PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1206/2011
ze dne 22. listopadu 2011,
kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) (1), a zejména na čl. 3 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (2) pověřila Eurocontrol vypracováním požadavků na výkonnost a interoperabilitu přehledových systémů v rámci Evropské sítě uspořádání letového provozu (EATMN). Toto nařízení vychází z výsledné zprávy o pověření ze dne 9. července 2010.
(2)
Dříve než jsou letadlu poskytnuty letové provozní služby pomocí přehledového systému, měla by být stanovena individuální identifikace letadla v souladu s postupy Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO).
(3)
Plynulost provozu závisí na jednoznačné a nepřetržité identifikaci jednotlivých letadel provozovaných v rámci všeobecného letového provozu podle pravidel pro let podle přístrojů v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(4)
Současná metoda stanovení individuální identifikace letadla používá individuální kódy odpovídačů sekundárního přehledového radaru (kódy SSR) přidělované v souladu s postupy ICAO a evropským oblastním navigačním plánem.
(5)
Nárůst provozu za poslední desetiletí vyústil v běžný nedostatek dostupných individuálních kódů SSR k uspokojení poptávky v dopravních špičkách, takže individuální identifikaci letadla v evropském vzdušném prostoru nelze v současné době zaručit.
(6)
S cílem snížit celkovou poptávku po přidělení individuálních kódů SSR pro zajištění individuální identifikace letadla by měla být zpočátku harmonizovaným způsobem zavedena provozní možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem ve vymezené části vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(7)
S cílem optimalizovat dostupnost individuálních kódů SSR by měly být poskytovateli letových navigačních služeb, kteří nebudou mít možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem, zavedeny vylepšené a harmonizované možnosti automatického přidělování kódů SSR letadlům.
(8)
S cílem překonat potřebu individuálních kódů SSR pro identifikaci všeobecného letového provozu uskutečňovaného podle pravidel pro let podle přístrojů by měla být možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem zavedena v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(9)
Snížení požadavku na přidělování individuálních kódů SSR při používání funkce identifikace letadla sestupným spojem může být nejlépe dosaženo integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu, který označí ty lety, jež jsou způsobilé pro přidělení schváleného kódu viditelnosti, a na tom, že poskytovatelé letových navigačních služeb schválený kód viditelnosti těmto způsobilým letům přidělí, když je identifikace pomocí funkce identifikace letadla sestupným spojem úspěšná.
(10)
Funkce identifikace letadla sestupným spojem může být pro dosažení individuální identifikace letadla použita pouze tehdy, jestliže poskytovatelé letových navigačních služeb zavedou vhodné přehledové snímače, systém zpracování a šíření přehledových dat, systém zpracování letových údajů, komunikaci vzduch-země a země-země, obrazovky řídících letového provozu, a stanovit postupy a výcvik zaměstnanců.
(11)
Rozsah, v jakém poskytovatelé letových navigačních služeb mohou funkci identifikace letadla sestupným spojem skutečně využít s cílem snížit požadavek na přidělování individuálních kódů SSR, závisí na úrovni vybavenosti letadel funkcí identifikace letadla sestupným spojem, na míře, v níž jsou tratě těchto letadel pokryty sousedními systémy, které tuto možnost poskytují, a na zastřešujícím požadavku zajistit účinný a bezpečný provoz.
(12)
Řídícím letového provozu by měla být poskytnuta funkce upozornění na neúmyslné přidělení kódu SSR více než jednomu letadlu, aby se zabránilo možnosti chybné identifikace letadla.
(13)
Jednotné použití specifických postupů v rámci vzdušného prostoru jednotného evropského nebe je zásadní pro dosažení interoperability a plynulosti letového provozu.
(14)
Všechny změny zařízení a služeb uskutečněné v důsledku provádění tohoto nařízení by měly členské státy zohlednit v rámci evropského oblastního navigačního plánu ICAO prostřednictvím běžného postupu podávání pozměňovacích návrhů.
