PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1035/2011
ze dne 17. října 2011,
kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb a mění nařízení (ES) č. 482/2008 a (EU) č. 691/2010
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) (1), a zejména na články 4, 6 a 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670 EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (2), a zejména na čl. 8b odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle nařízení (ES) č. 216/2008 má Komise ve spolupráci s Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“) přijmout prováděcí pravidla pro poskytování služeb uspořádání letového provozu (ATM) a letových navigačních služeb (ANS) v celé Unii. Podle čl. 8b odst. 6 uvedeného nařízení (ES) č. 216/2008 mají být tato prováděcí pravidla přijata regulativním postupem podle čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (3).
(2)
Poskytování letových navigačních služeb v Unii by mělo podléhat osvědčení, které je vydáváno členskými státy nebo agenturou. Poskytovatelům letových navigačních služeb, kteří splňují společné požadavky, by mělo být uděleno osvědčení v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 550/2004 a čl. 8b odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008.
(3)
Uplatňováním společných požadavků stanovených podle článku 6 nařízení (ES) č. 550/2004 a článku 8b nařízení (ES) č. 216/2008 by neměla být dotčena svrchovanost členských států nad jejich vzdušným prostorem a požadavky členských států, které se vztahují k veřejnému pořádku, veřejné bezpečnosti a záležitostem obrany, jak je uvedeno v článku 13 nařízení (ES) č. 549/2004. Společné požadavky by se podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004 a čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 neměly vztahovat na vojenské činnosti a výcvik.
(4)
Při vymezování společných požadavků pro poskytování letových navigačních služeb by mělo být řádně zohledněno právní postavení poskytovatelů letových navigačních služeb v členských státech. Pokud navíc organizace vykonává i jiné činnosti než poskytování letových navigačních služeb, pak by se společné požadavky neměly vztahovat na tyto jiné činnosti nebo na zdroje vyčleněné na činnosti mimo oblast poskytování letových navigačních služeb, pokud není stanoveno jinak.
(5)
Uplatňování společných požadavků na poskytovatele letových navigačních služeb by mělo být přiměřené rizikům spojeným se specifickými znaky jednotlivých činností, jako je počet a/nebo povaha a vlastnosti realizovaných pohybů. Pokud se někteří poskytovatelé letových navigačních služeb rozhodnou, že nevyužijí příležitosti poskytování přeshraničních služeb v rámci jednotného evropského nebe, příslušný úřad by měl být oprávněn těmto poskytovatelům umožnit dodržet přiměřeným způsobem určité všeobecné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb a určité specifické požadavky pro poskytování letových provozních služeb. V důsledku toho by měly podmínky připojené k osvědčení odrážet povahu a rozsah odchylky.
(6)
Aby bylo zajištěno správné fungování programu osvědčování, členské státy by měly v rámci svých výročních zpráv poskytnout Komisi a agentuře všechny relevantní informace o odchylkách udělených jejich příslušným úřadem.
(7)
Na různé typy činností letových navigačních služeb se nemusejí vztahovat stejné požadavky. Proto je nezbytné přizpůsobit společné požadavky zvláštním vlastnostem jednotlivých typů činností.
(8)
Důkazní břemeno dodržování požadavků by měli nést poskytovatelé letových navigačních služeb po dobu platnosti osvědčení a pro všechny služby, na které se vztahuje.
(9)
Pro zajištění účinného uplatňování společných požadavků by měl být vytvořen systém pravidelného dozoru a inspekce dodržování těchto společných požadavků a podmínek stanovených v osvědčení. Příslušný úřad by měl před vydáním osvědčení přezkoumat vhodnost poskytovatele a každoročně posuzovat soustavné dodržování požadavků poskytovateli letových navigačních služeb, kterým vydal osvědčení. Proto by měl vytvořit a každoročně aktualizovat předběžný program inspekcí založený na posouzení rizik a zahrnující všechny poskytovatele, kterým udělil oprávnění. Program by měl umožňovat inspekci všech příslušných částí poskytovatelů letových navigačních služeb ve vhodném časovém rámci. Při posuzování, zda určení poskytovatelé letových provozních služeb a meteorologických služeb dodržují požadavky, by měl příslušný úřad být oprávněn kontrolovat příslušné požadavky vyplývající z mezinárodních závazků dotyčného členského státu.
(10)
Vzájemná hodnocení vnitrostátních dozorových orgánů by mohla podporovat společný přístup k dozoru nad poskytovateli letových navigačních služeb v celé Unii. Komise by mohla ve spolupráci s členskými státy a agenturou zajistit tato vzájemná hodnocení, která by měla být koordinována s činnostmi prováděnými v rámci článků 24 a 54 nařízení (ES) č. 216/2008 a dalších mezinárodních programů pro sledování a dohled. Tím by se zabránilo duplicitě činností. Aby byla při vzájemném hodnocení umožněna výměna zkušeností a osvědčených postupů, měli by odborníci být nejlépe z příslušného úřadu.
(11)
Organizace Eurocontrol vytvořila regulatorní požadavky na provozní bezpečnost (ESARR), které mají pro bezpečné poskytování letových provozních služeb zcela zásadní význam. V souladu s nařízením (ES) č. 550/2004 by Komise měla určit a jako součást nařízení Unie přijmout příslušná ustanovení požadavků ESARR. Požadavky ESARR zahrnuté v nařízení Komise (ES) č. 2096/2005 ze dne 20. prosince 2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (4) tvoří základ těchto prováděcích pravidel.
(12)
V souvislosti s přijímáním nařízení (ES) č. 2096/2005 Komise dospěla k závěru, že není vhodné opakovat ustanovení požadavků ESARR 2 o hlášení a vyhodnocování událostí v ATM související s provozní bezpečností, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 ze dne 20. října 2010 o šetření a prevenci nehod a incidentů v civilním letectví a o zrušení směrnice 94/56/ES (5) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES ze dne 13. června 2003 o hlášení událostí v civilním letectví (6). Měla by však být zavedena nová ustanovení o událostech souvisejících s provozní bezpečností, která by od příslušného úřadu vymezeného tímto nařízením vyžadovala, aby kontroloval, zda poskytovatelé letových provozních služeb, jakož i poskytovatelé komunikačních, navigačních nebo přehledových služeb splňují ujednání, která jsou vyžadována pro hlášení a vyhodnocování takových událostí.
(13)
Je nutno zejména uznat, že zaprvé řízení provozní bezpečnosti je tou funkcí letových navigačních služeb, která zajišťuje, že všechna rizika provozní bezpečnosti jsou určena, vyhodnocena a uspokojivě zmírněna, a že zadruhé formální a systematický přístup k řízení provozní bezpečnosti a systémům řízení směřující k celkovému systémovému přístupu viditelným a sledovatelným způsobem co nejvíce zvýší výhody pro provozní bezpečnost. Agentura by dále měla vyhodnotit požadavky na provozní bezpečnost tohoto nařízení a začlenit je do společné předpisové struktury v oblasti provozní bezpečnosti civilního letectví.
