ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. července 2011
o státní podpoře SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) kterou poskytlo Bulharsko podniku „Ruse Industry“
(oznámeno pod číslem K(2011) 4903)
(Pouze bulharské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/706/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými články podaly připomínky (1),
vzhledem k těmto důvodům:
I POSTUP
(1)
Dne 30. června 2009 bulharské orgány oznámily Komisi restrukturalizační opatření ve prospěch podniku „Ruse Industry“ AD (dále jen „Ruse Industry“ nebo „podnik“), které spočívalo ve změně splátkového kalendáře a odkladu splatnosti dluhu vůči státu ve výši 9,85 milionu EUR.
(2)
Dne 28. července 2009 byla bulharským orgánům zaslána žádost o podrobné informace. Bulharsko poskytlo částečnou odpověď dne 24. srpna 2009 a v tomtéž dopise požádalo o prodloužení lhůty, jež Komise schválila dopisem ze dne 28. srpna 2009. Dne 30. září 2009 Bulharsko předložilo další informace. Komise dne 27. listopadu 2009 požádala o další objasnění, která Bulharsko dodalo dne 15. prosince 2009. Dne 20. prosince 2009 bylo schváleno další prodloužení lhůty, aby bylo možné doplnit chybějící informace. Dne 17. února 2010 Bulharsko poskytlo další informace.
(3)
Dopisem ze dne 14. dubna 2010 oznámila Komise Bulharsku své rozhodnutí zahájit ve věci této podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) („SFEU“).
(4)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3).
(5)
Komise neobdržela od zúčastněných stran žádné připomínky.
(6)
Bulharsko předložilo připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení dopisem ze dne 10. května 2010, jenž byl zaslán a Komisí zaevidován dne 17. června 2010. Dne 7. června 2010 poskytly bulharské orgány dodatečné informace.
(7)
Dne 29. října 2010 Komise zaslala další žádost o informace, na kterou bulharské orgány odpověděly dopisem ze dne 12. listopadu 2010, jenž byl zaslán a Komisí zaevidován dne 23. listopadu 2010, a dopisem ze dne 3. prosince 2010, jenž byl zaslán a Komisí zaevidován dne 6. prosince 2010.
(8)
Dne 11. listopadu 2010 zahájily bulharské orgány proti podniku insolvenční řízení.
(9)
Dopisem ze dne 14. června 2010, jenž byl Komisi zaslán dne 23. listopadu 2010, vzaly bulharské orgány své oznámení ze dne 30. června 2009 zpět.
II POPIS
(10)
Příjemcem opatření podpory je podnik „Ruse Industry“. Podnik (dříve nazývaný „Rusenská loděnice“ (4)) byl založen v roce 1991 ve městě Ruse (Bulharsko), tedy v regionu způsobilém pro podporu podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Podnik byl v dubnu roku 1999 zprivatizován, přičemž 80 % jeho akcií bylo prodáno německému podniku Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
Podnik „Ruse Industry“ působí v oblasti výroby a oprav kovových konstrukcí a výroby jeřábů, lodí a námořního zařízení (5). V roce 2009 měl podnik 196 zaměstnanců.
(12)
Z finančního hlediska vykazoval podnik několik let před oznámením trvalý trend poklesu obratu a zvyšování ztrát, jak ukazuje následující tabulka. V roce 2008 podnik zaznamenal záporný provozní zisk a záporný tok peněžních prostředků.
Tabulka 1
Roční obrat a zisk podniku „Ruse Industry“
v milionech BGN (6)
2005
2006
2007
2008
roční obrat
76 239
65 086
17 963
7 035
zisk před zdaněním
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
V době podání oznámení dlužil podnik „Ruse Industry“ bulharskému státu 9,85 milionu EUR.
(14)
Dluh má svůj původ v úvěrových smlouvách (7) z let 1996 a 1997 mezi Státním fondem pro obnovu a rozvoj a „Rusenskou loděnicí“, přičemž jistina úvěru v tehdejší době činila celkem 8,45 milionu USD.