(15)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na vojenské činnosti a výcvik podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
(16)
V zájmu zachování nebo zvýšení stávající úrovně bezpečnosti provozu by se mělo od členských států požadovat zajištění toho, aby dotčené strany provedly posouzení bezpečnosti včetně identifikace nebezpečí, posouzení rizik a postupů k jejich zmírnění. Harmonizované provádění těchto postupů u systémů, na které se vztahuje toto nařízení, si vyžaduje, aby specifické požadavky na bezpečnost byly stanoveny pro všechny požadavky na interoperabilitu a výkonnost.
(17)
Podle nařízení (ES) č. 552/2004 by prováděcí pravidla pro interoperabilitu měla popisovat jednotlivé postupy při posouzení shody, které se mají použít pro posouzení shody složek nebo vhodnosti složek k používání, jakož i ověření systémů.
(18)
V případě letových provozních služeb poskytovaných především letadlům provozovaným v rámci všeobecného letového provozu pod vojenským dohledem by dodržování tohoto nařízení mohla bránit omezení spojená se zadáváním zakázek.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na systémy, které přispívají k poskytování přehledových informací, jejich složky a śouvisející postupy v zájmu zajištění jednoznačné a nepřetržité individuální identifikace letadla v rámci EATMN.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na řetězec v rámci přehledu, který sestává:
a)
z palubních složek přehledových systémů a jejich souvisejících postupů;
b)
z pozemních přehledových systémů, jejich složek a souvisejících postupů;
c)
ze systémů a postupů pro letové provozní služby, zejména systémů zpracování letových údajů, systémů zpracování přehledových dat a systémů rozhraní člověk-stroj;
d)
ze systémů komunikace země-země a vzduch-země, jejich složek a souvisejících postupů používaných pro šíření přehledových dat.
2. Toto nařízení se vztahuje na všechny lety provozované v rámci všeobecného letového provozu v souladu s pravidly pro let podle přístrojů v rámci vzdušného prostoru vymezeného v čl. 1 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 (3).
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„identifikací letadla“ se rozumí skupina písmen, číslic nebo jejich kombinace, která je buď totožná s volací značkou letadla nebo je kódovaným ekvivalentem volací značky letadla, jež se má používat v komunikaci vzduch-země, a která se používá k identifikaci letadla v komunikaci země-země v rámci letových provozních služeb;
2)
„kódem SSR“ se rozumí jeden z 4 096 identifikačních kódů sekundárního přehledového radaru, které mohou být vysílány palubními složkami přehledových systémů;
3)
„individuálním kódem SSR“ se rozumí čtyřmístný identifikační kód sekundárního přehledového radaru s posledními číslicemi jinými než „00“;
4)
„identifikací letadla sestupným spojem“ se rozumí identifikace letadla vysílaná palubními složkami přehledových systémů prostřednictvím přehledového systému vzduch-země;
5)
„kódem viditelnosti “ se rozumí individuální kód SSR určený pro zvláštní účely;
6)
„přeletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;
7)
„příletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a přistane v místě určení v rámci vymezeného vzdušného prostoru;
8)
„odletem“ se rozumí let, který má původ na letišti v rámci vymezeného vzdušného prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a buď přistane na letišti ve vymezeném vzdušném prostoru, nebo vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;
9)
„provozovatelem“ se rozumí osoba, organizace nebo podnik zabývající se provozováním letadel nebo nabízející provozování letadel;
10)
„seznamem přidělených kódů“ se rozumí dokument podávající celkový přehled o rozdělení kódů SSR členským státům a stanovištím služeb letového provozu (ATS), jenž byl schválen členskými státy a zveřejněn v evropském oblastním navigačním plánu ICAO;
11)
„řetězcem v rámci kooperativního přehledu“ se rozumí řetězec v rámci přehledu, který k určení položek přehledových dat vyžaduje jak pozemní, tak palubní složky;
12)
"integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu" se rozumí systém v rámci evropské sítě uspořádání letového provozu, jehož prostřednictvím se centralizovaná služba zpracování a distribuce letového plánu zabývající se přijímáním, potvrzováním a distribucí letových plánů poskytuje v rámci vzdušného prostoru, na nějž se vztahuje toto nařízení.