(14)
Dokud agentura nevypracuje prováděcí opatření, která zajistí provedení příslušných standardů Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) do prováděcích opatření Unie, přijatelných způsobů prokazování shody, certifikačních specifikací a poradenského materiálu, měli by poskytovatelé letových navigačních služeb provozovat svou činnost v souladu s příslušnými standardy ICAO. S cílem usnadnit přeshraniční poskytování letových navigačních služeb a do doby, než agentura dokončí práci na příslušných opatřeních na provádění standardů ICAO, by měly členské státy, Komise a agentura případně v úzké spolupráci s organizací Eurocontrol usilovat o minimalizaci rozdílů oznámených členskými státy v používání standardů ICAO v oblasti letových navigačních služeb, aby byl vytvořen společný soubor standardů platných ve všech členských státech v rámci jednotného evropského nebe.
(15)
Různá vnitrostátní ujednání týkající se odpovědnosti by neměla poskytovatelům letových navigačních služeb bránit v uzavírání dohod o přeshraničním poskytování služeb, pokud poskytovatelé letových navigačních služeb přijali opatření na krytí ztrát v důsledku náhrady škody na základě odpovědnosti podle platného práva. Používaný postup by se měl řídit požadavky vnitrostátního práva. Členské státy, které umožňují poskytování letových navigačních služeb v celém vzdušném prostoru, který spadá pod jejich pravomoc, nebo v jeho části bez osvědčení v souladu s nařízením (ES) č. 550/2004, by měly krýt odpovědnost těchto poskytovatelů letových navigačních služeb.
(16)
Agentura by dále měla vyhodnotit ustanovení tohoto nařízení, a to zejména ustanovení týkající se posouzení provozní bezpečnosti změn v poskytování letových navigačních služeb organizací, která je držitelem osvědčení, a inženýrskými a technickými pracovníky, a vydat stanovisko s ohledem na jejich přizpůsobení celkovému systémovému přístupu se zřetelem k začlenění těchto ustanovení do budoucí společné regulační struktury v oblasti provozní bezpečnosti civilního letectví a ke zkušenostem, jež zúčastněné strany a příslušné úřady získaly v oblasti dohledu nad provozní bezpečností.
(17)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru) (7) vyžaduje, aby byly vytvořeny zvláštní funkce, tzv. funkce sítě, které umožní optimálně využívat vzdušný prostor a omezené zdroje a zároveň uživatelům umožní maximální přístup ke vzdušnému prostoru a užívání upřednostňovaných tratí. Jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 551/2004, obsahuje nařízení Komise (EU) č. 677/2011 ze dne 7. července 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) a kterým se mění nařízení (EU) č. 691/2010 (8) práva, povinnosti a odpovědnost subjektu poskytujícího tyto funkce.
(18)
Aby byly některé funkce sítě provedeny bezpečně, podléhá tento subjekt určitým požadavkům. Cílem těchto požadavků obsažených v příloze VI nařízení (EU) č. 677/2011 je zajistit, aby subjekt nebo organizace fungovala bezpečným způsobem. Jedná se o organizační požadavky na provozní bezpečnost, které jsou velmi podobné všeobecným požadavkům pro poskytování letových navigačních služeb stanoveným v příloze I tohoto nařízení, avšak upravené pro povinnosti v oblasti provozní bezpečnosti funkcí sítě.
(19)
Nařízení (ES) č. 2096/2005 by proto mělo být zrušeno.
(20)
Nařízení Komise (ES) č. 482/2008 ze dne 30. května 2008, kterým se stanoví systém zajištění bezpečnosti softwaru, který má být zaveden poskytovateli letových navigačních služeb, a kterým se mění příloha II nařízení (ES) č. 2096/2005 (9), a nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (10), by měla být změněna s cílem přizpůsobit je tomuto nařízení.
(21)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe zřízeného článkem 5 nařízení (ES) č. 549/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb.
Pokud příloha I a II nestanoví jinak, tyto společné požadavky se však nevztahují na:
a)
činnosti jiné než poskytování letových navigačních služeb poskytovatelem;
b)
zdroje vyčleněné na činnosti mimo poskytování letových navigačních služeb.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004 a článku 3 nařízení (ES) č. 216/2008. Definice „osvědčení“ uvedená v čl. 2 odst. 15 nařízení (ES) č. 549/2004 se však nepoužije.
Rovněž se použijí tyto definice:
1.
„leteckými pracemi“ se rozumí provoz letadla, při kterém se letadlo používá pro specializované služby, jako je zemědělství, výstavba, fotografování, průzkum, pozorování a hlídkování, pátrání a záchrana nebo letecká reklama;
2.
„obchodní leteckou dopravou“ se rozumí jakýkoli provoz letadla, který zahrnuje přepravu cestujících, nákladu nebo pošty za úplatu nebo v nájmu;
3.
„funkčním systémem“ se rozumí kombinace systémů, postupů a lidských zdrojů, které jsou uspořádány tak, aby plnily určitou funkci v rámci ATM;
4.
„všeobecným letectvím“ se rozumí veškerý provoz civilního letadla, jiný než letecké práce nebo obchodní letecká doprava;
5.
„vnitrostátním dozorovým orgánem“ se rozumí orgán nebo orgány určené nebo zřizované členskými státy jako jejich vnitrostátní dozorový orgán podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 549/2004;
6.
„nebezpečím“ se rozumí jakýkoliv stav, incident nebo okolnost, která by mohla vyvolat nehodu;
7.
„organizací“ se rozumí subjekt poskytující letové navigační služby;
8.
„provozní organizací“ se rozumí organizace odpovědná za poskytování inženýrských a technických služeb podporujících letový provoz, komunikačních, navigačních nebo přehledových služeb;
9.
„rizikem“ se rozumí kombinace celkové pravděpodobnosti nebo frekvence výskytu škodlivého účinku vyvolaného nebezpečím a závažnost tohoto účinku;
10.
„zajištěním provozní bezpečnosti“ se rozumí veškeré plánované a systematické činnosti nezbytné k vytvoření přiměřené jistoty, že výrobek, služba, organizace nebo funkční systém dosahuje přijatelné nebo přípustné provozní bezpečnosti;
11.
„cílem provozní bezpečnosti“ se rozumí kvalitativní nebo kvantitativní výrok, který určuje nejvyšší frekvence nebo pravděpodobnost, s níž se podle očekávání může vyskytnout nebezpečí;
12.