(15)
V dubnu 1999 byla uzavřena dohoda („dohoda o restrukturalizaci z roku 1999“) s ministerstvem financí (dále jen „MF“), které převzalo pohledávky Státního fondu pro obnovu a rozvoj; podle této dohody se u 8 milionů USD z výše uvedeného dluhu a vzniklých úroků změnila denominace (8) na euro a podnik Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH se zavázal, že tuto částku splatí podle podmínek stanovených v upraveném splátkovém kalendáři mezi 1. prosincem 2000 a 30. červnem 2006.
(16)
Dne 21. května 2001 uzavřelo MF s podnikem „Ruse Industry“ druhou dohodu, podle které bylo úplné splacení dluhu podniku vůči státu (9) spolu s příslušnými úroky odloženo na 30. září 2015 a byla stanovena doba odkladu (během níž se měly splácet pouze úroky bez jistiny) do 31. března 2006 („dohoda o restrukturalizaci z roku 2001“).
(17)
Podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001 se celý dluh skládal z jistiny ve výši 7,97 milionu EUR a úroků (k 1. dubnu 1999) ve výši 2 milionů EUR. Podle této dohody byla jistina ročně úročena 1 % a na dlužné částky po splatnosti (tj. v případě, že by podnik nesplácel včas) se vztahoval 3 % roční sankční úrok.
(18)
V září roku 2005, těsně před koncem doby odkladu, požádal příjemce o další restrukturalizaci svého dluhu (navíc k dohodě z roku 2001). Bulharská komise na ochranu hospodářské soutěže v prosinci roku 2006 rozhodla, že tato žádost je podle bulharského zákona o státních podporách nepřípustná. Podnik „Ruse Industry“ se proti rozhodnutí komise na ochranu hospodářské soutěže odvolal u nejvyššího správního soudu, který toto odvolání v červenci roku 2007 zamítl. I když bylo zamítnuto i další odvolání proti rozhodnutí komise, bulharský stát se nepokusil vymáhat dlužnou částku, která nebyla zaplacena v řádném termínu podle dohody o restrukturalizaci dluhu z roku 2001.
(19)
V červenci roku 2008 příjemce podpory navrhl, že dobrovolně zaplatí ve dvou stejných splátkách část dluhu po splatnosti ve výši 1 milionu EUR. Podle tohoto návrhu měla být první splátka uhrazena do října 2008 a druhá do února 2009. Když podnik „Ruse Industry“ nezaplatil ani jednu z těchto splátek, stát na žádost podniku dvakrát prodloužil lhůtu pro zaplacení první splátky: poprvé do prosince 2008 a poté do ledna 2009.
(20)
Poté, co podnik „Ruse Industry“ neuskutečnil slíbené platby, zaslaly mu bulharské orgány v únoru 2009 upomínku. Další upomínky kvůli opožděným platbám byly zaslány v dubnu a dvakrát v červnu roku 2010. Stát nicméně nedokázal účinně vymáhat dluh, který tudíž nebyl splacen v souladu s dohodou o restrukturalizaci z roku 2001.
(21)
Dopisem ze dne 4. června 2009 podnik „Ruse Industry“ opět bulharské orgány požádal, aby byla upravena doba splácení jeho dluhu vůči státu do roku 2019 a poskytnuta doba odkladu do roku 2012. V návaznosti na tuto žádost a v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU Bulharsko oznámilo plánovanou restrukturalizaci dluhu jako podporu na restrukturalizaci.
(22)
Dopisem ze dne 28. června 2010 podnik „Ruse Industry“ znovu státu navrhl, že zaplatí zbývající dlužné částky v souladu s podmínkami splácení podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001. V červenci 2010 se podnik zavázal, že zaplatí veškeré neuhrazené a včas nesplacené částky ve dvou stejných splátkách: první splátka měla být uhrazena do konce července 2010 a druhá do konce srpna 2010. Podniku se však nepodařilo toto ujednání dodržet.
(23)
Podle informací poskytnutých bulharskými orgány příjemce podpory zaplatil do konce roku 2010 1 milion EUR z celkové dlužné částky podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001. Na konci roku 2010 dosahovala nesplacená a prodlená část dluhu výše 3,7 milionu EUR.
