ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1105/2011/EU
ze dne 25. října 2011
o seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě čl. 17 odst. 3 písm. a) Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 (2) byla rozhodnutími SCH/Com-ex (98) 56 (3) a SCH/Com-ex (99) 14 (4) vytvořena příručka cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem. Tato rozhodnutí by měla být přizpůsobena institucionálnímu a právnímu rámci Unie.
(2)
Seznam cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi by měl být systematicky sledován, aby tak orgány členských států příslušné pro zpracování žádostí o víza a pro provádění kontrol na hranicích měly k dispozici přesné informace o cestovních dokladech předkládaných státními příslušníky třetích zemí. Je třeba modernizovat a zefektivnit jak výměnu informací mezi členskými státy o vydávaných cestovních dokladech a o uznávání těchto cestovních dokladů členskými státy, tak i zveřejňování celého souboru těchto informací.
(3)
Seznam cestovních dokladů slouží dvěma účelům: na jedné straně umožňuje orgánům příslušným pro provádění kontrol na hranicích ověřovat, zda je daný cestovní doklad uznáván pro účely překročení vnějších hranic ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (5); na straně druhé umožňuje konzulárním pracovníkům ověřovat, zda členské státy uznávají daný cestovní doklad pro účely připojení vízového štítku.
(4)
Podle čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (6) je třeba v rámci místní schengenské spolupráce vypracovat seznam cestovních dokladů vydávaných hostitelskou zemí, který nemusí být úplný.
(5)
Je třeba zavést mechanismus, který zajistí průběžnou aktualizaci seznamu cestovních dokladů.
(6)
Vzhledem k tomu, že v souvislosti s případným uznáváním cestovních dokladů je důležité jejich zabezpečení, měla by Komise ve spolupráci s odborníky z členských států podle potřeby poskytnout technické posouzení.
(7)
Členské státy jsou a nadále by měly zůstat příslušné pro uznávání cestovních dokladů s cílem umožnit držiteli překročení vnějších hranic a připojit vízový štítek.
(8)
Členské státy by měly oznámit svůj postoj ke všem cestovním dokladům a usilovat o harmonizaci svých postojů k různým typům cestovních dokladů. Je třeba vytvořit mechanismus, který by členské státy zavazoval k zaujetí postoje k uznávání či neuznávání cestovních dokladů, jelikož v případě, že členský stát svůj postoj k danému cestovnímu dokladu neoznámí, může jeho držitelům způsobit obtíže. Uvedený mechanismus by neměl bránit členským státům oznámit kdykoli změnu svého postoje.
(9)
Z dlouhodobého hlediska je třeba vytvořit online databázi obsahující vzory všech cestovních dokladů, aby se orgánům příslušným pro provádění kontrol na hranicích a konzulárním pracovníkům usnadnilo ověřování daných cestovních dokladů. Tato databáze by měla být průběžně aktualizována v souladu s případnými změnami dříve oznámeného uznávání či neuznávání daných cestovních dokladů členskými státy.
(10)
Komise by měla sestavit seznam známých smyšlených a kamuflážních cestovních pasů, na něž byla upozorněna členskými státy, který nemusí být úplný. Smyšlené a kamuflážní pasy na tomto seznamu by neměly podléhat uznávání či neuznávání. Držitele by totiž neměly opravňovat k překročení vnějších hranic a neměly by být opatřovány vízem.
(11)
Za účelem zajištění jednotných podmínek pro sestavování a aktualizaci seznamu cestovních dokladů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(12)
Při sestavování a aktualizaci seznamu cestovních dokladů by měl být použit poradní postup, jelikož tyto akty jsou pouhým seznamem vydávaných cestovních dokladů.
(13)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (9).
(14)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (11).
(15)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (12).
(16)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(17)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (13); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(18)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (14); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(19)
Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(20)
Toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto rozhodnutím se stanoví seznam cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem (dále jen „seznam cestovních dokladů“), a mechanismus sestavování tohoto seznamu.
2. Toto rozhodnutí se vztahuje na cestovní doklady, jako je národní pas (cestovní, diplomatický, služební/úřední nebo zvláštní pas), náhradní cestovní doklad, cestovní doklad pro uprchlíky nebo osoby bez státní příslušnosti, cestovní doklad vydávaný mezinárodními organizacemi nebo laissez-passer.