„požadavkem na provozní bezpečnost“ se rozumí prostředek pro zmírnění rizika, určený strategií zmírňování rizik, který splňuje určitý cíl provozní bezpečnosti, včetně organizačních, provozních, procedurálních, funkčních a výkonnostních požadavků, požadavků interoperability nebo charakteristik prostředí;
13.
„službami“ se rozumí jedna letová navigační služba nebo soubor takových služeb;
14.
„celoevropskou letovou navigační službou“ se rozumí letová navigační služba, která je navržena a zřízena pro uživatele ve většině členských států nebo ve všech členských státech a která může rovněž překračovat vzdušný prostor území, na které se vztahuje Smlouva;
15.
„poskytovatelem letových navigačních služeb“ se rozumí veřejný nebo soukromý subjekt, který poskytuje letové navigační služby pro všeobecný letový provoz, včetně organizace, která požádala o osvědčení k provozování takových služeb.
Článek 3
Příslušný úřad pro vydávání osvědčení
1. Pro účely tohoto nařízení je příslušným úřadem pro vydávání osvědčení poskytovatele letových navigačních služeb:
a)
organizacím, jejichž hlavní místo činnosti a případně též sídlo se nachází v členském státě, vnitrostátní dozorový orgán jmenovaný nebo zřízený tímto členským státem;
b)
organizacím, jež poskytují letové navigační služby ve vzdušném prostoru území, na něž se vztahuje Smlouva, a jejichž hlavní místo činnosti a případně též sídlo se nachází mimo území, na které se vztahují ustanovení Smlouvy, agentura;
c)
organizacím, jež poskytují celoevropské letové navigační služby ve vzdušném prostoru území, na než se vztahuje Smlouva, agentura.
2. Příslušný úřad pro dohled nad provozní bezpečností je úřad určených v souladu s článkem 3 nařízení Komise (EU) č. 1034/2011 (11).
Článek 4
Udělování osvědčení
1. Pro získání osvědčení nezbytného k poskytování letových navigačních služeb a aniž je dotčen čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004, je nezbytné, aby organizace dodržovaly:
a)
všeobecné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb stanovené v příloze I;
b)
dodatečné specifické požadavky stanovené v přílohách II až V podle typu služby, kterou poskytují.
2. Před vydáním osvědčení dotyčnému poskytovateli služeb příslušný úřad ověří, zda organizace splňuje společné požadavky.
3. Organizace splní společné požadavky nejpozději v den, kdy je vydáno osvědčení:
a)
podle článku 7 nařízení (ES) č. 550/2004;
b)
podle čl. 8b odst. 2 a čl. 22a písm. b) a c) nařízení (ES) č. 216/2008.
Článek 5
Odchylky
1. Odchylně od ustanovení čl. 4 odst. 1 se mohou někteří poskytovatelé letových navigačních služeb rozhodnout, že nevyužijí příležitost poskytovat přeshraniční služby, a mohou se zříci práva na vzájemné uznávání v jednotném evropském nebi.
Za těchto okolností mohou požádat o osvědčení, které je omezeno na vzdušný prostor, který spadá pod pravomoc členského státu podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 550/2004.
2. Žádost uvedenou v odstavci 1 může podat poskytovatel letových provozních služeb, který poskytuje služby nebo je plánuje poskytovat pouze v jedné nebo více následujících kategoriích:
a)
letecké práce;
b)
všeobecné letectví;
c)
obchodní letecká doprava omezená na letadla s maximální vzletovou hmotností menší než 10 tun nebo s méně než 20 sedadly pro cestující;
d)
obchodní letecká doprava s méně než 10 000 pohyby za rok, bez ohledu na maximální vzletovou hmotnost a počet sedadel pro cestující, přičemž se „pohyby“ vypočítají jako součet vzletů a přistání vypočtený jako průměr za předchozí tři roky.
Takovou žádost může podat poskytovatel letových navigačních služeb jiný než poskytovatel letových provozních služeb s hrubým ročním obratem 1 000 000 EUR nebo méně souvisejícím se službami, které poskytuje nebo plánuje poskytovat.
Pokud není poskytovatel letových navigačních služeb z objektivních praktických důvodů schopen doložit, že uvedená kritéria způsobilosti splňuje, může příslušný úřad přijmout obdobné číselné údaje nebo předpovědi ve vztahu k maximálním omezením určeným v prvním a druhém pododstavci.
Při podávání takové žádosti poskytovatel letových navigačních služeb současně předloží příslušnému úřadu příslušné doklady týkající se kritérií způsobilosti.
3. Příslušný úřad může udělit specifické odchylky žadatelům, kteří splňují kritéria způsobilosti v odstavci 1, přiměřeně k jejich přínosu k ATM ve vzdušném prostoru, který spadá pod pravomoc dotyčného členského státu.
Tyto odchylky se mohou vztahovat pouze na požadavky stanovené v příloze I.
Žádná odchylka však nebude povolena od těchto požadavků:
a)
Technická a provozní způsobilost a schopnost (v části 1);
b)
Řízení bezpečnosti (v bodu 3.1);
c)
Lidské zdroje (v části 5);
d)
Otevřené a transparentní poskytování služeb (v bodu 8.1).
4. Kromě odchylek podle odstavce 3 může příslušný úřad udělit odchylky žadatelům, kteří poskytují letištní letové informační služby pravidelným provozováním ne více než jednoho pracoviště na každém letišti. Učiní tak přiměřeně k přínosu žadatelů k ATM ve vzdušném prostoru, který spadá pod pravomoc dotyčného členského státu.
Uvedené odchylky se mohou vztahovat pouze na tyto požadavky přílohy II části 3:
a)
odpovědnost za řízení provozní bezpečnosti, jakož i vnější služby a dodávky (v bodu 3.1.2 písm. b) a e));
b)
hodnocení provozní bezpečnosti (v bodu 3.1.3 písm. a));
c)
požadavky na provozní bezpečnost pro posouzení a zmírnění rizika s ohledem na změny (v bodu 3.2).
5. Žádné odchylky nebudou povoleny od požadavků v přílohách III, IV nebo V.
6. V souladu s přílohou II nařízení (ES) č. 550/2004 příslušný úřad vykonává tyto činnosti:
a)
v podmínkách připojených k osvědčení určuje povahu a rozsah odchylky tím, že uvádí její právní základ;
b)
pokud je to považováno za nezbytné pro účely dohledu, časově omezuje platnost osvědčení;
c)
sleduje, zda jsou poskytovatelé letových navigačních služeb stále způsobilí pro tuto odchylku.
Článek 6
Prokázání plnění požadavků
1. Organizace poskytnou na žádost příslušného orgánu všechny příslušné doklady, které prokazují, že splňují platné společné požadavky. Organizace mohou v plné míře využít stávající údaje.