(24)
Z korespondence mezi podnikem „Ruse Industry“ a bulharskými orgány vyplývá, že bulharské orgány zaslaly několik upomínek kvůli nesplaceným dlužným částkám. I když příjemce vyjádřil ochotu dluh splácet nebo dobrovolně nabídl jeho splácení, ve skutečnosti nikdy v plné výši neuhradil zbývající dluh podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001. Kromě upomínek neexistují žádné důkazy o tom, že by bulharské orgány podnikly nějaké kroky s cílem účinně vymoci své pohledávky.
(25)
Co se týče jistiny, podnik „Ruse Industry“ nezaplatil stanovené částky (10), a nedodržel tak šestiměsíční splátkový kalendář. Běžné úroky byly kromě toho zaplaceny jen do července 2008.
(26)
Pokud jde o sankční úroky, bulharské orgány uvedly, že v dohodě stanovená 3 % (viz bod 17 výše) se vztahují na splátky od roku 2006, kdy měl podnik začít s jejich úhradou. Sankční úroky byly podnikem „Ruse Industry“ zaplaceny pouze za období mezi srpnem 2006 a červencem 2008. Od července 2008 podnik vzniklé sankční úroky neplatil.
(27)
Dne 3. listopadu 2010 požádaly bulharské orgány oficiálně o splacení dluhu. V té době činil dluh po splatnosti 3,7 milionu EUR (z toho 3,4 milionu EUR jistina, 151 000 EUR úroky a 140 000 EUR sankční úroky).
(28)
Do okamžiku žádosti zaplatil příjemce celkem 1 milion EUR splatný podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001 (z toho 245 000 EUR jistina, 705 000 EUR úroky a 50 000 EUR sankční úroky). Poslední reálná platba, kterou podnik „Ruse Industry“ uskutečnil, proběhla dne 11. července 2008.
(29)
Po této žádosti a poté, co podnik nedostál svým závazkům, vnitrostátní orgány zahájily proti příjemci dne 11. listopadu 2010 (devět let po restrukturalizaci z roku 2001, tedy více než čtyři roky po skončení doby odkladu a více než dva roky od poslední platby ze strany podniku „Ruse Industry“) insolvenční řízení.
(30)
Dne 11. listopadu 2010 zahájily bulharské orgány proti příjemci insolvenční řízení.
III ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(31)
Jak je uvedeno výše (viz bod 21), v červnu roku 2009 podal příjemce novou žádost o restrukturalizaci dluhu, jenž měl být zaplacen podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001. Tato plánovaná restrukturalizace dluhu byla Komisi oznámena dne 30. června 2009 jako podpora na restrukturalizaci.
(32)
Podle podaného oznámení by plán umožnil splacení dluhu ve výši 9,85 milionu EUR za deset let (tj. do roku 2019) s dobou odkladu do 30. června 2012.
(33)
Bulharsko mělo za to, že plánované opatření je slučitelné s vnitřním trhem na základě sdělení Komise Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (11) coby podpora na restrukturalizaci.
(34)
Komise měla pochybnosti o slučitelnosti oznámeného opatření. Z toho důvodu zahájila dne 14. dubna 2010 řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(35)
V rozhodnutí o zahájení řízení byly kromě toho vyjádřeny pochybnosti, zda by mohla skutečnost, že od podniku nebyly v minulosti vymáhány dlužné částky po splatnosti podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001, znamenat poskytnutí další státní podpory.
(36)
Bulharské orgány vzaly dne 23. listopadu 2010 své oznámení zpět, a formální vyšetřovací řízení ve věci tohoto opatření se tak stalo bezpředmětným.
IV PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(37)
Co se týče nevymáhání dluhu, Bulharsko pouze uvedlo, že stát jednal jako soukromý investor v podmínkách tržního hospodářství, což v maximální míře zvyšuje pravděpodobnost splacení pohledávky díky možnosti dobrovolných plateb. Bulharsko v této souvislosti neposkytlo podrobné odůvodnění.
V POSOUZENÍ
(38)
V listopadu roku 2010 vzalo Bulharsko oznámení restrukturalizace dluhu podniku „Ruse Industry“ vůči státu zpět. V důsledku toho se formální vyšetřovací řízení ve věci oznámené podpory na restrukturalizaci stalo bezpředmětným v souladu s čl. 8 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (12).
(39)
Posuzovaným opatřením je nevymáhání dluhu v souladu s dohodou o restrukturalizaci z roku 2001.
