфликт на интереси, особено във връзка с процедурите за получаване на маркировката „СЕ“.
Член 65
Отмяна
1. Директива 89/106/ЕИО се отменя.
2. Позоваването на отменената директива се счита за позоваване на настоящия регламент.
Член 66
Преходни разпоредби
1. Строителните продукти, които са пуснати на пазара в съответствие с Директива 89/106/ЕИО преди 1 юли 2013 г., се считат за отговарящи на изискванията на настоящия регламент.
2. Производителите могат да съставят декларация за експлоатационни показатели въз основа на сертификат за съответствие или декларация за съответствие, които са издадени преди 1 юли 2013 г. в съответствие с Директива 89/106/ЕИО.
3. Насоките за Европейско техническо одобрение, публикувани преди 1 юли 2013 г. в съответствие с член 11 от Директива 89/106/ЕИО, могат да се използват като европейски документи за оценяване.
4. Производители и вносители могат да използват европейски технически одобрения, издадени в съответствие с член 9 от Директива 89/106/ЕИО преди 1 юли 2013 г., като европейски технически оценки през целия период на валидност на тези одобрения.
Член 67
Докладване от Комисията
1. До 25 април 2014 г. Комисията извършва оценка на конкретните нужди от информация относно съдържанието на опасни вещества в строителните продукти и разглежда възможността за разширяване на задължението за информация, предвидено в член 6, параграф 5, към други вещества, и докладва на Европейския парламент и на Съвета. В своята оценка Комисията взема предвид, наред с другото, необходимостта от гарантиране на високо ниво на защита на здравето и безопасността на работниците, които използват строителни продукти, и на ползвателите на строежи, включително по отношение на рециклирането и/или изискванията за повторно използване на части или материали.
Ако е целесъобразно, докладът, в рамките на две години от представянето му на Европейския парламент и на Съвета, бива последван от целесъобразни законодателни предложения.
2. До 25 април 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно неговото прилагане, включително относно членове 19, 20, 21, 23, 24 и 37, въз основа на доклади, предоставени от държавите-членки, както и от други заинтересовани страни, при целесъобразност придружени от подходящи предложения.
Член 68
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Въпреки това членове 3-28, 36-38, 56-63, 65 и 66, както и приложения I, II, III и V се прилагат от 1 юли 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 9 март 2011 година.