NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 445/2011
ze dne 10. května 2011
o systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů a o změně nařízení (ES) č. 653/2007
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (1), a zejména na článek 14a uvedené směrnice,
s ohledem na doporučení Evropské agentury pro železnice ze dne 8. července 2010 pro zavedení systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem směrnice 2004/49/ES je zlepšení přístupu služeb železniční dopravy na trh definováním společných zásad pro zajišťování a regulaci bezpečnosti železnic a pro dozor nad bezpečností železnic. Směrnice 2004/49/ES rovněž poskytuje rámec, jenž má být zaveden, aby byly prostřednictvím uplatňování stejných požadavků na udělování osvědčení v celé Unii zajištěny rovné podmínky pro všechny subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů.
(2)
Účelem systému udělování osvědčení je poskytnutí rámce pro harmonizaci požadavků a metod k posouzení způsobilosti subjektů odpovědných za údržbu v celé Unii.
(3)
Aniž je dotčena odpovědnost železničních podniků a provozovatelů infrastruktury za bezpečné provozování vlaků, subjekt odpovědný za údržbu by měl prostřednictvím systému údržby zajistit, aby nákladní vozy, za jejichž údržbu je odpovědný, byly v bezpečném provozuschopném stavu. Vzhledem k velké rozmanitosti metod návrhu a údržby by tento systém údržby měl být orientovaný na postupy.
(4)
Provozovatelé infrastruktury potřebují nákladní vozy využívat k přepravě stavebních materiálů nebo materiálů, jež mají být použity při činnostech souvisejících s údržbou infrastruktury. Jestliže nákladní vozy provozují za tímto účelem, činí tak v rámci svého statutu železničního podniku. Posouzení způsobilosti provozovatele infrastruktury pro provozování nákladních vozů za tímto účelem by mělo být součástí jeho schválení z hlediska bezpečnosti podle článku 11 směrnice 2004/49/ES.
(5)
Inspekce a sledování provedené před odjezdem vlaku nebo během jízdy provádí zpravidla provozní personál železničních podniků nebo provozovatelů infrastruktury podle postupu popsaného v jejich systému řízení bezpečnosti v souladu s čl. 4 odst. 3 směrnice 2004/49/ES.
(6)
Železniční podniky nebo provozovatelé infrastruktury by měli prostřednictvím svých systémů řízení bezpečnosti zajistit zvládání všech rizik souvisejících s jejich činností včetně využívání smluvních subjektů. V této záležitosti by měl železniční podnik spoléhat na smluvní ujednání zahrnující subjekty odpovědné za údržbu všech vozů, které provozuje. Mohlo by se jednat o smlouvu mezi železničním podnikem a subjektem odpovědným za údržbu nebo o řadu smluv zahrnujících další strany, např. provozovatele. Tyto smlouvy by měly být v souladu s postupy navrženými železničním podnikem nebo provozovatelem infrastruktury v jejich systémech řízení bezpečnosti včetně pro výměnu informací.
(7)
Osvědčení pro subjekt odpovědný za údržbu (osvědčení SOÚ) je podle směrnice 2004/49/ES platné v celé Unii. Osvědčení vydaná orgány ve třetích zemích, jež byly jmenovány podle rovnocenných kritérií a splňují požadavky odpovídající požadavkům obsaženým v tomto nařízení, by měla být běžně uznávána jako rovnocenná s osvědčeními SOÚ vydanými v Unii.
(8)
Posouzení žádosti o osvědčení SOÚ orgánem udělujícím osvědčení spočívá v posouzení, zda je žadatel způsobilý řídit činnosti související s údržbou a provádět provozní funkce údržby buď sám, nebo prostřednictvím smluv uzavřených s dalšími subjekty, např. údržbářskými dílnami, pověřenými prováděním těchto funkcí nebo částí těchto funkcí.
(9)
Systém akreditace by měl poskytnout nástroj k řízení rizik tím, že zajistí, aby akreditované orgány byly způsobilé provádět svoji práci. Akreditace je kromě toho považována za prostředek k zajištění vnitrostátního a mezinárodního uznávání osvědčení SOÚ, jež byla vydána akreditovanými orgány.
(10)
Pro zavedení systému umožňujícího orgánům udělujícím osvědčení provádět kontroly subjektů odpovědných za údržbu, jimž bylo osvědčení uděleno, po celé Unii, je důležité, aby všechny orgány, jež mohou udělit osvědčení jakémukoli subjektu odpovědnému za údržbu („orgány udělující osvědčení“), navzájem spolupracovaly s cílem harmonizovat přístupy k udělování osvědčení. Konkrétní požadavky na akreditaci by měly být vypracovány a schváleny v souladu s ustanoveními nařízení (ES) Evropského parlamentu a Rady č. 765/2008 (2).
(11)
Pro hodnocení postupu udělování osvědčení stanoveného v tomto nařízení je důležité, aby na vytváření tohoto systému udělování osvědčení dohlížela Evropská agentura pro železnice („agentura“). Aby tuto funkci mohla plnit, musí shromáždit informace o charakteru orgánů udělujících osvědčení, jež jsou činné v této oblasti, a o počtu osvědčení vydaných subjektům odpovědným za údržbu. Rovněž je důležité, aby agentura usnadnila koordinaci orgánů udělujících osvědčení.
(12)
Nařízení Komise (ES) č. 653/2007 ze dne 13. června 2007 o používání společného evropského vzoru pro osvědčení o bezpečnosti a žádosti podle článku 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES a o platnosti osvědčení o bezpečnosti předkládaných podle směrnice 2001/14/ES (3) poskytuje standardní podobu osvědčení o bezpečnosti. Tuto podobu je nutno aktualizovat tak, aby obsahovala rozsáhlejší informace o subjektech odpovědných za údržbu. Nařízení (ES) č. 653/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Do doby plného použití systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu stanoveného tímto nařízením by měla být během přechodného období uznávána platnost stávajících postupů pro udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu a údržbářské dílny, aby bylo zajištěno nepřerušované poskytování nákladních železničních služeb, zejména na mezinárodní úrovni. Během tohoto období by vnitrostátní bezpečnostní orgány měly věnovat zvláštní pozornost rovnocennosti a shodě různých postupů pro udělování osvědčení.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 27 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel
1. Tímto nařízením se zavádí systém udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů, jak je uvedeno v článku 14a směrnice 2004/49/ES.