(40)
Co se týče přistoupení Bulharska k EU, a tudíž otázky, zda nevymáhání dluhu od 1. ledna 2007 potenciálně představuje novou podporu ve smyslu čl. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 659/1999, má Komise za to, že tím, že příjemce neplatil splátky podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001 a stát nepodnikl žádné kroky, došlo ke změně celkové expozice státu v rámci restrukturalizace z roku 2001. Toto zvýšení dluhu vůči státu (tj. nesplácení dluhu) zasahuje svými důsledky do doby po přistoupení, a opatření je proto třeba posuzovat jako použitelné po přistoupení, což znamená, že představuje novou státní podporu.
(41)
Je třeba rovněž poznamenat, že toto neoznámené opatření není zahrnuto v dodatku k příloze V aktu o přistoupení Bulharska (13). Toto opatření zejména nebylo a) realizováno před 31. prosincem 1994, b) obsaženo v dodatku k příloze V, ani c) zahrnuto do přechodného mechanismu použitého v souvislosti s přistoupením.
(42)
V této souvislosti Komise navíc posoudí, zda nevymáhání dluhu od 1. ledna 2007 představuje novou podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(43)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(44)
Opatření je financováno ze státních prostředků, neboť pro stát znamená ušlé příjmy, a rozhodnutí MF se považují za přímá rozhodnutí státu.
(45)
Nevymáhání dluhu se rovněž týká pouze podniku „Ruse Industry“, a proto je selektivní.
(46)
Navíc je „Ruse Industry“ podnikem vyrábějícím zboží, s nímž se v rámci Unie volně obchoduje. Komise se tudíž domnívá, že je splněna podmínka týkající se ovlivnění hospodářské soutěže a obchodu v Unii.
(47)
Komise by měla rovněž posoudit, zda opatření ve formě nevymáhání dluhu poskytuje podniku výhodu, kterou by jinak nemohl na trhu získat.
(48)
Jak je objasněno výše, dluh pochází z let 1996-1997 a byl již dvakrát restrukturalizován (v letech 1999 a 2001). Co se týče nevymáhání dluhu podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001, jakož i nedodržení závazků ze strany podniku, žádný soukromý věřitel by nejednal jako bulharský stát. Ve skutečnosti z dostupných informací vyplývá, že k vymáhání dluhu nebyly od 30. března 2006 - kdy skončila doba odkladu a staly se splatnými první splátky jistiny, jež však nikdy nebyly uhrazeny - podniknuty žádné konkrétní kroky. Kromě toho se podnik nacházel ve špatné finanční situaci (viz tabulka 1 výše), neboť se snižoval jeho obrat a zvyšovaly se jeho ztráty a nebyla naděje, že by se podnik znovu stal ziskovým. Mimoto je třeba uvést, že i když na část dluhu (1,13 milionu BGN (14)) bylo poskytnuto zajištění (15), bulharské orgány nepodnikly žádné kroky k vymožení této části dluhu.
(49)
Bulharské orgány ve skutečnosti nijak nevysvětlily, proč nebyl dodržen upravený splátkový kalendář, a neobjasnily své tvrzení, že čekáním na dobrovolné platby (vzhledem k negativní úvěrové historii podniku) by se maximálně zvýšila pravděpodobnost, že vymohou svou pohledávku.
(50)
V podobné situaci by soukromý věřitel trval na dodržení dohody. Skutečnost, že nebyla dodržena dohoda o restrukturalizaci z roku 2001 a Bulharsko nevymáhalo svou pohledávku, tudíž znamená poskytnutí výhody podniku „Ruse Industry“.
(51)
Na základě výše uvedených skutečností má Komise za to, že nevymáhání dluhu podniku „Ruse Industry“ vůči státu od 1. ledna 2007 představuje novou podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(52)
Pokud jde o případnou slučitelnost opatření, je třeba poznamenat, že Bulharsko neposkytlo v tomto ohledu žádné argumenty.