3. Tímto rozhodnutím není dotčena pravomoc členských států uznávat cestovní doklady.
Článek 2
Sestavení seznamu cestovních dokladů
1. Komise vypracuje seznam cestovních dokladů ve spolupráci se členskými státy na základě informací shromážděných v rámci místní schengenské spolupráce ve smyslu čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 810/2009.
2. Seznam cestovních dokladů se vypracuje poradním postupem podle čl. 8 odst. 2.
Článek 3
Členění seznamu cestovních dokladů
1. Seznam cestovních dokladů se skládá ze tří částí.
2. Část I obsahuje cestovní doklady vydávané třetími zeměmi a územními jednotkami uvedenými v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (15).
3. Část II obsahuje následující cestovní doklady vydávané členskými státy, včetně cestovních dokladů vydávaných těmi členskými státy Evropské unie, jež se nepodílejí na přijímání tohoto rozhodnutí, a členskými státy Evropské unie, které dosud plně neuplatňují ustanovení schengenského acquis:
a)
cestovní doklady vydávané státním příslušníkům třetích zemí;
b)
cestovní doklady vydávané uprchlíkům na základě Úmluvy Organizace spojených národů o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951;
c)
cestovní doklady vydávané osobám bez státní příslušnosti na základě Úmluvy Organizace spojených národů o právním postavení osob bez státní příslušnosti ze dne 28. září 1954;
d)
cestovní doklady vydávané osobám, které nejsou státními příslušníky žádné země a které pobývají v členském státě;
e)
cestovní doklady vydávané Spojeným královstvím britským občanům, kteří nejsou pro účely práva Unie státními příslušníky Spojeného království Velké Británie a Severního Irska.
4. Část III obsahuje cestovní doklady vydávané mezinárodními organizacemi.
5. Zařazení daného cestovního dokladu na seznam se obecně vztahuje na všechny dosud platné série tohoto cestovního dokladu.
6. Pokud třetí země nevydává určitý typ cestovního dokladu, uvede se do seznamu cestovních dokladů „nevydává se“.
Článek 4
Oznámení o uznávání či neuznávání cestovních dokladů uvedených na seznamu
1. Členské státy do tří měsíců od obdržení seznamu cestovních dokladů oznámí Komisi svůj postoj k uznávání či neuznávání cestovních dokladů uvedených na seznamu.
2. Neoznámí-li členský stát svůj postoj ve lhůtě uvedené v odstavci 1, dotyčný cestovní doklad se považuje za uznávaný, dokud tento členský stát neoznámí, že doklad neuznává.
3. Členské státy si v rámci výboru uvedeného v čl. 8 odst. 1 vyměňují informace o důvodech uznávání či neuznávání určitých cestovních dokladů s cílem dosáhnout harmonizovaného postoje.
4. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny již dříve oznámeného uznávání či neuznávání daného cestovního dokladu.
Článek 5
Nově vydávané cestovní doklady
1. Členské státy informují Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 3 písm. a) až d).
2. Členské státy informují Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 2, odst. 3 písm. e) a odst. 4 vydávaných třetími zeměmi, členskými státy a mezinárodními organizacemi. Komise vyvine ve spolupráci s členskými státy úsilí s cílem shromáždit vzory nových cestovních dokladů za účelem jejich dalšího sdílení.
3. Komise aktualizuje seznam cestovních dokladů v souladu s přijatými oznámeními a informacemi a vyžádá si od členských států oznámení o jejich postoji k uznávání či neuznávání cestovních dokladů podle článku 4.
4. Aktualizovaný seznam cestovních dokladů se vypracuje poradním postupem podle čl. 8 odst. 2.
Článek 6
Informace o známých smyšlených a kamuflážních pasech
Komise rovněž na základě informací poskytnutých členskými státy sestaví a aktualizuje seznam známých smyšlených a kamuflážních pasů, který nemusí být úplný.
Článek 7
Posouzení cestovních dokladů
1. Komise může pomoci členským státům při technickém posuzování cestovních dokladů tím, že za pomoci odborníků z členských států zajistí technickou analýzu těchto cestovních dokladů, jež zohlední zejména příslušné normy a doporučení Mezinárodní organizace pro civilní letectví.
2. V rámci tohoto posuzování mohou být rovněž, je-li to vhodné, analyzovány podmínky a postupy vydávání cestovních dokladů.
3. Výsledky posuzování uvedených v odstavci 1 a 2 se sdělí členským státům.
Článek 8
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor (Výbor pro cestovní doklady). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 9
Zveřejnění seznamů
Komise poskytuje seznam cestovních dokladů, včetně oznámení podle článku 4, a seznam uvedený v článku 6 členským státům a veřejnosti v pravidelně aktualizované elektronické publikaci.