Článek 4
Požadavky na výkonnost
1. Členské státy odpovědné za poskytování letových provozních služeb ve vzdušném prostoru vymezeném v příloze I zajistí, aby byla zavedena možnost stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem u:
a)
nejméně 50 % všech přeletů vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států a
b)
nejméně 50 % celkového kombinovaného počtu všech příletů a odletů v rámci vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby řetězec v rámci kooperativního přehledu disponoval funkcí umožňující stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem nejpozději do 2. ledna 2020.
3. Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze II.
4. Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí individuálních kódů SSR mimo vzdušný prostor vymezený v příloze I zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze III.
5. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby:
a)
byly zavedeny systémy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) jako systémy nezbytné na podporu požadavků stanovených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku;
b)
byly zavedeny systémy nebo postupy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nezbytné k tomu, aby řídící letového provozu informovaly, pokud dojde k neúmyslnému dvojímu přidělení kódu SSR.
6. Členské státy přijmou zajistí:
a)
aby centralizované službě zpracování a distribuce letového plánu uvedené v bodě 1 přílohy II byly ohlášeny části vzdušného prostoru na podporu požadavků odstavců 1 a 2 tohoto článku a písmene b) tohoto odstavce;
b)
aby byly integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu sděleny všem dotčeným poskytovatelům letových navigačních služeb ty lety, které jsou způsobilé pro využití kódu viditelnosti uvedeného v písmenu c);
c)
aby se všechny členské státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi dohodly na přidělení jediného kódu viditelnosti výhradně těm letadlům, u nichž je individuální identifikace letadla stanovena pomocí identifikace letadla sestupným spojem.
Článek 5
Požadavky na bezpečnost
1. Členské státy zajistí, aby jakýmkoli změnám stávajících systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nebo zavedení nových systémů předcházelo posouzení bezpečnosti, včetně identifikace nebezpečí a posouzení a zmírnění rizik, provedené dotčenými stranami.
2. Během posouzení uvedeného v odstavci 1 se zohlední alespoň požadavky stanovené v příloze IV.
Článek 6
Shoda složek nebo vhodnost složek k používání
Před vydáním prohlášení ES o shodě nebo vhodnosti k používání podle článku 5 nařízení (ES) č. 552/2004 posoudí výrobci složek systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení nebo jejich zplnomocnění zástupci usazení v Unii shodu těchto složek nebo vhodnost těchto složek k používání v souladu s požadavky stanovenými v příloze V.
Za přijatelné postupy pro posouzení shody složek se však považují rovněž jiné procesy certifikace, které jsou v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (4), pokud zahrnují prokázání souladu s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
Článek 7
Ověření systémů
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří mohou prokázat nebo kteří prokázali, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, provedou ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) v souladu s požadavky stanovenými v části A přílohy VII.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří nemohou prokázat, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, uzavřou subdodavatelskou smlouvu s oznámeným subjektem o ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d). Toto ověření se provede v souladu s požadavky stanovenými v části B přílohy VII.
3. Za přijatelné postupy pro ověření systémů se považují certifikační procesy v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008, pokud zahrnují prokázání shody s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
Článek 8
Dodatečné požadavky pro poskytovatele letových navigačních služeb
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby všichni dotčení zaměstnanci byli řádně informováni o požadavcích stanovených v tomto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb:
a)
vypracují a udržují provozní příručky obsahující pokyny a informace nezbytné k tomu, aby všichni příslušní zaměstnanci mohli používat toto nařízení;
b)
zajistí, aby příručky uvedené v písmenu a) byly dostupné a aktualizované a aby jejich aktualizace a distribuce podléhala odpovídajícímu řízení jakosti a uspořádání dokumentace;
c)
zajistí, aby pracovní metody a provozní postupy byly v souladu s tímto nařízením.
Článek 9
Dodatečné požadavky pro provozovatele
1. Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby zaměstnanci provozující a udržující přehledové vybavení byli informováni o příslušných ustanoveních tohoto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce a aby pokyny k používání tohoto vybavení byly k dispozici v pilotní kabině.
2. Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby byla v případě, že si to vyžádají provozní podmínky podle čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 2, zajištěna identifikace letadla sestupným spojem.