(53)
I když se podnik „Ruse Industry“ oficiálně uzná za podnik v obtížích ve smyslu sdělení Komise Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, nejsou splněna kritéria slučitelnosti podpory na záchranu a restrukturalizaci. Co se konkrétněji týče podpory na záchranu, nebylo prokázáno, že by bylo opatření omezeno na nezbytné minimum, bylo poskytnuto na základě závažných sociálních problémů a nemělo nepříznivý dopad na ostatní členské státy. Kromě toho toto opatření trvá déle než šest měsíců. Pokud jde o podporu na restrukturalizaci, není vzhledem k tomu, že nebyl předložen plán restrukturalizace, prokázáno úsilí o obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Kromě toho neexistují důkazy, že by byla podpora omezena na minimum a že by se zamezilo přílišnému narušení hospodářské soutěže.
(54)
Podnik se nachází v podporované oblasti podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU a jako takový je způsobilý pro regionální podporu v souladu s Pokyny k regionální podpoře na období 2007-2013 (16). Opatření je však s těmito pokyny v rozporu. Pokud jde konkrétně o možnou provozní podporu, tato podpora neusnadňuje rozvoj žádných činností nebo hospodářských oblastí a není časově omezena, postupně snižována ani úměrná tomu, co je potřebné k zamezení specifického hospodářského znevýhodnění.
(55)
Neexistují žádné jiné použitelné důvody pro slučitelnost. Daná podpora je tudíž protiprávní a neslučitelná se SFEU.
(56)
V souladu se SFEU a ustálenou judikaturou Soudního dvora má Komise pravomoc rozhodnout, že dotyčný stát musí zrušit nebo upravit podporu (17), která je podle Komise neslučitelná s vnitřním trhem. Soudní dvůr rovněž opakovaně rozhodl, že povinnost státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, slouží k obnovení dřívějšího stavu (18). V této souvislosti se podle Soudního dvora tohoto cíle dosáhne, jakmile příjemce vrátí prostředky, jež mu byly poskytnuty ve formě protiprávní podpory, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a jakmile se obnoví stav, který předcházel poskytnutí podpory (19).
(57)
V souladu s touto judikaturou článek 14 nařízení (ES) č. 659/1999 stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
(58)
Vzhledem k tomu, že dané opatření je nutno považovat za protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být tato podpora vrácena, aby se na trhu obnovil stav, který předcházel jejímu poskytnutí. Navrácení podpory je tudíž třeba uplatnit od chvíle, kdy příjemci vznikla výhoda, tj. od okamžiku poskytnutí podpory příjemci, a dokud k němu skutečně nedojde, bude navracená podpora podléhat úroku.
(59)
Neslučitelný prvek podpory v rámci tohoto opatření se vypočítá jako dlužná a neuhrazená částka podle dohody o restrukturalizaci z roku 2001 od 1. ledna 2007 do 11. listopadu 2010, kdy Bulharsko přihlásilo svou pohledávku v insolvenčním řízení. V té době dosahoval dluh po splatnosti 3,7 milionu EUR. Přesnou výši částky, jež má být společně s příslušnými úroky navrácena, musí vypočítat Bulharsko. Od částky, která má být navrácena jako protiprávní a neslučitelná podpora, mohou být odečteny uskutečněné platby, které nebyly provedeny podle dohody.
VI ZÁVĚR
(60)
Za prvé Komise konstatuje, že Bulharsko vzalo zpět své oznámení týkající se restrukturalizace dluhu ve výši 9,85 milionu EUR, čímž se formální vyšetřovací řízení ve věci tohoto opatření stalo bezpředmětným.
(61)
Za druhé došla Komise k závěru, že nevymáhání dluhu vůči státu od 1. ledna 2007 představuje novou státní podporu ve prospěch podniku „Ruse Industry“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(62)
Jelikož je tato státní podpora protiprávní a neslučitelná, musí ji příjemce vrátit,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
Komise se rozhodla ukončit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie ve věci oznámené restrukturalizace dluhu ve výši 9,85 milionu EUR vzhledem k tomu, že Bulharsko vzalo své oznámení zpět.
Článek 2
Státní podpora, již Bulharsko protiprávně poskytlo v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie ve prospěch podniku „Ruse Industry“ tím, že nevymáhalo splacení dluhu vůči státu od 1. ledna 2007, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 3
1. Bulharsko zajistí, aby příjemce podporu uvedenou v článku 2 navrátil.
2. Částky, jež mají být navráceny, podléhají v době od 1. ledna 2007 do svého úplného splacení úroku.