2. Účelem tohoto systému udělování osvědčení je poskytnout důkaz, že subjekt odpovědný za údržbu zavedl svůj systém údržby a může splnit požadavky stanovené v tomto nařízení, a zajistit tak, že všechny nákladní vozy, za jejichž údržbu je odpovědný, jsou v bezpečném provozuschopném stavu.
Článek 2
Rozsah působnosti
1. Systém udělování osvědčení se použije u každého subjektu odpovědného za údržbu nákladních vozů, jež mají být používány na železniční síti v rámci Unie.
2. Opravny či jakákoli organizace, která převezme podskupinu funkcí uvedených v článku 4, mohou systém udělování osvědčení uplatnit dobrovolně na základě zásad uvedených v článku 8 a v příloze I.
3. Odkazy na provozovatele infrastruktury v článcích 5, 7 a 12 se rozumí jako odkazy týkající se jeho činností s nákladními vozy pro dopravu materiálů pro výstavbu nebo údržbu infrastruktury. Jestliže provozovatel infrastruktury za tímto účelem provozuje nákladní vozy, považuje se, že tak činí v rámci svého statutu železničního podniku.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 3 směrnice 2004/49/ES.
2. Kromě toho se použijí tyto definice:
a)
„akreditací“ se rozumí akreditace, jak je definována v čl. 2 odst. 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
b)
„osvědčením SOÚ“ se rozumí osvědčení vydané subjektu odpovědnému za údržbu pro účely čl. 14a odst. 4 směrnice 2004/49/ES;
c)
„orgánem udělujícím osvědčení“ se rozumí orgán jmenovaný v souladu s článkem 10 odpovědný za udělování osvědčení subjektům odpovědným za údržbu na základě kritérií uvedených v příloze II;
d)
„nákladním vozem“ se rozumí vozidlo bez vlastního pohonu navržené pro účely přepravy nákladu či jiných materiálů, jež mají být použity při činnostech, jako je výstavba či údržba infrastruktury;
e)
„údržbářskou dílnou“ se rozumí mobilní nebo stálý subjekt sestávající ze zaměstnanců, včetně zaměstnanců s odpovědností za řízení, z nástrojů a zařízení uspořádaných za účelem provádění údržby vozidel a jejich částí, konstrukčních součástí a podsestav;
f)
„uvolněním do provozu“ se rozumí ujištění dané subjektem provádějícím údržbu vedoucímu údržby vozového parku, že údržba byla provedena podle příkazů k provedení údržby;
g)
„vrácením do provozu“ se rozumí ujištění vycházející z uvolnění do provozu dané uživateli, např. železničnímu podniku nebo provozovateli subjektem odpovědným za údržbu, že všechny příslušné údržbářské práce byly provedeny a vůz, který byl předtím vyňat z provozu, je ve stavu, ve kterém je možné jej bezpečně používat, případně s dočasnými omezeními.
Článek 4
Systém údržby
1. Systém údržby sestává z těchto funkcí:
a)
funkce řízení, jež spočívá v dohledu nad funkcemi údržby uvedenými pod písmeny b) až d) a v jejich koordinaci a která zajišťuje, že nákladní vůz v železničním systému se nachází v bezpečném stavu;
b)
funkce rozvoje údržby, jež spočívá v odpovědnosti za správu dokumentace o údržbě, včetně jejího uspořádání, na základě údajů o konstrukci a provozu a rovněž na základě provádění údržby a využívání zkušeností;
c)
funkce řízení údržby vozového parku, jež spočívá v řízení vyjímání nákladních vozů z provozu za účelem provedení údržby a jejich vracení do provozu po provedení údržby; a
d)
funkce provádění údržby, jež spočívá v provádění potřebné technické údržby nákladního vozu nebo jeho částí, včetně dokumentace o uvolnění do provozu.
2. Subjekt odpovědný za údržbu zajistí, že funkce uvedené v odstavci 1 budou plněny v souladu s požadavky a hodnotícími kritérii stanovenými v příloze III.
3. Subjekt odpovědný za údržbu provádí funkci řízení sám, ale funkce údržby uvedené v odst. 1 písm. b) až d) nebo jejich části může svěřit jiným smluvním stranám podle ustanovení článku 8. V případě, že se uchýlí ke svěření činností vnějším subjektům, zajistí subjekt odpovědný za údržbu uplatňování zásad stanovených v příloze I.
4. Bez ohledu na platné smlouvy o svěření činností vnějším subjektům zodpovídá subjekt odpovědný za údržbu za výsledek činností údržby, které řídí, a zavede systém ke sledování jejich provádění.
Článek 5
Vztahy mezi stranami podílejícími se na procesu údržby
1. Každý železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury zajistí, aby nákladní vozy, které provozuje, měly před odjezdem přidělen subjekt odpovědný za údržbu, jemuž bylo uděleno osvědčení, a aby použití vozů odpovídalo rozsahu působnosti osvědčení.
2. Všechny strany podílející se na procesu údržby si vyměňují příslušné informace o údržbě v souladu s kritérii uvedenými v částech I.7 a I.8 přílohy III.
3. Železniční podnik může na základě smluvních ujednání požadovat informace o údržbě nákladního vozu pro účely provozu. Subjekt odpovědný za údržbu nákladního vozu na tyto požadavky reaguje buď přímo, nebo prostřednictvím jiných smluvních stran.
4. Subjekt odpovědný za údržbu může na základě smluvních ujednání požadovat informace o provozování nákladního vozu. Železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury na tyto požadavky reaguje buď přímo, nebo prostřednictvím jiných smluvních stran.