3. Provozovatelé zajistí, aby stanovení identifikace letadla sestupným spojem uvedené v odstavci 4 bylo v souladu s položkou 7 „identifikace letadla“ letového plánu uvedeného v bodu 2 přílohy nařízení Komise (ES) č. 1033/2006 (5).
4. Provozovatelé letadel, která mohou měnit identifikaci letadla sestupným spojem uvedenou v odstavci 2 za letu, zajistí, aby ke změně identifikace letadla sestupným spojem došlo během letu pouze za předpokladu, že o to požádá poskytovatel letových navigačních služeb.
Článek 10
Dodatečné požadavky pro členské státy
Členské státy zajistí soulad s tímto nařízením, včetně zveřejnění příslušných informací ve vnitrostátních leteckých informačních příručkách.
Článek 11
Výjimky
1. Ve zvláštním případě přístupových oblastí, ve kterých jsou letové provozní služby poskytovány vojenskými jednotkami nebo pod vojenským dohledem, a v případě, že souladu s čl. 4 odst. 2 brání omezení spojená se zadáváním zakázek, sdělí členské státy Komisi do 31. prosince 2017 datum zajištění souladu s požadavkem na identifikaci letadla sestupným spojem, které musí být stanoveno nejpozději na den 2. ledna 2025.
2. Po konzultacích s manažerem struktury vzdušného prostoru a nejpozději do 31. prosince 2018 může Komise přezkoumat výjimky sdělené podle odstavce 1, které by mohly mít významný dopad na EATMN.
Článek 12
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 9. února 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. listopadu 2011.
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1206/2011 НА КОМИСИЯТА
от 22 ноември 2011 година
за определяне на изисквания за идентификация на въздухоплавателните средства с цел наблюдение в рамките на системата Единно европейско небе
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година относно оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативна съвместимост) (1), и по-специално член 3, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Комисията даде мандат на Евроконтрол съгласно член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на единно европейско небе (Рамков регламент) (2) да разработи изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на европейската мрежа за управление на въздушното движение (ЕМУВД). Настоящият регламент се основава на представения в рамките на този мандат доклад от 9 юли 2010 г.
(2)
Преди на дадено въздухоплавателно средство да бъде предоставено обслужване на въздушното движение с помощта на система за наблюдение следва да се установи неговата идентификация в съответствие с процедурите на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО).
(3)
Непрекъснатостта на работа зависи от еднозначното и непрекъснато идентифициране на отделните въздухоплавателни средства, които оперират като общо въздушно движение съгласно правилата за полети по прибори в рамките на въздушното пространство на Единното европейско небе.
(4)
Настоящият метод за идентифициране на индивидуални въздухоплавателни средства използва дискретни кодове за транспондери на вторични обзорни РЛС („SSR кодове“), разпределени съгласно процедурите на ИКАО и аеронавигационния план за европейския регион.
(5)
Ръстът на трафика през последното десетилетие доведе до хроничен недостиг на дискретни SSR кодове, които да удовлетворят търсенето през пиковите периоди, и понастоящем идентифицирането на индивидуални въздухоплавателни средства в европейското въздушно пространство не може да бъде гарантирано.
(6)
Като начало в рамките на определена част от Единното европейско небе следва да се изгради хармонизирана възможност за ефективно използване на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, с цел да се намали общата нужда от дискретни SSR кодове за постигането на индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства.
(7)
С цел да се оптимизира наличността на дискретни SSR кодове, доставчиците на аеронавигационно обслужване, които няма да могат да използват технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, следва да осигурят по-добри и хармонизирани функции за автоматично предоставяне на SSR кодове на въздухоплавателни средства.
(8)
Следва да се осигури възможност за използване на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства в цялото въздушно пространство на Единното европейско небе, за да бъде задоволена нуждата от дискретни SSR кодове за идентифициране на общия въздушен трафик, опериращ по правилата за полети по прибори.
(9)
Облекчаването на изискванията за предоставяне на дискретни SSR кодове, когато се използва технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, може най-добре да бъде постигнато от интегрираната система за обработка на начални полетни планове, която идентифицира полетите, отговарящи на условията за предоставяне на съгласуван идентификационен код, и от доставчиците на аеронавигационно обслужване, които предоставят съгласувания идентификационен код на тези полети, след като идентифицирането на въздухоплавателното средство с помощта на технологията въздух-земя е извършено успешно.