2. Organizace, která je držitelem osvědčení, oznámí příslušnému úřadu plánované změny při poskytování letových navigačních služeb, které by případně mohly ovlivnit plnění platných společných požadavků nebo podmínek připojených k osvědčení.
3. Pokud organizace, která je držitelem osvědčení, již nesplňuje platné společné požadavky nebo případně podmínky připojené k osvědčení, požádá příslušný úřad do jednoho měsíce ode dne zjištění neplnění organizaci, aby provedla nápravné opatření.
Toto rozhodnutí příslušné organizaci bezodkladně oznámí.
Než příslušný úřad oznámí své schválení příslušné organizaci, zkontroluje, zda bylo provedeno nápravné opatření.
Pokud má příslušný úřad za to, že nápravné opatření nebylo řádně provedeno v rámci časového plánu dohodnutého s organizací, přijme podle čl. 7 odst. 7 nařízení (ES) č. 550/2004 a článku 10, čl. 22a písm. d), článku 25 a 68 nařízení (ES) č. 216/2008 vhodná donucovací opatření, přičemž zohlední potřebu zajištění pokračování letových navigačních služeb.
Článek 7
Usnadnění kontroly plnění požadavků
Organizace usnadňují inspekce a hodnocení prováděné příslušným úřadem nebo kvalifikovaným subjektem jednajícím jménem uvedeného úřadu, včetně kontrol na místě a kontrol bez předchozího oznámení.
Oprávněné osoby jsou zmocněny podniknout tyto kroky:
a)
zkoumat příslušné záznamy, údaje, postupy a jiný materiál související s poskytováním letových navigačních služeb;
b)
pořizovat kopie těchto záznamů, údajů, postupů a jiných materiálů nebo výpisy z nich;
c)
požadovat na místě ústní vysvětlení;
d)
vstupovat do příslušných objektů, na pozemky nebo do dopravních prostředků.
Tyto inspekce a hodnocení musí příslušný úřad nebo kvalifikovaný subjekt jednající jménem uvedeného úřadu provádět v souladu s právními ustanoveními členského státu, ve kterém mají být prováděny.
Článek 8
Soustavné dodržování požadavků
Příslušný úřad každoročně na základě důkazů, které má k dispozici, sleduje soustavné dodržování požadavků organizacemi, jimž vydal osvědčení.
K tomuto účelu příslušný úřad sestaví a každoročně aktualizuje předběžný program inspekcí zahrnující všechny poskytovatele, kterým vydal osvědčení, a vytvořený na základě posouzení rizik spojených s různými činnostmi, z nichž se skládají letové navigační služby. Před sestavením tohoto programu příslušný úřad konzultuje dotčené organizace a případně i další dotčené příslušné úřady.
V programu se uvede plánovaný interval inspekcí různých míst.
Článek 9
Předpisy o provozní bezpečnosti pro inženýrské a technické pracovníky
S ohledem na poskytování letových provozních, komunikačních, navigačních nebo přehledových služeb příslušný úřad nebo jakýkoli jiný úřad, který byl určen členským státem, aby plnil tento úkol:
a)
vydává příslušná pravidla o provozní bezpečnosti pro inženýrské a technické pracovníky, kteří plní úkoly související s provozní bezpečností;
b)
zajišťuje přiměřený a vhodný dohled nad inženýrskými a technickými pracovníky, kteří byli jakoukoli provozní organizací pověřeni prováděním úkolů souvisejících s provozní bezpečností;
c)
na základě dostatečných důvodů a po patřičném prozkoumání podniká kroky týkající se provozní organizace a/nebo jejích technických a inženýrských pracovníků, kteří nesplňují požadavky přílohy II bodu 3.3;
d)
ověřuje, zda existují vhodné metody pro zajištění toho, aby třetí strany pověřené úkoly souvisejícími s provozní bezpečností splňovaly požadavky přílohy II bodu 3.3.
Článek 10
Postup vzájemného hodnocení
1. Komise může v úzké spolupráci s členskými státy a agenturou zajišťovat vzájemné hodnocení vnitrostátních dozorových orgánů v souladu s odstavci 2 až 6.
2. Vzájemné hodnocení provádí tým vnitrostátních odborníků a případně pozorovatelé z agentury.
Tým je složen z odborníků z nejméně tří členských států a agentury.
Odborníci se neúčastní vzájemného hodnocení v členských státech, ve kterých jsou zaměstnáni.
Komise zřizuje a udržuje skupinu vnitrostátních odborníků určených členskými státy, která zahrnuje všechny oblasti společných požadavků, jak jsou uvedeny v článku 6 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Nejméně tři měsíce před vzájemným hodnocením Komise informuje členský stát a dotčený vnitrostátní dozorový orgán o tomto hodnocení, datu, na které je plánováno, a o totožnosti odborníků, kteří se jej účastní.
Tým odborníků může provést hodnocení poté, co členský stát, jehož vnitrostátní dozorový orgán je podroben hodnocení, tento tým schválí.
4. V období do tří měsíců ode dne hodnocení hodnotící tým sestaví na základě dohody zprávu, která může obsahovat doporučení.
Za účelem projednání zprávy Komise uspořádá setkání s agenturou, odborníky a vnitrostátním dozorovým orgánem.
5. Komise předá zprávu dotčenému členskému státu.
Dotčený členský stát může do tří měsíců od obdržení zprávy předložit své připomínky.
Je-li to vhodné, připomínky obsahují opatření, která členský stát v daném časovém rozmezí přijal nebo hodlá přijmout v reakci na posouzení.
Pokud není s dotčeným členským státem dohodnuto jinak, zpráva a následná opatření se nezveřejňují.
6. Komise každoročně informuje členské státy prostřednictvím Výboru pro jednotné nebe o hlavních nálezech těchto hodnocení.
Článek 11
Přechodná ustanovení
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří jsou ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost držiteli osvědčení vydaného podle nařízení (ES) č. 2096/2005, se považují za držitele osvědčení vydaného v souladu s tímto nařízením.
2. Žadatelé o osvědčení poskytovatelů letových navigačních služeb, kteří svou žádost podali přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, a toto osvědčení jim k uvedenému dni nebylo vydáno, prokazují před vydáním osvědčení, že dodržují ustanovení tohoto nařízení.
3. Pokud organizace, pro kterou bude podle článku 3 příslušným úřadem agentura, požádaly vnitrostátní dozorový orgán členského státu o vydání osvědčení přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, dokončí uvedený vnitrostátní dozorový orgán postup vydávání osvědčení v koordinaci s agenturou a při vydání osvědčení předá agentuře dokumentaci.