3. Úrok bude vypočten jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (20).
Článek 4
1. Navrácení podpory uvedené v článku 2 proběhne okamžitě a účinně.
2. Bulharsko zajistí, aby bylo toto rozhodnutí provedeno ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí sdělí Bulharsko Komisi následující informace:
a)
celkovou částku (jistina a příslušné úroky pro navrácení), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Bulharsko bude Komisi informovat o pokroku při realizaci vnitrostátních opatření přijatých s cílem vykonat toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 2. Na žádost Komise Bulharsko neprodleně poskytne informace o opatřeních, která byla již přijata a která jsou plánována k provedení tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace o výši podpory a příslušných úroků, jež byly od příjemce již získány.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Bulharsku.
V Bruselu dne 13. července 2011.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“
(нотифицирано под номер C(2011) 4903)
(Само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/706/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея 1 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1),
като има предвид, че:
I ПРОЦЕДУРА
(1)
На 30 юни 2009 г. българските власти уведомиха Комисията за мярка за преструктуриране в полза на „Русе индъстри“ АД (по-нататък „Русе индъстри“ или „дружеството“) под формата на разсрочване и отсрочване на публично задължение в размер на 9,85 млн. EUR.
(2)
На 28 юли 2009 г. до българските власти беше изпратен подробен въпросник. На 24 август 2009 г. България отговори частично и в същото писмо поиска удължаване на срока, което беше разрешено с писмо от 28 август 2009 г. На 30 септември 2009 г. България предостави още информация. На 27 ноември 2009 г. Комисията поиска още пояснения, които България предостави на 15 декември 2009 г. На 20 декември 2009 г. още веднъж беше разрешено удължаване на срока за попълване на липсващата информация. На 17 февруари 2010 г. България предостави още информация.
(3)
С писмо от 14 април 2010 г. Комисията уведоми България за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“) относно тази помощ.
(4)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(5)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(6)
България изпрати коментари във връзка с решението на Комисията за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС с писмо от 10 май 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 17 юни 2010 г. На 17 юни 2010 г. българските власти предоставиха допълнителна информация.
(7)
На 29 октомври 2010 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което българските власти отговориха с писмо от 12 ноември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 23 ноември 2010 г., и с писмо от 3 декември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 6 декември 2010 г.
(8)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха производство по несъстоятелност срещу дружеството.
(9)
С писмо от 14 юни 2010 г., изпратено до Комисията на 23 ноември 2010 г., българските власти оттеглиха своето уведомление от 30 юни 2009 г.
II ОПИСАНИЕ
(10)
Получател на мярката за помощ е „Русе индъстри“. Дружеството (с предишно име „Русенска корабостроителница“ (4)) е създадено през 1991 г. със седалище в Русе, България, което е регион, допустим за помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Дружеството е приватизирано през април 1999 г., като 80 % от неговите акции са продадени на германското дружество Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
„Русе индъстри“ е активно в производството и ремонта на метални структури, както и в производството на кранове, кораби и морски съоръжения (5). През 2009 г. дружеството е имало 196 служители.
(12)
Във финансово отношение се наблюдава постоянна тенденция на спад в оборота на дружеството и увеличаващи се загуби за период от няколко години преди уведомлението, както е посочено в таблицата по-долу. През 2008 г. дружеството регистрира отрицателна оперативна печалба и отрицателен паричен поток.
Таблица 1
Годишен стокооборот и печалба на „Русе индъстри“
в млн. BGN (6)
2005
2006
2007
2008
годишен стокооборот
76 239
65 086
17 963
7 035
печалба преди облагане
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Към момента на уведомлението „Русе индъстри“ дължи 9,85 млн. EUR на българската държава.
(14)
Дългът произлиза от споразумения за заеми (7), датиращи от 1996 г. и 1997 г., между Държавен фонд за реконструкция и развитие и „Русенска корабостроителница“ относно главница, която по онова време е възлизала на 8,45 млн. USD.
(15)
През април 1999 г. е сключено споразумение („Разсрочване 1999 г.“) с Министерството на финансите (по-нататък „МФ“), което е поело исковете на Държавния фонд за реконструкция и развитие, съгласно което споразумение 8 млн. USD от гореописания дълг плюс натрупаната лихва се превалутират (8) в EUR и Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH се ангажира да изплати тази сума между 1 декември 2000 г. и 30 юни 2006 г. при условията на разсрочено плащане.