(10)
Идентифицирането на въздухоплавателно средство с помощта на технологията въздух-земя може да бъде използвано само за идентифициране на дадено въздухоплавателно средство в случаите, в които доставчиците на аеронавигационно обслужване разполагат с подходящи сензори за наблюдение, функции на системата за обработка и разпространение на данните от наблюдение, функции на системата за обработка на полетни данни, комуникации въздух-земя и земя-земя, функции на дисплея на контрольора, и предвиждат процедури и обучение на личния състав.
(11)
Степента, в която един доставчик на аеронавигационно обслужване може действително да използва възможностите на технологията въздух-земя за намаляване на необходимостта от дискретни SSR кодове, зависи от нивото на оборудване на въздухоплавателното средство за използване на тази технология за идентифициране, от степента, в която маршрутите на това въздухоплавателно средство са покрити от системи, предоставящи такава функционална възможност, и от основното изискване да се осигури ефикасна и безопасна експлоатация.
(12)
Контрольорите следва да получават предупреждения за непреднамерено предоставяне на един и същ SSR код на повече от едно въздухоплавателно средство, за да се предотврати погрешното идентифициране на въздухоплавателни средства.
(13)
Еднородното прилагане на специфични процедури във въздушното пространство на Единното европейско небе е от изключително значение за постигането на оперативна съвместимост и непрекъснатост на работата.
(14)
Всички промени в съоръжения и услуги вследствие прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат отразени от държавите-членки в Европейския план за въздухоплаване на ИКАО чрез обичайната процедура за изменения.
(15)
Настоящият регламент не следва да обхваща военните операции и учения, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
(16)
С оглед на поддържането или повишаването на съществуващите равнища на безопасност на операциите от държавите-членки следва да се изисква да гарантират, че заинтересованите страни извършват оценка на безопасността, включваща процеси за определяне на опасностите и за оценка и намаляване на риска. Хармонизираното прилагане на тези процеси спрямо системите, обхванати от настоящия регламент, налага определянето на конкретни изисквания за безопасност по отношение на всички изисквания за оперативна съвместимост и експлоатационни характеристики.
(17)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 552/2004 правилата за въвеждане на оперативната съвместимост следва да описват конкретните процедури за оценка на съответствието, които се прилагат за оценка на съответствието или на годността за използване на компонентите, както и за проверка на системите.
(18)
Когато обслужването на въздушното движение се предоставя предимно на въздухоплавателни средства, опериращи като общ въздушен трафик под военно наблюдение, е възможно ограничения, свързани с възлагането на поръчки, да попречат на спазването на настоящия регламент.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за единно небе,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя изискванията относно системите, подпомагащи предоставянето на информация за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури, с цел осигуряване на еднозначна и непрекъсната индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства в рамките на ЕМУВД.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящият регламент се прилага за верига за наблюдение, състояща се от:
а)
бордови компоненти на системи за наблюдение, както и свързаните с тях процедури;
б)
наземни системи за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
в)
системи и процедури за обслужване на въздушното движение и по-специално системи за обработка на полетни данни, системи за обработка на данни от наблюдения и системи за взаимодействие човек-машина;
г)
комуникационни системи земя-земя, въздух-земя, техните компоненти и свързаните с тях процедури, използвани за разпространението на данните от наблюдението.
2. Настоящият регламент се прилага за всички полети, изпълнявани като общо въздушно движение съгласно правилата за полети по прибори в рамките на въздушното пространство, определено в член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета (3).
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
Прилагат се също и следните определения:
1.
„идентификация на въздухоплавателното средство“ означава група от букви, цифри или комбинация от тях, която или е идентична на или е кодираният еквивалент на позивната на въздухоплавателното средство, която трябва да се употребява в комуникацията въздух-земя и която се използва, за да се идентифицира въздухоплавателното средство в комуникациите земя-земя по обслужването на въздушното движение;
2.