Článek 12
Zrušení
Nařízení (ES) č. 2096/2005 se zrušuje.
Článek 13
Změny nařízení (ES) č. 482/2008
Nařízení (EC) č. 482/2008 se mění takto:
1.
v čl. 4 odst. 5 se odkaz na „nařízení (ES) č. 2096/2005“ nahrazuje odkazem na „nařízení Komise (EU) č. 1035/2011 (12).
2.
článek 6 se zrušuje;
3.
v příloze I bodech 1 a 2 se odkazy na „nařízení (ES) č. 2096/2005“ nahrazují odkazem na „nařízení (EU) č. 1035/2011“.
Článek 14
Změna nařízení (EU) č. 691/2010
Článek 25 nařízení (EU) č. 691/2010 se zrušuje.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. října 2011.
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1035/2011 НА КОМИСИЯТА
от 17 октомври 2011 година
за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги и за изменение на Регламент (ЕО) № 482/2008 и Регламент (ЕС) № 691/2010
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 550/2004 на Ервопейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (Регламент за осигуряване на обслужване) (1), и по-специално членове 4, 6 и 7 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (2), и по-специално член 8б, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 Комисията, подпомагана от Европейската агенция за авиационна безопасност („Агенцията“), трябва да приеме правила за изпълнение за осигуряването на управление на въздушното движение и аеронавигационно обслужване (УВД/АНО) в целия Европейския съюз. В член 8б, параграф 6 от посочения регламент се предвижда тези правила за изпълнение да бъдат въз основа на мерките, приети съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе (рамков регламент) (3).
(2)
Предоставянето на аеронавигационно обслужване в рамките на Съюза следва да бъде предмет на сертифициране от държавите-членки или Агенцията. Доставчици на аеронавигационно обслужване, които изпълняват общите изисквания, следва да получат сертификат в съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и член 8б, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
(3)
Прилагането на общите изисквания, установени съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и член 8б от Регламент (ЕО) № 216/2008 не следва да засяга суверенитета на държавите-членки над тяхното въздушно пространство, както и изискванията на държавите-членки, свързани с обществения ред, обществената сигурност и въпросите на отбраната, както е определено в член 13 от Регламент (ЕО) № 549/2004. Общите изисквания не следва да обхващат военни операции и учения, както е предвидено в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004, както и в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
(4)
При дефинирането на общите изисквания за предоставянето на аеронавигационно обслужване следва да се взема предвид правният статус на доставчиците на АНО в държавите-членки. Освен това, когато една организация провежда дейности, различни от предоставянето на аеронавигационно обслужване, общите изисквания не трябва да се прилагат по отношение на такива дейности или на ресурси, разпределени за дейности извън предоставянето на аеронавигационно обслужване, освен ако не е предвидено друго.
(5)
Прилагането на общите изисквания спрямо доставчиците на аеронавигационно обслужване следва да бъде пропорционално на рисковете, свързани със специфичните характеристики на всяка дейност, като например броя и/или естеството и характеристиките на обработваните движения. В случай че определени доставчици на АНО изберат да не се възползват от възможността да предоставят трансгранични услуги в рамките на единното европейско небе, компетентен орган следва да бъде упълномощен да разреши на тези доставчици съответно да спазват в пропорционална степен определени общи изисквания за предоставянето на аеронавигационно обслужване и определени специфични изисквания за осигуряване на обслужване на въздушното движение. Поради това условията, приложени към сертификата, следва да отразяват естеството и приложното поле на дерогацията.
(6)
За да се осигури правилното функциониране на схемата за сертифициране, в своите годишни доклади държавите-членки следва да предоставят на Комисията и на Агенцията цялата съответна информация за дерогациите, разрешени от техните компетентни органи.
(7)
Различните видове аеронавигационни услуги не са непременно предмет на едни и същи изисквания. Следователно е необходимо общите изисквания да бъдат приспособени към специфичните характеристики на всеки вид дейност.
(8)
Доказването на съответствие с приложимите общи изисквания е задължение на доставчиците на аеронавигационно обслужване за срока на валидност на сертификата и за всички услуги, обхванати от него.
(9)
За да се осигури ефективно прилагане на общите изисквания, следва да се създаде система за редовен надзор и проверка на съответствието както с тези общи изисквания, така и с условията, посочени в сертификата. Компетентният орган следва да проверява годността на доставчика преди издаването на сертификат и следва ежегодно да оценява текущото съответствие на доставчика на аеронавигационно обслужване, когото е сертифицирал. Поради това компетентният орган следва да разработи и всяка година да обновява индикативна програма за инспекции, включваща всички сертифицирани от него доставчици, на базата на оценка на рисковете. Програмата следва да дава възможност за извършване на инспекция на всички съответни елементи на доставчиците на аеронавигационно обслужване в приемливи срокове. При оценяване на съответствието на определени доставчици на обслужване на въздушното движение и на метеорологично обслужване компетентният орган следва да бъде упълномощен да проверява спазването на съответните изисквания, произтичащи от международните задължения на въпросната държава-членка.
(10)
Партньорските проверки на националните надзорни органи биха могли да способстват за общ подход за надзор върху доставчиците на аеронавигационно обслужване в Съюза. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и Агенцията, може да организира тези партньорски проверки, които следва да бъдат координирани с дейностите, предприети в рамките на членове 24 и 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008 и всякакви други международни програми за наблюдение и надзор. По този начин би се избегнало дублиране на работата. За да се даде възможност за обмяна на опит и най-добри практики по време на партньорските проверки, за предпочитане е експертите да са от компетентен орган.
(11)
Евроконтрол е разработил изисквания за регулиране на безопасността (ESARR), които са от приоритетно значение за безопасното обслужване на въздушното движение. Съгласно Регламент (ЕО) № 550/2004, Комисията следва да определи и приеме съответните разпоредби на ESARR в регламентите на Съюза. Инкорпорираните ESARR в Регламент (ЕО) № 2096/2005 на Комисията от 20 декември 2005 година за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (4) представляват основата на настоящите правила за прилагане.
(12)
При приемането на Регламент (ЕО) № 2096/2005 Комисията стигна до заключение, че не е удачно да се повтарят разпоредбите на ESARR 2 за докладването и оценяването на събития при УВД, свързани с безопасността, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно разследването и предотвратяването на произшествия и инциденти в гражданското въздухоплаване и за отмяна на Директива 94/56/ЕО (5), както и на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2003 г. за докладване на събития в гражданското въздухоплаване (6). Следва обаче да се въведат нови разпоредби относно събитията, свързани с безопасността, за да се изисква от компетентния орган, както е определен в настоящия регламент, да проверява дали доставчиците на обслужване на въздушното движение, а също и доставчиците на услуги, свързани с комуникациите, навигацията и наблюдението, изпълняват мерките във връзка с докладването и оценяването на тези събития.