5. Všechny smluvní strany si vyměňují informace o selháních vztahujících se k bezpečnosti, o nehodách, mimořádných událostech, nebezpečných situacích a dalších nebezpečných jevech a rovněž o každém případném omezení v používání nákladních vozů.
6. Osvědčení subjektů odpovědných za údržbu se uznává jako důkaz schopnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury splnit požadavky, kterými se řídí údržba a usměrňování smluvních subjektů a dodavatelů, uvedené v příloze II bodech B.1, B.2, B.3 a C.1 nařízení Komise (EU) č. 1158/2010 z 9. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti železnic (4) a nařízení Komise č. 1169/2010 ze dne 10. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic (5), pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán nemůže prokázat existenci významného bezpečnostního rizika.
7. Má-li smluvní strana, zejména železniční podnik, oprávněný důvod se domnívat, že určitý subjekt odpovědný za údržbu nesplňuje požadavky čl. 14a odst. 3 směrnice 2004/49/ES nebo požadavky na udělování osvědčení podle tohoto nařízení, neprodleně o tom informuje příslušný orgán udělující osvědčení. Orgán udělující osvědčení učiní vhodné kroky, aby prověřil, zda je tvrzení o nesplnění požadavků odůvodněné, a informuje o výsledcích svého šetření zúčastněné strany (případně včetně příslušného vnitrostátního bezpečnostního orgánu).
8. V případě, že dojde ke změně subjektu odpovědného za údržbu, držitel registrace, jak je uvedeno v čl. 33 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES (6), informuje v patřičné lhůtě registrační subjekt, jak je popsán v čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Komise 2007/756/ES (7), tak aby registrační subjekt mohl aktualizovat celostátní registr vozidel.
Původní subjekt odpovědný za údržbu dodá dokumentaci o údržbě buď držiteli registrace, nebo novému subjektu odpovědnému za údržbu.
Bývalý subjekt odpovědný za údržbu je zproštěn svých povinností okamžikem, kdy je vyjmut z celostátního registru vozidel. Jestliže k datu zrušení registrace bývalého subjektu odpovědného za údržbu žádný nový subjekt nepotvrdil přijetí statusu subjektu odpovědného za údržbu, registrace vozidla je pozastavena.
Článek 6
Orgány udělující osvědčení
1. Osvědčení SOÚ udělí jakýkoli orgán oprávněný k udělování osvědčení, který si žádající subjekt odpovědný za údržbu zvolí.
2. Členské státy zajistí, že orgány udělující osvědčení dodržují všeobecná kritéria a zásady stanovené v příloze II a jsou v souladu s veškerými dalšími odvětvovými akreditačními systémy.
3. Členské státy přijmou opatření nutná k zajištění toho, aby rozhodnutí přijatá orgány udělujícími osvědčení podléhala soudnímu přezkoumání.
4. V zájmu sjednocení přístupů k posuzování žádostí spolu orgány udělující osvědčení navzájem spolupracují jak v rámci členských států, tak v celé Unii.
5. Agentura organizuje a usnadňuje spolupráci mezi orgány udělujícími osvědčení.
Článek 7
Systém udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu
1. Udělování osvědčení je založeno na posouzení schopnosti subjektu odpovědného za údržbu splnit příslušné požadavky v příloze III a důsledně je uplatňovat. Zahrnuje systém dohledu, který zajišťuje průběžné dodržování platných požadavků poté, co bylo osvědčení SOÚ uděleno.
2. Subjekty odpovědné za údržbu žádají o udělení osvědčení prostřednictvím příslušného formuláře v příloze IV, přičemž předloží písemné doklady o postupech popsaných v příloze III. Neprodleně předloží všechny doplňkové informace požadované orgánem udělujícím osvědčení. Orgány udělující osvědčení použijí při posuzování žádostí požadavky a hodnotící kritéria stanovené v příloze III.
3. Orgán udělující osvědčení přijme rozhodnutí nejpozději do čtyř měsíců poté, co mu subjekt odpovědný za údržbu žádající o osvědčení předloží veškeré potřebné informace a jakékoli vyžádané doplňující informace. Orgán udělující osvědčení provede před udělením osvědčení nezbytné posouzení na pracovišti či pracovištích subjektu odpovědného za údržbu. Rozhodnutí o udělení osvědčení bude subjektu odpovědnému za údržbu sděleno za použití příslušného formuláře obsaženého v příloze V.
4. Osvědčení SOÚ je platné po dobu maximálně pěti let. Držitel osvědčení neprodleně informuje orgán udělující osvědčení o všech významných změnách v okolnostech platných v době, kdy bylo uděleno původní osvědčení, aby orgán udělující osvědčení mohl rozhodnout, zda má osvědčení změnit, obnovit nebo zrušit.
5. Orgán udělující osvědčení podrobně vyloží důvody, z nichž každé jeho rozhodnutí vychází. Orgán udělující osvědčení oznámí subjektu odpovědnému za údržbu své rozhodnutí se zdůvodněním a zároveň uvede postup a lhůtu pro odvolání a kontaktní údaje odvolacího orgánu.
6. Orgán udělující osvědčení provádí nejméně jednou za rok dohled na vybraných pracovištích, která zeměpisně i funkčně reprezentují všechny činnosti subjektů odpovědných za údržbu, kterým vydal osvědčení, aby ověřil, že subjekty i nadále splňují kritéria stanovená v příloze III.
7. Zjistí-li orgán udělující osvědčení, že subjekt odpovědný za údržbu již nesplňuje požadavky, na jejichž základě mu bylo vydáno osvědčení SOÚ, v závislosti na míře nesouladu se se subjektem odpovědným za údržbu dohodne na plánu na zlepšení, omezí působnost tohoto osvědčení nebo pozastaví platnost tohoto osvědčení.
V případě trvalého neplnění požadavků na udělení osvědčení nebo plánu na zlepšení omezí orgán udělující osvědčení působnost osvědčení SOÚ, nebo jej zruší, přičemž uvede důvody svého rozhodnutí a zároveň i postup a lhůtu pro odvolání a kontaktní údaje odvolacího orgánu.