„SSR код“ означава един от 4 096 кода за идентифициране на вторични обзорни РЛС, който може да бъде предаван от бордови компоненти на системи за наблюдение;
3.
„дискретен SSR код“ означава четирицифрен код за идентифициране на вторична обзорна РЛС, чиито две последни цифри не са „00“;
4.
„идентификация въздух-земя на въздухоплавателни средства“ означава идентификацията на въздухоплавателно средство, която се предава от бордови компоненти на системите за наблюдение посредством система за наблюдение въздух-земя;
5.
„идентификационен код“ означава индивидуален SSR код, предоставен със специално предназначение;
6.
„прелитане“ означава полет, който навлиза в даден участък от въздушното пространство, идвайки от прилежащ участък, преминава през дадения участък и го напуска, навлизайки в съседен участък;
7.
„пристигащ полет“ означава полет, който навлиза в даден участък от въздушното пространство, идвайки от прилежащ участък, преминава през дадения участък и се приземява в точка, намираща се в този участък;
8.
„заминаващ полет“ означава полет, който започва на летище в даден участък от въздушното пространство, преминава през този участък, след което или се приземява на летище в същия участък или го напуска, навлизайки в съседен участък;
9.
„оператор“ означава лице, организация или предприятие, осъществяващо или предлагащо услуги по експлоатация на въздухоплавателни средства;
10.
„списък за разпределяне на кодове“ означава документ, в който е описано общото разпределение на SSR кодовете по държави-членки и органи за обслужване на въздушното движение, които са съгласувани между държавите-членки и публикувани в аеронавигационен план на ИКАО за европейския регион.
11.
„верига за съвместно наблюдение“ означава верига на наблюдение, изискваща както наземни, така и бордови компоненти за определяне на елементите на данните от наблюдението;
12.
„интегрирана система за обработка на начални полетни планове“ означава система в Европейската мрежа за управление на въздушното движение, посредством която се предоставя централизирана услуга за полетно планиране и разпространение и която се занимава с приемане, потвърждаване и разпространение на полетни планове във въздушното пространство, попадащо в обхвата на настоящия регламент;
Член 4
Изисквания относно експлоатационните характеристики
1. Държавите-членки, отговорни за предоставяне на обслужване на въздушното движение във въздушното пространство, определено в приложение I, гарантират, че е създадена възможност за използване на индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на технологията за идентифициране въздух-земя при:
а)
поне 50 % от всички прелитания на определения участък от въздушното пространство на дадената държава-членка; и
б)
поне 50 % от общия брой на всички пристигащи и заминаващи полети в рамките на определения участък от въздушното пространство на дадената държава-членка.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че най-късно до 2 януари 2020 г. съвместната верига за наблюдение ще разполага с необходимите функционални възможности, позволяващи на доставчиците да прилагат индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства.
3. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, използващи индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, гарантират, че спазват изискванията, определени в приложение II.
4. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, ползващи индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на дискретни SSR кодове извън въздушното пространство, определено в приложение I, гарантират, че спазват изискванията, определени в приложение III.
5. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че:
а)
са инсталирани системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), доколкото това е необходимо за спазване на изискванията, определени в параграфи 3 и 4 от настоящия член;
б)
са инсталирани системите или са въведени процедурите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), доколкото това е необходимо, за да бъдат информирани контрольорите, когато е налице непреднамерено повторно предоставяне на SSR кодове.
6. Държавите-членки гарантират, че:
а)
частите от въздушното пространство, посочени в точка 1 от приложение II, са декларирани пред службата за централизирано планиране на полети и разпределение, с цел подкрепа на изискванията на параграфи 1 и 2 от настоящия член и буква б) от настоящия параграф;
б)
интегрираната система за обработка на начални полетни планове информира всички заинтересовани доставчици на аеронавигационно обслужване за полетите, които отговарят на условията за ползване на идентификационния код, посочен в буква в);
в)
даден идентификационен код се съгласува между всички държави-членки и се координира с трети европейски държави с цел определянето му само на въздухоплавателни средства, при които индивидуалната идентификация се извършва с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства.