(13)
По-специално следва да се отчита, първо, че управлението на безопасността е тази функция от аеронавигационно обслужване, която гарантира, че всички свързани с безопасността рискове са идентифицирани, оценени и ограничени в задоволителна степен, и второ, че формалният и систематичен подход по отношение на управлението на безопасността и системите за управление в посока към общ системен подход ще увеличи в максимална степен ползата от безопасността по явен и проследим начин. Агенцията следва да оцени допълнително изискванията за безопасността, предвидени в настоящия регламент, и да ги интегрира в обща регулаторна структура за безопасността на гражданското въздухоплаване.
(14)
До изготвянето от страна на Агенцията на мерките за прилагане, които транспонират съответните стандарти на ИКАО в мерки за прилагане на Съюза, приемливи средства за осигуряване на съответствие, спецификации за сертифициране и материали с насоки, доставчиците на аеронавигационно обслужване следва да работят в съответствие със съответните стандарти на ИКАО. С оглед да се улесни трансграничното предоставяне на АНО и докато Агенцията приключи работата по изготвяне на съответните мерки за транспониране на стандартите на ICAO, държавите-членки, Комисията и Агенцията, като действат,когато е целесъобразно, в тясно сътрудничество с Евроконтрол, следва да работят за минимизиране на различията, съобщени от държавите-членки, по отношение на прилагането на стандартите на ICAO в областта на аеронавигационно обслужване, за да бъде постигнат общ набор от стандарти за държавите-членки в рамките на единното европейско небе.
(15)
Различните национални мерки относно отговорността, не следва да възпрепятстват доставчиците на аеронавигационно обслужване да сключват споразумения за трансгранично обслужване, след като са сключили споразумения за възстановяване на щети, възникнали вследствие на отговорност по приложимото право. Използваният метод следва да съответства на изискванията на националното право. Държавите-членки, които разрешават предоставяне на аеронавигационно обслужване в цялото или в част от въздушното пространство под тяхна отговорност без сертификат в съответствие с Регламент (ЕО) № 550/2004, следва да поемат отговорността на тези доставчици на аеронавигационно обслужване.
(16)
Агенцията следва допълнително да оцени разпоредбите на настоящия регламент, по-специално тези, които се отнасят до оценяването на безопасността на промени в предоставянето на аеронавигационно обслужване от сертифицираната организация и инженерния и техническия персонал, и да приеме становище за адаптирането им към общ системен подход, като вземе предвид включването на тези разпоредби в бъдеща обща регулаторна структура за безопасността на гражданското въздухоплаване и опита, натрупан от заинтересованите страни и компетентните органи в областта на надзора на безопасността.
(17)
Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно организацията и използването на въздушното пространство в единното европейско небе (Регламент за въздушното пространство) (7) изисква да бъдат въведени специфични функции, наречени мрежови функции, за да се осигури оптимално използване на въздушното пространство и ограничените ресурси, като същевременно се осигурява на потребителите максимален достъп до въздушното пространство, както и възможност за експлоатиране на предпочитани линии на движение. Както е предвидено в Регламент (ЕО) № 551/2004, Регламент (ЕС) № 677/2011 на Комисията от 7 юли 2011 г. за определяне на подробни правила за прилагане на мрежовите функции за управление на въздушното движение (УВД) и за изменение на Регламент (ЕС) № 691/2010 (8) определя правата, задълженията и отговорностите на субекта, участващ в предоставянето на тези функции.
(18)
За безопасното изпълнение на някои мрежови функции, участващият субект отговаря на определени изисквания. Тези изисквания имат за цел да гарантират, че субектът или организацията работи по безопасен начин, и са определени в приложение VI към Регламент (ЕС) № 677/2011. Това са изисквания за безопасност към организацията, които са много сходни с общите изисквания, но са адаптирани към отговорностите, свързани с безопасността, на мрежовите функции.
(19)
Следователно е необходимо Регламент (ЕО) № 2096/2005 да бъде отменен.
(20)
Регламент (ЕО) № 482/2008 на Комисията от 30 май 2008 г. относно изграждане на система за осигуряване безопасността на софтуера, която да бъде въведена от доставчиците на аеронавигационни услуги, и за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 2096/2005 (9), и Регламент (ЕС) № 691/2010 на Комисията от 29 юли 2010 година за определяне на схема за ефективност на аеронавигационното обслужване и мрежовите функции и за изменение на Регламент (ЕО) № 2096/2005 за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (10) следва да бъдат изменени с цел да бъдат адаптирани към настоящия регламент.
(21)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета за единно небе, създаден съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 549/2004,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
Настоящият регламент определя общите изисквания за предоставяне на аеронавигационно обслужване.
Въпреки това, освен ако приложение I или приложение II не съдържат разпоредби с противоположен смисъл, тези общи изисквания не се прилагат за:
а)
дейности, различни от предоставянето на аеронавигационно обслужване от доставчик на такова обслужване;
б)
ресурси, разпределени за дейности извън предоставянето на аеронавигационно обслужване.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията в член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004 и член 3 от Регламент (ЕО) № 216/2008. Определението на „сертификат“ в член 2, точка 15 от Регламент (ЕО) № 549/2004 обаче не се прилага.
Следните определения също се прилагат:
(1)
„авиационна работа“ означава полет на въздухоплавателното средство, при който то се използва за специализирани услуги, като услугите, свързани със селското стопанство, строителството, фотографията, топографските измервания, наблюдението и патрулирането, издирването и спасяването или авиационната реклама;
(2)
„търговски въздушни превози“ означава полет на въздухоплавателно средство, който включва превоз на пътници, товари или поща срещу заплащане или наем;
(3)
„функционална система“ означава комбинация от системи, процедури и човешки ресурси, организирани за извършване на определена функция в контекста на УВД;
(4)
„въздухоплаване с общо предназначение“ означава полет на гражданско въздухоплавателно средство, различен от авиационната работа или от търговски въздушни превози;
(5)
„национален надзорен орган“ означава орган или органи, определен(и) или създаден(и) от държавите-членки като техен национален орган за надзор съгласно член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 549/2004;
(6)
„опасност“ означава всяко условие, събитие или обстоятелство, което може да предизвика произшествие;
(7)
„организация“ означава субект, който предоставя аеронавигационно обслужване;
(8)
„оперативна организация“ означава организация, отговорна за предоставянето на инженерно и техническо обслужване в помощ на обслужването на въздушното движение, комуникациите, навигацията или наблюдението;
(9)
„риск“ означава комбинацията от общата вероятност или честотата на възникване на вреден ефект, породен от опасност, и степента на сериозност на такъв ефект;
(10)
„осигуряване на безопасност“ означава всички планирани и систематични действия, необходими, за да се постигне адекватна увереност, че даден продукт, услуга, организация или функционална система постига приемлива или допустима безопасност;
(11)
„цел на безопасността“ означава заявление по отношение на качеството или количеството, което определя максималната честота или вероятност, при която се очаква да възникне опасност;
(12)
„изискване за безопасност“ означава средство за ограничаване на риска, дефинирано от стратегията за намаляване на риска, с което се постига определена цел на безопасността, като включва организационни, експлоатационни, процедурни, функционални изисквания, а също и изисквания, свързани с работните показатели или оперативната съвместимост, както и екологични характеристики;
(13)
„обслужване“ означава аеронавигационно обслужване или набор от аеронавигационни услуги;
(14)
„общоевропейско аеронавигационно обслужване“ означава аеронавигационна услуга, която е предназначена и установена за потребители в повечето или във всички държави-членки и която може също да се разшири извън въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът.