(16)
На 21 май 2001 г. МФ и „Русе индъстри“ сключват друго споразумение, с което пълното възстановяване на задължението на дружеството към държавата (9), плюс натрупаните лихви, се отлага до 30 септември 2015 г., с гратисен период (през който се изплащат само лихвите без главницата) до 31 март 2006 г. („Разсрочване 2001 г.“).
(17)
Според разсрочването от 2001 г. цялото задължение е както следва: главницата става 7,97 млн. EUR, а лихвите (натрупани до 1 април 1999 г.) 2 млн. EUR. Според това споразумение по главницата се начислява годишна лихва от 1 %, а наказателна годишна лихва от 3 % се начислява върху просрочените суми (т.е. в случай че дружеството закъснее с плащането).
(18)
През септември 2005 г. точно преди края на гратисния период получателят иска ново предоговаряне на задълженията си (в допълнение към споразумението от 2001 г.). През декември 2006 г. българската Комисия за защита на конкуренцията намира искането за неоснователно съгласно българския закон за държавните помощи. „Русе индъстри“ обжалва решението на Комисията за защита на конкуренцията пред Върховния административен съд, който отхвърля жалбата през юли 2007 г. Следващо обжалване на това решение също е отхвърлено. Въпреки това държавата не се е опитала да изиска по законов път просрочената сума в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(19)
През юли 2008 г. получателят е предложил да плати доброволно 1 млн. EUR от просрочените суми на два равни транша. Спроед това предложение първият транш е трябвало да бъде платен до октомври 2008 г., а вторият до февруари 2009 г. Когато „Русе индъстри“ не е платило нито един от тези таншове, държавата - по искане на дружеството, е удължила два пъти срока на първия транш съответно до декември 2008 г. и до януари 2009 г.
(20)
След като обещаните от „Русе индъстри“ плащания не са осъществени, през февруари 2009 г. българските власти изпращат напомняне за плащане. Допълнително напомняне за плащане на просрочените суми е изпратено през април и два пъти през юни 2010 г. Въпреки това държавата не успява да изиска по законов път задължението, което не е било изплатено съгласно разсрочването от 2001 г.
(21)
С писмо от 4 юни 2009 г.„Русе индъстри“ отново поиска от българските власти да разсрочат задължението му към държавата до 2019 г. с гратисен период до 2012 г. След това искане и в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС България изпрати уведомление за планираното разсрочване на задължението като помощ за преструктуриране.
(22)
С писмо от 28 юни 2010 г.„Русе индъстри“ отново предложи на държавата да изплати оставащите задължения съгласно споразуменията за плащане от разсрочването от 2001 г. През юли 2010 г. дружеството се ангажира да покрие всички просрочени и неизплатени суми на два равни транша: първия до края на юли 2010 г. и втория до края на август 2010 г. Въпреки това дружеството не успя да изпълни това споразумение.
(23)
Според информацията, предоставена от българските власти, до края на 2010 г. получателят е платил 1 млн. EUR от общата дължима сума съгласно разсрочването от 2001 г. В края на 2010 г. неизплатеното и просрочено задължение спрямо общата дължима сума възлиза на 3,7 млн. EUR.
(24)
От кореспонденцията между „Русе индъстри“ и българските власти личи, че българските власти са изпратили няколко напомняния за плащане за дължимата неизплатена сума. Въпреки че получателят е изразил желание или доброволно е предложил изплащане, на практика той никога не е върнал цялата оставаща сума според разсрочването от 2001 г. Освен напомнянията няма доказателства, че българските власти са предприели някакви стъпки за изискване по законов път на своите вземания.
(25)
Що се отнася до главницата, „Русе индъстри“ не е платило посочените суми (10) и затова не е спазило шестмесечната схема за разсрочване. Освен това обикновената лихва е плащана само до юли 2008 г.
(26)
Що се отнася до наказателната лихва, българските власти посочиха, че договорно определените 3 % (вж. параграф (3) по-горе) са начислени върху дължимите траншове от 2006 г. насам, когато дружеството е трябвало да започне да изплаща траншовете. Тези наказателни лихви са плащани от „Русе индъстри“ само между август 2006 г. и юли 2008 г. От юли 2008 г. дружеството не е плащало начислената наказателна лихва.