8. V případě, že železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury požádá o osvědčení o bezpečnosti nebo o schválení z hlediska bezpečnosti, platí pro nákladní vozy, které používá, toto:
a)
v případě, že jsou nákladní vozy udržovány žadatelem, pak žadatel buď jako součást své žádosti přiloží platné osvědčení SOÚ, pokud je k dispozici, nebo je jeho schopnost vykonávat funkci subjektu odpovědného za údržbu posouzena jako součást jeho žádosti o osvědčení o bezpečnosti nebo o schválení z hlediska bezpečnosti;
b)
v případě, že jsou nákladní vozy udržovány jinými stranami než žadatelem, žadatel prostřednictvím svého systému řízení bezpečnosti zajistí usměrňování všech rizik souvisejících s jeho činností včetně používání takových vozů, u nichž se zejména použijí ustanovení článku 5 tohoto nařízení.
Orgány udělující osvědčení a vnitrostátní bezpečnostní orgány si za všech okolností aktivně vyměňují názory, aby se vyvarovaly zdvojování posuzování.
Článek 8
Systém udělování osvědčení pro funkce údržby svěřené vnějšímu subjektu
1. Rozhodne-li se subjekt odpovědný za údržbu svěřit jednu nebo více funkcí uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b), c) a d) nebo jejich části vnějšímu subjektu, lze na základě dobrovolného osvědčení smluvní strany vydaného v rámci systému udělování osvědčení podle tohoto nařízení předpokládat, že subjekt odpovědný za údržbu splňuje příslušné požadavky stanovené v příloze III, pokud se na tyto požadavky vztahuje dobrovolné osvědčení smluvní strany. Pokud toto osvědčení nebylo vydáno, subjekt odpovědný za údržbu předvede orgánu udělujícímu osvědčení, jakým způsobem plní všechny požadavky stanovené v příloze III s ohledem na funkce, jež se rozhodl svěřit vnějšímu subjektu.
2. Osvědčení pro funkce údržby nebo jejich části, jež byly svěřeny vnějšímu subjektu, vydají orgány udělující osvědčení, podle téhož postupu, jaký je uveden v článcích 6 a 7 a v čl. 10 odst. 3, přičemž jej přizpůsobí konkrétnímu případu žadatele. Tato osvědčení platí v celé Unii.
Při posuzování žádostí o osvědčení pro funkce údržby nebo jejich části, jež byly svěřeny vnějšímu subjektu, dodrží orgány udělující osvědčení zásady stanovené v příloze I.
Článek 9
Úloha režimu dohledu
Má-li vnitrostátní bezpečnostní orgán oprávněný důvod domnívat se, že konkrétní subjekt odpovědný za údržbu nesplňuje požadavky čl. 14a odst. 3 směrnice 2004/49/ES nebo požadavky na udělení osvědčení dle tohoto nařízení, bez prodlení přijme potřebné rozhodnutí a o svém rozhodnutí informuje Komisi, agenturu, ostatní příslušné orgány, orgán udělující osvědčení a jiné zúčastněné strany.
Článek 10
Poskytování informací Komisi a agentuře
1. Členské státy nejpozději do 30. listopadu 2011 informují Komisi, zda jsou orgány udělující osvědčení akreditované orgány, uznané orgány nebo vnitrostátní bezpečnostní orgány. Rovněž oznámí Komisi jakoukoli změnu této situace, a to do jednoho měsíce od této změny.
2. Členské státy nejpozději do 31. května 2012 oznámí agentuře uznané orgány udělující osvědčení. Akreditační orgány podle definice v nařízení (ES) č. 765/2008 informují agenturu o akreditovaných orgánech udělujících osvědčení. Agentuře bude rovněž oznámena jakákoli změna, a to do jednoho měsíce od této změny.
3. Orgány udělující osvědčení informují agenturu o veškerých vydaných, pozměněných, obnovených nebo zrušených osvědčeních SOÚ nebo osvědčeních pro konkrétní funkce podle čl. 4 odst. 1 do jednoho týdne od svého rozhodnutí a použijí k tomu formuláře obsažené v příloze V.
4. Agentura uchovává záznamy o všech informacích oznámených na základě znění odstavců 2 a 3 a zpřístupní je veřejnosti.
Článek 11
Změna nařízení (ES) č. 653/2007
Příloha I nařízení (ES) č. 653/2007 se nahrazuje textem uvedeným v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 12
Přechodná ustanovení
1. Použijí se následující přechodná ustanovení, aniž je dotčen článek 9.
2. Ode dne 31. května 2012 bude subjektům odpovědným za údržbu nákladních vozů vydáno každé osvědčení SOÚ v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčen čl. 14a odst. 8 směrnice 2004/49/ES.
3. Osvědčení vydaná orgánem udělujícím osvědčení nejpozději do 31. května 2012 na základě zásad a kritérií rovnocenných se zásadami a kritérii uvedenými v memorandu o porozumění, jež stanoví základní zásady společného systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů a jež bylo podepsáno členskými státy dne 14. května 2009, jsou považována za rovnocenná s osvědčeními SOÚ vydanými podle tohoto nařízení po původní dobu jejich platnosti, nejpozději do 31. května 2015.
4. Osvědčení vydaná orgánem udělujícím osvědčení subjektům odpovědným za údržbu nejpozději do 31. května 2012 na základě vnitrostátních právních předpisů existujících před vstupem tohoto nařízení v platnost, které jsou rovnocenné tomuto nařízení, zejména článkům 6 a 7 a přílohám I a III, jsou považována za rovnocenná s osvědčeními SOÚ vydanými podle tohoto nařízení po původní dobu jejich platnosti, nejpozději do 31. května 2015.
5. Osvědčení vydaná údržbářským dílnám nejpozději do 31. května 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů existujících před vstupem tohoto nařízení v platnost, které jsou rovnocenné tomuto nařízení, jsou považována za rovnocenná s osvědčeními pro údržbářské dílny přebírající funkci provádění údržby vydanými podle tohoto nařízení po původní dobu jejich platnosti, nejpozději do 31. května 2017.