Член 5
Изисквания за безопасност
1. Държавите-членки гарантират, че всички промени в съществуващите системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), или въвеждането на нови системи, се предхождат от оценка на безопасността, включително определяне на заплахите, оценка на риска и възможностите за намаляването му, извършвана от заинтересованите страни.
2. За целите на оценката на безопасността, посочена в параграф 1, се спазват най-малко изискванията, определени в приложение IV.
Член 6
Съответствие или годност за използване на компонентите
Преди издаването на декларацията на ЕО за съответствие или годност за използване, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 552/2004, производителите на компоненти за системите, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия регламент, или техните упълномощени представители, установени в Съюза, оценяват съответствието или годността за използване на тези компоненти в съответствие с изискванията, определени в приложение V.
Въпреки това, процедурите за сертифициране, които съответстват на Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), се считат също за приемливи процедури за оценката на съответствието на компонентите, ако в рамките на тези процедури се доказва съответствие с приложимите изисквания относно експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 7
Проверка на системите
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които могат да докажат или са доказали, че изпълняват условията, посочени в приложение VI, провеждат проверка на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), съгласно изискванията, изложени в приложение VII, част А.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които не могат да докажат, че изпълняват условията, посочени в приложение VI, възлагат на нотифициран орган проверката на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г). Тази проверка се провежда в съответствие с изискванията, изложени в приложение VII, част Б.
3. Процесите на сертифициране, отговарящи на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008, се считат за приемливи процедури за проверка на системите, ако в рамките на тези процеси се доказва съответствие с приложимите изисквания относно експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 8
Допълнителни изисквания за доставчиците на аеронавигационно обслужване
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че всички техни ангажирани в тази област служители, са надлежно запознати с изискванията, определени в настоящия регламент и са подходящо обучени за служебните си задължения.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване:
а)
изготвят и поддържат работни наръчници, съдържащи необходимите инструкции и информация, позволяващи на съответните служители да прилагат настоящия регламент;
б)
гарантират, че наръчниците, посочени в буква а), са достъпни и актуални, като актуализацията и разпространението им са обект на съответно управление на качеството и на конфигуриране на документацията;
в)
гарантират, че работните методи и оперативните процедури са в съответствие с настоящия регламент.
Член 9
Допълнителни изисквания за операторите
1. Операторите предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че персоналът, експлоатиращ и поддържащ оборудване за наблюдение, е надлежно запознат със съответните разпоредби на настоящия регламент, че е подходящо обучен за служебните си задължения, както и че в пилотската кабина са на разположение инструкции за използване на това оборудване.
2. Операторите предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че идентификация по технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства е предоставена на въздухоплавателно средство, когато това се изисква оперативно, както е посочено в член 4, параграфи 1 и 2.
3. Операторите гарантират, че настройките за идентифициране на въздухоплавателното средство по технологията въздух-земя, посочена в параграф 4, са в съответствие с точка 7 „идентификация на въздухоплавателното средство“ на полетния план, посочена в точка 2 от приложението към Регламент (ЕО) № 1033/2006 на Комисията (5).
4. Операторите на въздухоплавателните средства, които могат да променят по време на полета своята идентификация по технологията въздух-земя, посочена в параграф 2, гарантират, че тази идентификация не се променя по време на полета, освен ако това не бъде изискано от доставчика на аеронавигационно обслужване.
Член 10
Допълнителни изисквания за държавите-членки
Държавите-членки гарантират спазването на настоящия регламент, включително публикуването на съответната информация в националните сборници за публикуване на аеронавигационна информация.
Член 11
Изключения
1. В специалния случай на участъци, в които обслужването на въздушното движение се извършва от военни единици или под военен надзор и когато ограничения, свързани с възлагането на поръчки, препятстват спазването на член 4, параграф 2, държавите-членки съобщават на Комисията най-късно до 31 декември 2017 г. датата за постигане на съвместимост с технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, която не може да бъде по-късно от 2 януари 2025 г.
2. След консултация с управителния орган на мрежата и не по-късно от 31 декември 2018 г., Комисията може да направи преглед на изключенията, съобщени по параграф 1, които могат да се отразят значително на ЕМУВД.
Член 12
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 9 февруари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2011 година.