Článek 10
Zrušující ustanovení
Rozhodnutí SCH/Com-ex (98)56 a SCH/Com-ex (99)14 se zrušují.
Článek 11
Vstup v platnost
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto rozhodnutí se použije ode dne svého vstupu v platnost, s výjimkou článku 10, který se použije ode dne, kdy Komise poprvé zveřejní seznam cestovních dokladů.
Článek 12
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
РЕШЕНИЕ № 1105/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
относно списъка на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза, и относно създаването на механизъм за създаването на този списък
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Въз основа на член 17, параграф 3, буква а) от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. (2), с решения SCH/Com-ex (98) 56 (3) и SCH/Com-ex (99) 14 (4) се въведе Ръководството за документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници, и върху които може да се поставя виза. Тези решения следва да се адаптират към институционалната и правна рамка на Съюза.
(2)
Списъкът на документи за пътуване, издадени от трети държави, следва да бъде наблюдаван систематично, за да се гарантира, че органите на държавите-членки, отговорни за обработката на молбите за виза и за граничния контрол, разполагат с точна информация за документите за пътуване, представяни от граждани на трети държави. Обменът на информация между държавите-членки за издавани документи за пътуване и за признаването от страна на държавите-членки на тези документи за пътуване, както и предоставянето на целия сборник на обществеността, следва да се модернизират и направят по-ефикасни.
(3)
Целта на списъка на документите за пътуване е двояка: от една страна, той позволява на органите за граничен контрол да проверяват дали даден документ за пътуване е признат за целите на преминаването на външните граници, както е установено в член 5, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (5); от друга страна, той позволява на консулския персонал да проверява дали държавите-членки признават даден документ за пътуване за целите на нанасянето на визов стикер.
(4)
Съгласно член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (6) в рамките на местното шенгенско сътрудничество следва да се изготви пълен списък на документи за пътуване, издавани от държавата домакин.
(5)
Следва да се създаде механизъм, гарантиращ непрекъснатото актуализиране на списъка на документи за пътуване.
(6)
Предвид важното значение на сигурността на документите за пътуване за евентуалното им признаване Комисията, подпомагана от експерти от държавите-членки, следва да представи техническа оценка, когато това е целесъобразно.
(7)
Държавите-членки са и следва да останат компетентни за признаването на документи за пътуване за целите на разрешаване на притежателя да премине външните граници и за нанасянето на визов стикер.
(8)
Държавите-членки следва да уведомят за своята позиция по отношение на всички документи за пътуване и да се стремят да хармонизират своите позиции относно различните видове документи за пътуване. Тъй като пропускът на дадена държава-членка да уведоми за своята позиция по отношение на даден документ за пътуване може да създаде проблеми на притежателите на този документ за пътуване, следва да се създаде механизъм, който да задължава държавите-членки да заявят своята позиция относно признаването или непризнаването на тези документи. Този механизъм не следва да изключва възможността държавите-членки във всеки един момент да уведомят за промяна в своята позиция.
(9)
В дългосрочен план следва да бъде създадена онлайн база данни, съдържаща образци на всички документи за пътуване, за да се улесни проверката на даден документ за пътуване от страна на органите за граничен контрол и консулския персонал. Тази база данни следва да се актуализира в съответствие с всички промени в предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване от държавите-членки.
(10)
С информационна цел Комисията следва да изготви неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти, за които са я уведомили държавите-членки. Включените в списъка фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти не следва да подлежат на признаване или непризнаване. Те не следва да дават право на притежателите им да преминават външните граници и върху тях не могат да се поставят визи.
(11)
С цел да се осигурят еднакви условия за съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(12)
За съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване следва да бъде използвана процедурата по консултиране, тъй като тези актове представляват единствено сборник от издаваните документи за пътуване.
(13)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (9).
(14)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(15)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (12).
(16)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящото решение Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(17)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва, в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (13); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемането и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(18)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (14); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(19)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(20)
Настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се създава списък на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза („списък на документите за пътуване“), както и механизъм за съставянето на този списък.
2. Настоящото решение се прилага към документите за пътуване като национален паспорт (обикновен, дипломатически, служебен/официален или специален паспорт), документ за пътуване за извънредни ситуации, документ за пътуване на бежанци или на апатриди, документ за пътуване, издаден от международни организации, или laissez-passer.