6. Aniž by byly dotčeny odstavce 3 až 5, subjektům odpovědným za údržbu nákladních vozů registrovaným v celostátním registru vozidel nejpozději do 31. května 2012 se uděluje osvědčení podle tohoto nařízení nejpozději do 31. května 2013. Během tohoto období se uznávají jako rovnocenná osvědčením SOÚ vydaným podle tohoto nařízení vlastní prohlášení o shodě subjektů odpovědných za údržbu s příslušnými požadavky tohoto nařízení nebo memoranda o porozumění, jež stanoví základní zásady společného systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů, podepsaného členskými státy dne 14. května 2009.
7. Železniční podniky a provozovatelé infrastruktury, kterým již bylo uděleno osvědčení v souladu s články 10 a 11 směrnice 2004/49/ES nejpozději do 31. května 2012, nemusí žádat o osvědčení SOÚ na původní dobu platnosti svých osvědčení na údržbu vozů, za které jsou odpovědni jako subjekty odpovědné za údržbu.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. května 2011.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 445/2011 НА КОМИСИЯТА
от 10 май 2011 година
относно система за сертифициране на структурите, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, и за изменение на Регламент (ЕО) № 653/2007
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (1), и по-специално член 14а от нея,
като взе предвид препоръката на Европейската железопътна агенция от 8 юли 2010 г. относно система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2004/49/ЕО цели да подобри достъпа до пазара на услуги за железопътен транспорт, като определя общи принципи за управление, регулиране и надзор на безопасността на железопътния транспорт. Освен това Директива 2004/49/ЕО предвижда въвеждането на рамка за осигуряване на равни условия за всички структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, чрез прилагането на еднакви изисквания за сертифициране в целия Съюз.
(2)
Предназначението на системата за сертифициране е да осигури рамка за хармонизиране на изискванията и методите за оценка на способността на структурите, които отговарят за поддръжката в целия Европейски съюз.
(3)
Без да се засяга отговорността на железопътните предприятия и операторите на инфраструктура за безопасната експлоатация на влакове, структурата, която отговаря за поддръжката, следва да гарантира посредством система за поддръжка, че товарните вагони, за чиято поддръжка отговаря, са в безопасно експлоатационно състояние. Като се има предвид голямото разнообразие от методи за проектиране и поддръжка системата за поддръжка следва да бъде процесно ориентирана.
(4)
На операторите на инфраструктура се налага да използват товарни вагони за превоз на материали за строителство или за дейности за поддръжка на инфраструктурата. Когато експлоатират товарни вагони за тази цел, операторите на инфраструктура го правят в качеството си на железопътни предприятия. Оценката на способността на оператора на инфраструктура да експлоатира товарни вагони за тази цел следва да бъде част от неговата оценка за разрешително за безопасност съгласно член 11 от Директива 2004/49/ЕО.
(5)
Предприетите инспекции и наблюдение преди потеглянето на влак или по маршрута обикновено се извършват от оперативен персонал на железопътните предприятия или на операторите на инфраструктура, като се следва процесът, описан в тяхната система за управление на безопасността в съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО.
(6)
Железопътните предприятия или операторите на инфраструктура следва да гарантират чрез своята система за управление на безопасността контрол по отношение на всякакви рискове, свързани с тяхната дейност, в т. ч. ангажирането на изпълнители. За тази цел железопътните предприятия следва да разчитат на договорни споразумения със структурите, които отговорят за поддръжката, за всички вагони, които те експлоатират. Това може да бъде договор между железопътното предприятие и структурата, която отговоря за поддръжката, или верига от договори с други страни, като например стопанисващия. Въпросните договори следва да са в съответствие с процедурите, определени от железопътното предприятие или оператора на инфраструктура в неговата система за управление на безопасността, включително обмена на информация.
(7)
В съответствие с Директива 2004/49/ЕО сертификатът на структура, която отговаря за поддръжката (сертификат на СОП), е валиден на територията на целия Европейски съюз. Сертификати, издадени от органи в трети държави, определени чрез равностойни критерии и отговарящи на равностойни на посочените в настоящия регламент изисквания, обикновено следва да се приемат за равностойни на сертификатите на СОП, издадени в Европейския съюз.
(8)
Оценката на заявление за сертификат за СОП от страна на орган за сертифициране представлява оценка на способността на заявителя да управлява дейности за поддръжка и да изпълнява оперативните функции по поддръжка самостоятелно или чрез договори с други органи, като например работилници за поддръжка, натоварени с изпълнението на тези функции или на част от тях.
(9)
Системата за акредитация следва да осигурява инструмент за управление на рисковете чрез гарантиране, че акредитираните органи са компетентни да извършват работата, която приемат. Освен това акредитацията се счита за средство за осигуряване на национално и международно признаване на сертификатите на СОП, издадени от акредитирани органи.
(10)
За да се осигури система, позволяваща на сертифициращите органи да извършват проверки на сертифицирани структури, които отговарят за поддръжката в целия Европейски съюз, е важно всички органи, които могат да предоставят сертификати на структури, отговарящи за поддръжката („сертифициращи органи“), да си сътрудничат помежду си с цел хармонизиране на подходите за сертифициране. В съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (2) следва да бъдат разработени и одобрени специфични изисквания за акредитация.
(11)
За оценката на процеса на сертифициране, предвиден в настоящия регламент, е важно Европейската железопътна агенция („Агенцията“) да осъществява надзор над разработването на системата за сертифициране. За да може да изпълнява тази функция, Агенцията трябва да събира информация относно характера на сертифициращите органи, работещи в тази област, и броя на сертификатите, издадени на структурите, които отговарят за поддръжката. Също така е важно Агенцията да улеснява координацията между сертифициращите органи.