(15)
„доставчик на аеронавигационни услуги “ означава всеки публичен или частен правен субект, който предоставя АНО за общото въздушно движение, включително организация, подала заявление за сертификат за предоставяне на такива услуги.
Член 3
Компетентен орган за сертифициране
1. За целите на настоящия регламент компетентен орган за сертифицирането на аеронавигационно обслужване е:
а)
за организациите с основно място на дейност и с регистрирано седалище, ако имат такова, намиращо се в държава-членка - националният надзорен орган, назначен или създаден от въпросната държава-членка;
б)
за организации, предоставящи аеронавигационно обслужване във въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът, чието основно място на дейност и регистрирано седалище, ако имат такова, се намира извън територията, предмет на разпоредбите на Договора - Агенцията;
в)
за организации, предоставящи общоевропейско аеронавигационно обслужване във въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът - Агенцията.
2. Компетентният орган за надзор за безопасността е органът, определен в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1034/2011 на Комисията (11).
Член 4
Издаване на сертификати
1. За да получат необходимия сертификат за предоставяне на аеронавигационно обслужване и без да се засяга член 7, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 550/2004, организациите трябва да отговарят на:
а)
основните изисквания за предоставяне на аеронавигационно обслужване, определени в приложение I;
б)
специфичните допълнителни изисквания, определени в приложения II - V, в съответствие с вида услуга, която предоставят.
2. Компетентен орган проверява съответствието на дадената организация с общите изисквания, преди да издаде сертификат на въпросния доставчик на обслужване.
3. Организацията трябва да бъде в съответствие с общите изисквания не по-късно от момента на издаване на сертификата съгласно:
а)
член 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004;
б)
член 8б, параграф 2 и член 22а, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 5
Дерогации
1. Чрез дерогация от член 4, параграф 1 някои доставчици на аеронавигационно обслужване могат да изберат да не се възползват от възможността да предоставят трансгранично обслужване и да се откажат от правото на взаимно признаване в рамките на единното европейско небе.
При тези обстоятелства те могат да подадат заявление за сертификат, който е ограничен до въздушното пространство, намиращо се под отговорността на държавата-членка, посочена в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
2. За да подаде заявлението, посочено в параграф 1, доставчикът на обслужване на въздушното движение трябва да предоставя или да планира предоставянето на обслужване само по една или няколко от следните категории:
а)
авиационна работа;
б)
въздухоплаване с общо предназначение;
в)
търговски въздушни превози, ограничени до въздухоплавателни средства с максимална излетна маса по-малка от 10 тона или с по-малко от 20 пътнически седалки;
г)
търговски въздушни превози с по-малко от 10 000 движения годишно, независимо от максималната излетна маса и броя на пътническите седалки, като под „движения“ се разбира сумата от излитанията и кацанията, която се изчислява като средна стойност за предходните три години.
За да подаде такова заявление, доставчикът на аеронавигационно обслужване, който е различен от доставчика на обслужване на въздушното движение, трябва да има брутен годишен оборот от 1 000 000 EUR или по-малко от услугите, които този доставчик предоставя или планира да предоставя.
В случай че поради обективни практически причини доставчикът на аеронавигационно обслужване не може да осигури доказателства, че отговаря на тези квалифициращи критерии, компетентният орган може да приеме аналогични данни или прогнозни резултати по отношение на горните граници, определени в третата и четвъртата алинеи.
Когато подава такова заявление, доставчикът на аеронавигационно обслужване представя същевременно на компетентния орган съответните доказателства относно квалифициращите критерии.
3. Компетентният орган може да предостави специфични дерогации на заявители, които изпълняват квалифициращите критерии от параграф 1, пропорционално на техния принос за УВД във въздушното пространство, което се намира под отговорността на съответната държава-членка.
Тези дерогации могат да се отнасят само за изискванията, определени в приложение I.
Въпреки това, не се предоставя дерогация за следните изисквания:
а)
техническа и оперативна компетентност и възможности (точка 1);
б)
управление на безопасността (точка 3.1);
в)
човешки ресурси (точка 5);
г)
открито и прозрачно предоставяне на аеронавигационното обслужване (точка 8.1).
4. В допълнение към дерогациите, предвидени в параграф 3, компетентният орган може да разреши дерогации на заявители, които предоставят летищно информационно обслужване на полетите и имат не повече от една редовна работна позиция на всяко летище. Той прави това в степен, пропорционална на приноса на заявителя в УВД във въздушното пространство, намиращо се под отговорността на съответната държава-членка.
Тези дерогации могат да се отнасят само до следните изисквания на приложение II, точка 3:
а)
отговорност за управление на безопасността и външни услуги и доставки (точка 3.1.2, букви б) и е);
б)
прегледи на безопасността (точка 3.1.3, буква а);
в)
изисквания за безопасност при оценяване и ограничаване на риска във връзка с промени (точка 3.2).
5. Не се разрешават дерогации от изискванията, съдържащи се в приложения III, IV или V.
6. В съответствие с приложение II от Регламент (ЕО) № 550/2004 компетентният орган:
а)
определя естеството и приложното поле на дерогацията при условията, приложени към сертификата, като посочва правното основание за нея;
б)
ограничава срока на валидност на сертификата, когато това се счита за необходимо за целите на надзора;
в)
наблюдава дали доставчиците на аеронавигационно обслужване продължават да отговарят на условията за предоставяне на дерогация.
Член 6
Демонстриране на съответствие
1. Организациите представят всички съответни доказателства, за да демонстрират съответствие с приложимите общи изисквания по искане на компетентния орган. Организациите могат да използват изцяло съществуващите данни.