3. Настоящото решение не засяга компетентността на държавите-членки по отношение на признаването на документите за пътуване.
Член 2
Съставяне на списъка на документите за пътуване
1. Комисията изготвя списъка на документите за пътуване с помощта на държавите-членки въз основа на информацията, събрана в рамките на местното шенгенско сътрудничество, както е посочено в член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009.
2. Списъкът на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 3
Структура на списъка на документите за пътуване
1. Списъкът се разделя на три части.
2. Част I се състои от документи за пътуване, издадени от трети държави и териториални власти, изброени в приложения I и II към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (15).
3. Част II се състои от следните документи за пътуване, издавани от държавите-членки, включително издаваните от държавите-членки на Европейския съюз, които не участват в приемането на настоящото решение, както и от държавите-членки на Европейския съюз, които все още не прилагат изцяло разпоредбите на достиженията на правото от Шенген:
а)
документи за пътуване, издавани на граждани на трети държави;
б)
документи за пътуване, издавани на бежанци съгласно Конвенцията за статута на бежанците на Организацията на обединените нации от 28 юли 1951 г.;
в)
документи за пътуване, издавани на апатриди съгласно Конвенцията за статута на апатридите на Организацията на обединените нации от 28 септември 1954 г.;
г)
документи за пътуване, издавани на лица, които не са граждани на никоя държава и които пребивават в държава-членка;
д)
документи за пътуване, издавани от Обединеното кралство на британски поданици, които не са граждани на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия за целите на правото на Съюза.
4. Част III се състои от документи за пътуване, издавани от международни организации.
5. Като общо правило, включването в списъка на даден документ за пътуване се прилага за всички серии на този документ, които са все още валидни.
6. Ако трета държава не издава определен вид документ за пътуване, това се указва чрез вписване на „не се издава“ в списъка на документите за пътуване.
Член 4
Уведомяване за признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване
1. В срок от три месеца след съобщаването на списъка на документите за пътуване държавите-членки уведомяват Комисията за своята позиция относно признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване.
2. Ако дадена държава-членка пропусне да уведоми за своята позиция в посочените в параграф 1 срокове, съответният документ за пътуване се счита за признат, докато държавата-членка не уведоми за позицията си за непризнаване.
3. В рамките на комитета, посочен в член 8, параграф 1, държавите-членки обменят информация за основанията за признаването или непризнаването на конкретни документи за пътуване, с оглед постигането на хармонизирана позиция.
4. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени на предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване.
Член 5
Нови издавани документи за пътуване
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за нови документи за пътуване, посочени в член 3, параграф 3, букви а)-г).
2. Държавите-членки информират Комисията за нови документи за пътуване, издавани от трети държави, държави-членки и международни организации, посочени в член 3, параграф 2, член 3, параграф 3, буква д) и член 3, параграф 4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, се стреми да събира образци на нови документи за пътуване за съвместното им ползване.
3. Комисията актуализира списъка на документите за пътуване в съответствие с нотификациите и получената информация и отправя молба към държавите-членки да съобщят своята позиция относно признаването или непризнаването в съответствие с член 4.
4. Актуализираният списък на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 6
Информация относно известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти
Комисията също така съставя и актуализира неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти въз основа на получавана от държавите-членки информация.
Член 7
Оценка на документите за пътуване
1. За да подпомогне държавите-членки при тяхната техническа оценка на документите за пътуване, Комисията може с помощта на експерти от държавите-членки да осигури технически анализ на документите за пътуване, като по-специално се вземат предвид съответните стандарти и препоръки на Международната организация за гражданско въздухоплаване.
2. Ако е уместно, в рамките на това могат да се анализират и условията и процедурите за издаване на документи за пътуване.
3. Резултатите от посочените в параграфи 1 и 2 оценки се съобщават на държавите-членки.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет (Комитет по документите за пътуване). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 9
Публикуване на списъците
Комисията предоставя списъка на документите за пътуване, включително нотификациите съгласно член 4, както и списъка, посочен в член 6, на разположение на държавите-членки и на обществеността посредством постоянно актуализирана електронна публикация.
Член 10
Отмяна
Решения SCH/Com-ex (98) 56 и SCH/Com-ex (99) 14 се отменят.
Член 11
Влизане в сила
1. Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящото решение се прилагат от датата на влизането му в сила с изключение на член 10, който се прилага от датата на първото публикуване от страна на Комисията на списъка на документите за пътуване.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.