(12)
Регламент (ЕО) № 653/2007 на Комисията от 13 юни 2007 г. относно прилагането на общ европейски формат за сертификатите за безопасност и документите за кандидатстване за сертифициране съгласно член 10 от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за валидността на сертификатите за безопасност, издадени по Директива 2001/14/ЕО (3), предвижда стандартен формат за сертификатите за безопасност. Този формат трябва да бъде актуализиран, така че да включва допълнителна информация за структурите, които отговарят за поддръжката. Следователно Регламент (ЕО) № 653/2007 следва да бъде съответно изменен.
(13)
В очакване на цялостното прилагане на системата за сертифициране на структурата, която отговаря за поддръжката, както е предвидено в настоящия регламент, валидността на съществуващите практики за сертифициране на структурите, които отговорят за поддръжката, и на работилниците за поддръжка следва да се признава в продължение на преходен период, за да се гарантира непрекъснатото функциониране на товарните железопътни услуги, по-специално в международен план. По време на този период националните органи по безопасността следва да обръщат особено внимание на еквивалентността и съответствието на различните практики за сертифициране.
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, съответстват на становището на комитета, създаден съгласно член 27 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цел
1. С настоящия регламент се създава система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, както е посочено в член 14а от Директива 2004/49/ЕО.
2. Предназначението на системата за сертифициране е да предостави доказателства, че структурата, която отговаря за поддръжката, е установила своя система за поддръжка и може да изпълнява изискванията, посочени в настоящия регламент, с цел да се гарантира безопасното експлоатационно състояние на всички товарни вагони, за чиято поддръжка тя отговаря.
Член 2
Обхват
1. Системата за сертифициране се прилага за всички структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, които ще се използват по железопътната мрежа на територията на Европейския съюз.
2. Работилниците за поддръжка или организациите, които поемат изпълнението на част от функциите, посочени в член 4, могат да прилагат доброволно системата за сертифициране въз основа на принципите, посочени в член 8 и в приложение I.
3. Посочването на оператор на инфраструктура в членове 5, 7 и 12 се разбира, че се отнася за експлоатацията от негова страна на товарни вагони за превоз на материали за строителство или за дейности за поддръжка на инфраструктурата. Когато той експлоатира товарни вагони за посочената цел, се счита, че операторът на инфраструктура го прави в качеството си на железопътно предприятие.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, предвидени в член 3 от Директива 2004/49/ЕО.
2. Освен това се прилагат следните определения:
а)
„акредитация“ означава акредитация съгласно определението в член 2, параграф 10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
б)
„сертификат на СОП“ означава сертификат, издаден на структура, която отговаря за поддръжката, за целите на член 14а, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО;
в)
„орган за сертифициране“ означава орган, нотифициран на Комисията съгласно член 10, който отговаря за сертифицирането на структури, които отговарят за поддръжката, въз основа на критериите от приложение II;
г)
„товарен вагон“ означава превозно средство, което не се придвижва на собствен ход, създадено с цел превозване на товари или други материали, които да се използват за дейности като строителство или поддръжка на инфраструктура;
д)
„работилница за поддръжка“ означава подвижна или стационарна структура, включваща служители, в това число такива с управленски отговорности, инструменти и съоръжения, създадена за извършването на поддръжка на превозни средства, части, компоненти или свързващи елементи на превозни средства;
е)
„пускане в експлоатация“ означава уверението, дадено от структурата, която отговаря за поддръжката, на ръководителя по поддръжката на вагонния парк, че поддръжката е изпълнена съгласно поръчките за поддръжка;
ж)
„повторно въвеждане в експлоатация“ е уверението въз основа на документ за пускане в експлоатация, дадено на ползвателя, като например железопътно предприятие или стопанисващ, от структурата, която отговоря за поддръжката, че са извършени всички необходими дейности за поддръжка и вагонът, чиято експлоатация преди е била прекратена, е в състояние да бъде експлоатиран безопасно, евентуално при някои временни ограничения за използването.
Член 4
Система за поддръжка
1. Системата за поддръжка се състои от следните функции:
а)
функция по управление, която контролира и координира функциите по поддръжка, посочени в букви б)-г), и гарантира безопасното състояние на товарните вагони в железопътната система;
б)
функция по разработване на поддръжката, която отговоря за управлението на документацията за поддръжката, включително управлението на конфигурацията въз основа на данни за проектирането и експлоатацията, както и за качеството и извлечения опит;
в)
функция по управление на поддръжката на вагонния парк, което отговаря за прекратяването на експлоатацията на вагон с цел поддръжка и повторното му въвеждане в експлоатация след поддръжката; и
г)
функция по извършване на поддръжката, което означава осъществяване на необходимата техническа поддръжка на товарния вагон или на части от него, включително документацията, свързана с техническото обслужване.
2. Структурата, която отговаря за поддръжката, гарантира, че функциите, посочени в параграф 1, отговарят на изискванията и критериите за оценка, посочени в приложение III.
3. Структурата, която отговаря за поддръжката, изпълнява функцията по управление самостоятелно, но може да възлага на външен изпълнител функциите по поддръжка, посочени в букви б)-г) от параграф 1, или част от тях на други договарящи се страни съгласно разпоредбите на член 8. Когато се прибягва до възлагане на външен изпълнител, структурата, която отговаря за поддръжката, гарантира прилагането на принципите, посочени в приложение I.
4. Независимо от приложените договорености за възлагане на външен изпълнител структурата, която отговаря за поддръжката, е отговорна за резултата от дейностите по поддръжка, които управлява, и установява система за наблюдение на изпълнението на посочените дейности.
Член 5
Отношения между страните, участващи в процеса по поддръжката
1. Всяко железопътно предприятие или оператор на инфраструктура гарантира, че преди потеглянето за всеки от товарните вагони, използвани от него, е определена сертицифирана структура, която отговаря за поддръжката, чийто сертификат има необходимия обхват по отношение на експлоатацията на вагона.
2. Всички страни, участващи в процеса по поддръжката, обменят съответната информация за поддръжката в съответствие с критериите, изброени в раздели I.7 и I.8 от приложение III.
3. Въз основа на договорни споразумения железопътното предприятие може да поиска информация за оперативни цели относно поддръжката на даден товарен вагон. Структурата, която отговаря за поддръжката на товарния вагон, отговаря на тези искания пряко или чрез други договарящи се страни.