2. Сертифицираната организация уведомява компетентния орган за запланувани промени в предоставянето от нейна страна на аеронавигационно обслужване, които могат да окажат влияние върху съответствието с приложимите общи изисквания или с условията, приложени към сертификата, когато има такива.
3. В случай че сертифицираната организация вече не е в съответствие с приложимите общи изисквания или, когато има такива, с условията, свързани със сертификата, компетентният орган, в срок от един месец след откриването на несъответствие, изисква от организацията да предприеме коригиращи действия.
Това решение се съобщава незабавно на съответната организация.
Преди да уведоми съответната организация за своето одобрение, компетентният орган проверява дали коригиращите действия са били извършени.
Когато компетентният орган счете, че коригиращите действия не са били правилно извършени в рамките на договорения с организацията график, той предприема съответните принудителни мерки, предвидени в член 7, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и в член 10, член 22а, буква г), членове 25 и 68 от Регламент (ЕО) № 216/2008, като отчита необходимостта от осигуряване на непрекъснатост на аеронавигационно обслужване.
Член 7
Улесняване на наблюдението на съответствието
Организациите улесняват инспекциите и проучванията, извършвани от компетентен орган или от квалифициран субект, действащ от името на първия, включително посещенията на място и посещенията без предварително уведомление.
Упълномощените лица имат право да извършват следните действия:
а)
да преглеждат съответните записи, данни, процедури и всички други материали, свързани с предоставянето на аеронавигационно обслужване;
б)
да правят копия или извлечения от такива записи, данни, процедури и други материали;
в)
да изискват устни обяснения на място;
г)
да влизат в съответните помещения, терени или транспортни средства.
Такива инспекции и проучвания, когато се извършват от компетентен орган или от квалифициран субект, действащ от името на първия, се извършват в съответствие с правните разпоредби на държавата-членка, в която се предприемат.
Член 8
Текущо съответствие
На основание на наличните доказателства, с които разполага, компетентният орган проверява веднъж годишно текущото съответствие на организациите, които той е сертифицирал.
За тази цел компетентният орган въвежда и обновява ежегодно индикативна програма за инспекции, включваща всички сертифицирани от него доставчици и основаваща се на оценяване на рисковете, свързани с различните операции, които съставляват предоставяното аеронавигационно обслужване. Преди въвеждането на такава програма, ако е необходимо, той се консултира със съответната организация, както и с всякакви други съответни компетентни органи.
В програмата се указват планираните периоди за инспекциите на различните обекти.
Член 9
Регулиране на безопасността при инженерния и техническия персонал
Във връзка с предоставянето на обслужване на въздушното движение, комуникации, навигация и наблюдение, компетентният орган или всеки друг орган, определен от държавата-членка да изпълнява тази задача:
а)
издава съответни правила на безопасност за инженерния и техническия персонал, който изпълнява оперативни задачи, свързани с безопасността;
б)
осигурява адекватен и съответен надзор на безопасността по отношение на инженерния и техническия персонал, определен от всяка оперативна организация да изпълнява оперативни задачи, свързани с безопасността;
в)
при наличието на основателни причини и след надлежно разследване предприема съответни действия спрямо оперативната организация и/или нейния технически и инженерен персонал, който не удовлетворява изискванията на разпоредбите на приложение II, точка 3.3;
г)
проверява и установява, че са въведени подходящи методи, за да се гарантира, че третите страни, изпълняващи оперативни задачи, свързани с безопасността, удовлетворяват изискванията на приложение II, точка 3.3.
Член 10
Процедура за партньорски проверки
1. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и Агенцията, може да организира партньорски проверки на националните надзорни органи в съответствие с параграфи 2-6.
2. Партньорската проверка се извършва от екип от национални експерти и, когато е необходимо, от наблюдатели на Агенцията.
Екипът се състои от експерти от най-малко три различни държави-членки и от Агенцията.
Експертите не участват в партньорски проверки, извършвани в държавата-членка, в която те са наети на работа.
Комисията създава и поддържа база данни за национални експерти, определени от държавите-членки по всички аспекти на общите изисквания, изброени в член 6 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
3. Комисията информира държавата-членка и националния надзорен орган за предстоящата партньорска проверка не по-късно от три месеца преди началото ѝ, като посочва датата, за която е планирана проверката, и експертите, които участват в нея.
Държавата-членка, чийто национален надзорен орган подлежи на проверка, одобрява екипа от експерти, преди те да започнат проверката.
4. В срок от три месеца от датата на проверката проверяващият екип изготвя с консенсус доклад, който може да съдържа препоръки.
Комисията свиква среща с Агенцията, експертите и националния надзорен орган за обсъждане на доклада.
5. Комисията препраща доклада до съответната държава-членка.
В срок от три месеца от датата на получаването на доклада държавата-членка може да представи своите забележки.
Тези забележки включват, при необходимост, мерките, които държавата-членка е предприела или възнамерява да предприеме, за да реагира на резултатите от проверката в рамките на определен срок.
Освен ако със съответната държава-членка не е договорено друго, докладът и последващите действия от партньорската проверка не се публикуват.
6. Комисията информира ежегодно държавите-членки чрез Комитета за единно небе за основните констатации от проведените партньорски проверки.
Член 11
Преходни разпоредби
1. За доставчици на аеронавигационно обслужване, които притежават сертификат, издаден в съответствие с Регламент (ЕО) № 2096/2005 към датата на влизане в сила на настоящия регламент, се счита, че притежават сертификат, издаден в съответствие с настоящия регламент.
2. Заявителите за сертификат за доставчик на аеронавигационно обслужване, които са подали заявлението си преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, и на които не е бил вече издаден сертификат към тази дата, трябва да покажат съответствие с разпоредбите на настоящия регламент преди издаването на сертификата.
3. Когато организации, за които в съответствие с член 3 компетентен орган ще бъде Агенцията, са подали заявление пред национален орган за надзор на държава-членка за издаване на сертификат преди влизането в сила на настоящия регламент, националният орган за надзор трябва да завърши процеса на сертифициране при координиране с Агенцията и при издаването на сертификата да прехвърли досието на Агенцията.
Член 12
Отмяна
Регламент (ЕО) № 2096/2005 се отменя.
Член 13
Изменение на Регламент (ЕО) № 482/2008
Регламент (ЕО) № 482/2008 се изменя, както следва:
1.
в член 4, параграф 5 позоваването на „Регламент (ЕО) № 2096/2005“ се заменя с позоваване на „Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011 на Комисията (12);
2.
член 6 се заличава;
3.
в приложение I, в точки 1 и 2 позоваването на „Регламент (ЕО) № 2096/2005“ се заменя с позоваване на „Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011“.
Член 14
Изменение на Регламент (ЕС) № 691/2010
В Регламент (ЕС) № 691/2010 член 25 се заличава.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 октомври 2011 година.