4. Въз основа на договорни споразумения, структура, която отговаря за поддръжката, може да поиска информация за експлоатацията на товарен вагон. Железопътното предприятие или операторът на инфраструктура отговарят на тези искания пряко или чрез други договарящи се страни.
5. Всички договарящи се страни обменят информация относно свързани с безопасността неизправности, злополуки, инциденти, състояния, близки до инциденти, и други опасни събития, както и относно възможното ограничаване на използването на товарните вагони.
6. Сертификатите на структурите, които отговарят за поддръжката, се приемат като доказателство за способността на железопътно предприятие или оператор на инфраструктура да изпълнява изискванията на изпълнителите и доставчиците за поддръжка и контрол, посочени в приложение II, точки Б.1, Б.2, Б.3 и В.1 към Регламент (ЕС) № 1158/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт (4) и Регламент (ЕС) № 1169/2010 на Комисията от 10 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност (5), освен ако националният орган по безопасността не може да докаже наличието на сериозен риск за безопасността.
7. Ако договаряща страна, по-специално железопътно предприятие, има основателна причина да счита, че определено структурата, която отговаря за поддръжката, не изпълнява изискванията на член 14а, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО или изискванията за сертифициране в настоящия регламент, тя незабавно уведомява сертифициращия орган за това. Сертифициращият орган предприема необходимите действия за проверка дали твърдението за несъответствие е основателно и уведомява съответните страни за резултатите от разследването (включително компетентния национален орган по безопасността, ако е уместно).
8. При смяна на структурата, която отговаря за поддръжката, притежателят на регистрацията, както е посочено в член 33, параграф 3 от Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), уведомява своевременно органа, отговарящ за регистъра, за промяната, както е предвидено в член 4, параграф 1 от Решение 2007/756/ЕО на Комисията (7), така че последният да може да актуализира националния регистър на возилата.
Предишната структура, която отговаря за поддръжката, предава документацията за поддръжката или на притежателя на регистрацията, или на новата структурата, която отговаря за поддръжката.
Предишната структура, която отговаря за поддръжката, се освобождава от отговорностите си, когато бъде отписана от националния регистър на возилата. Ако към датата на дерегистрация на предишната структура, която отговаря за поддръжката, никоя нова структура не е потвърдила, че приема статута на структура, която отговаря за поддръжката, регистрацията на возилото временно се преустановява.
Член 6
Сертифициращи органи
1. Сертификати на СОП се предоставят от всеки компетентен орган за сертифициране, избран от кандидатстващата за сертификат структура, която отговаря за поддръжката.
2. Държавите-членки гарантират, че сертифициращите органи съблюдават общите критерии и принципи, посочени в приложение II, и всички последващи схеми за акредитация в отрасъла.
3. Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да гарантират, че решенията, взети от сертифициращите органи, подлежат на съдебен контрол.
4. С цел да се уеднаквят подходите за оценка на заявленията сертифициращите органи си сътрудничат взаимно както в рамките на държавите-членки, така и в целия Европейски съюз.
5. Агенцията организира и улеснява сътрудничеството между сертифициращите органи.
Член 7
Система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката
1. Сертифицирането се основава на оценка на способността на структурата, която отговаря за поддръжката, да изпълнява съответните изисквания на приложение III и да може да ги прилага последователно. Това включва система за контрол, която да гарантира непрекъснатото съответствие с приложимите изисквания след предоставянето на сертификата на СОП.
2. Структурите, които отговарят за поддръжката, кандидатстват за сертифициране, като използват съответния формуляр от приложение IV и предоставят писмени доказателства във връзка с процедурите, посочени в приложение III. Те представят без забавяне цялата допълнителна информация, която сертифициращият орган изисква от тях. При оценката на заявленията сертифициращите органи прилагат изискванията и критериите за оценка, определени в приложение III.
3. Сертифициращият орган взема решение не по-късно от четири месеца, след като кандидатстващата за сертификат структура, която отговаря за поддръжката, му представи цялата необходима информация и изисканата допълнителна информация. Сертифициращият орган извършва необходимата оценка на обекта или обектите на структурата, която отговаря за поддръжката, преди предоставянето на сертификата. Решението за предоставяне на сертификата се съобщава на структурата, която отговаря за поддръжката, като се използва съответният формуляр от приложение V.
4. Сертификатът на СОП е валиден за срок до пет години. Притежателят на сертификата уведомява незабавно сертифициращия орган за всички важни промени, свързани с обстоятелствата, съществуващи в момента на предоставянето на първоначалния сертификат, за да може сертифициращият орган да реши дали да го измени, поднови или отнеме.
5. Сертифициращият орган описва подробно причините, на които се основава всяко негово решение. Сертифициращият орган съобщава решението си и причините за него на структурата, която отговаря за поддръжката, като посочва процеса и срока за обжалване и координатите на апелативния орган.
6. Сертифициращият орган извършва дейности по контрол поне един път в годината на избрани обекти, които са представителни в географски и функционален аспект за всички дейности на структурите, отговарящи за поддръжката, на които е предоставил сертификат, за да провери дали структурите все още отговарят на критериите, предвидени в приложение III.
7. Ако сертифициращият орган установи, че структурата, която отговаря за поддръжката, вече не изпълнява изискванията, въз основа на които е издаден сертификатът на СОП, той приема план за подобряване заедно със структурата, която отговаря за поддръжката, ограничава обхвата на приложение или отнема сертификата на структурата, която отговаря за поддръжката, в зависимост от степента на несъответствие.
При продължаващо неизпълнение на изискванията за сертифициране или на плана за подобряване сертифициращият орган ограничава обхвата или отнема сертификата на СОП като обосновава решението си и посочва процеса и срока за обжалване и координатите на апелативния орган.
8. Когато железопътно предприятие или оператор на инфраструктура кандидатства за сертификат за безопасност или разрешително за безопасност, по отношение на товарните вагони, използвани от него, се прилага следното:
а)
ако поддръжката на товарните вагони се извършва от заявителя, той включва валиден сертификат на СОП, ако има такъв, като част от заявлението или се прави оценка на неговия капацитет като структура, която отговоря за поддръжката, като част от неговото заявление за сертификат за безопасност или разрешително за безопасност;
б)
ако поддръжката на товарните вагони се извършва от страни, различни от заявителя, чрез своята система за управление на безопасността той гарантира контрол по отношение на всякакви рискове, свързани с неговата дейност, включително използването на тези вагони, за което по-специално се прилагат разпоредбите на член 5 от настоящия регламент.
При всички обстоятелства сертифициращите органи и националните органи по безопасността извършват активен обмен на становища, за да се избегне дублиране на оценката.
Член 8
Система за сертифициране на функции по поддръжка, възложени на външен изпълнител
1. Когато структурата, която отговаря за поддръжката, реши да възложи на външен изпълнител една или повече от функциите, посочени в член 4, параграф 1, букви б), в) и г), или части от тях, доброволното сертифициране на изпълнителя по системата за сертифициране от настоящия регламент поражда презумпция за съответствие на структурата, която отговаря за поддръжката, със съответните изисквания, посочени в приложение III, доколкото тези изисквания попадат в обхвата на доброволното сертифициране на изпълнителя. Ако такова сертифициране липсва, структурата, която отговаря за поддръжката, доказва на сертифициращия орган защо тя изпълнява всички изисквания, посочени в приложение III, по отношение на функциите, които решава да възложи на външен изпълнител.
2. Сертификати за функции по поддръжка или за части от тях, които се възлагат на външен изпълнител, се издават от сертифициращи органи при спазване на същите процедури, посочени в членове 6-7 и член 10, параграф 3, адаптирани към специфичния случай на заявителя. Те са валидни на територията на целия Европейски съюз.
При оценката на заявленията за сертификати за функции по поддръжка или за части от тях, които се възлагат на външен изпълнител, сертифициращите органи прилагат принципите, посочени в приложение I.
Член 9
Роля на режима за надзор
Ако национален орган по безопасността има основателна причина да счита, че дадена структурата, която отговаря за поддръжката, не спазва изискванията на член 14а, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО или изискванията за сертифициране от настоящия регламент, той незабавно взема необходимото решение и уведомява Комисията, Агенцията, други компетентни органи, сертифициращия орган и други заинтересовани страни за своето решение.
Член 10
Предоставяне на информация на Комисията и Агенцията
1. Не по-късно от 30 ноември 2011 г. държавите-членки уведомяват Комисията дали сертифициращите органи са акредитирани органи, признати органи или национални органи по безопасността. Те също така уведомяват Комисията за всяка промяна в това положение в срок от един месец от промяната.
2. Не по-късно от 31 май 2012 г. държавите-членки уведомяват Агенцията за признатите сертифициращи органи. Както е предвидено в Регламент (ЕО) № 765/2008, органите за акредитация уведомяват Агенцията за акредитираните сертифициращи органи. Всяка промяна също се съобщава на Агенцията в срок от един месец от промяната.
3. Сертифициращите органи уведомяват Агенцията за всички издадени, изменени, подновени или отнети сертификати на СОП или сертификати за специфични функции съгласно член 4, параграф 1 в срок от една седмица от решението си, като използват формулярите от приложение V.
4. Агенцията поддържа досие на цялата информация, за която е уведомена съгласно параграфи 2 и 3, и осигурява публичен достъп до нея.
Член 11
Изменение на Регламент (ЕО) № 653/2007
Приложение I към Регламент (ЕО) № 653/2007 се заменя с текста, който се съдържа в приложение VI към настоящия регламент.
Член 12
Преходни разпоредби
1. Прилагат се следните преходни разпоредби, без да се засягат разпоредбите на член 9.
2. Считано от 31 май 2012 г. всеки сертификат на СОП се издава в съответствие с настоящия регламент на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, без да се засяга член 14а, параграф 8 от Директива 2004/49/ЕО.
3. Сертификати, издадени от сертифициращ орган не по-късно от 31 май 2012 г. въз основа на принципи и критерии, еквивалентни на съдържащите се в Меморандума за разбирателство за установяване на основни принципи на обща система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, подписан от държавите-членки на 14 май 2009 г., се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2015 г.
4. Сертификати, издадени от сертифициращ орган, на структури, които отговорят за поддръжката, не по-късно от 31 май 2012 г. въз основа на националното законодателство, което се прилага преди влизането в сила на настоящия регламент и е еквивалентно на настоящия регламент, по-специално членове 6-7 и приложения I и III, се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2015 г.
5. Сертификати, издадени на работилници за поддръжка не по-късно от 31 май 2014 г. въз основа на националното законодателство, което се прилага преди влизането в сила на настоящия регламент и е еквивалентно на настоящия регламент, се признават за еквивалентни на сертификатите за работилници за поддръжка, които поемат функцията по извършване на поддръжка, издадени съгласно настоящия регламент за техния първоначален срок на действие най-късно до 31 май 2017 г.
6. Без да се засягат параграфи 3-5, структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, вписани в националния регистър на возилата не по-късно от 31 май 2012 г., се сертифицират съгласно настоящия регламент най-късно до 31 май 2013 г. През този период декларациите за съответствие на структурите, които отговорят за поддръжката, със съответните изисквания на настоящия регламент или на Меморандума за разбирателство за установяване на основни принципи на обща система за сертифициране на структури, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, подписан от държавите-членки на 14 май 2009 г., се признават за еквивалентни на сертификатите на СОП, издадени съгласно настоящия регламент.
7. Железопътните предприятия и операторите на инфраструктура, които вече са сертифицирани съгласно членове 10 и 11 от Директива 2004/49/ЕО не по-късно от 31 май 2012 г., не трябва да подават заявление за сертификат на СОП за първоначалния срок на действие на техните сертификати за поддръжка на вагоните, за които те носят отговорност като структура, която отговоря за поддръжката.
Член 13
Дата на влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 май 2011 година.