(27)
На 3 ноември 2010 г. българските власти направиха официално искане за плащане. Към момента на това искане просроченото задължение възлизаше на 3,7 млн. EUR (от които 3,4 млн. EUR главница, 151 000 EUR лихви и 140 000 EUR наказателни лихви).
(28)
Към момента на искането получателят е изплатил общо 1 млн. EUR, дължими съгласно разсрочването от 2001 г. (от които 245 000 EUR главница, 705 000 EUR лихви и 50 000 EUR наказателни лихви). Последното реално плащане, което „Русе индъстри“ е направило, датира от 11 юли 2008 г.
(29)
След искането и след като дружеството не е изпълнило своите задължения, националните органи започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя на 11 ноември 2010 г. (т.е. девет години след разсрочването от 2001 г., което е над 4 години след края на гратисния период и над 2 години от последното плащане от страна на „Русе индъстри“).
(30)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя.
III РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(31)
Както е посочено по-горе (вж. параграф (21)), през юни 2009 г. получателят подаде ново искане за разсрочване на задължението според разсрочването от 2001 г. Това планирано разсрочване бе мярката, за която на 30 юни 2009 г. бе изпратено уведомление до Комисията за помощ за преструктуриране.
(32)
Според уведомлението планът би спомогнал за изплащането на задължението от 9,85 млн. EUR за срок от 10 години (т.е. до 2019 г.), с гратисен период до 30 юни 2012 г.
(33)
България бе на мнение, че планираната мярка е съвместима с вътрешния пазар въз основа на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (11) като помощ за преструктуриране.
(34)
Комисията имаше съмнения по отношение на съвместимостта на помощта, за която бе изпратено уведомление. Съответно на 14 април 2010 г. Комисията започна процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(35)
Освен това, решението за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС повдигна съмнения за това дали фактът, че в миналото от дружеството не са изискани по законовия ред просрочените задължения съгласно споразумението за разсрочване от 2001 г., може да представлява допълнителна държавна помощ.
(36)
Българските власти оттеглиха това уведомление на 23 ноември 2010 г., поради което официалното разследване за мярката стана безпредметно.
IV МНЕНИЯ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(37)
Що се отнася до въздържането от изискване по законов път на дълга, България само заяви, че държавата е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика, което максимизира шансовете за събиране на нейния дълг, като позволява доброволно плащане. България не е предоставила подробни аргументи в тази връзка.
V ОЦЕНКА
(38)
България оттегли уведомлението за разсрочването на задължението на „Русе индъстри“ към държавата през ноември 2010 г. В резултат официалната процедура по разследване относно помощта за преструктуриране, за която е изпратено уведомление, стана безпредметна съгласно член 8, параграф 2 от Регламент № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (12).
(39)
Разглежданата мярка е въздържането от изискване по законов път на плащане на дълга в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(40)
Що се отнася до присъединяването на България към ЕС и следователно до въпроса дали въздържането от изискване на дълга от 1 януари 2007 г. потенциално представлява нова помощ по смисъла на член 1, буква д) от Процедурния регламент, Комисията отбелязва, че неплащането от страна на получателя на сумите, дължими съгласно разсрочването от 2001 г., и липсата на държавни действия е довело до промени в общия риск за държавата според разсрочването от 2001 г. Това увеличение на задължението на държавата (т.е. въздържането от изпълнение) води до последици след датата на присъединяване и следователно мярката трябва да се разглежда като приложима след присъединяването, което означава, че тя представлява нова държавна помощ.
(41)
Трябва да се отбележи също, че тази мярка, за която не е изпратено уведомление, не е включена в допълнението към приложение V към Акта за присъединяване на България (13). По-специално тя не е била а) нито приведена в действие преди 31 декември 1994 г., б) нито включена в допълнението към приложение V и в) нито включена във временния механизъм, приложен във връзка с присъединяването.
(42)
В този контекст Комисията допълнително ще прецени дали въздържането от изискване по законов ред на дълга от 1 януари 2007 г. представлява нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(43)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставянето в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки е несъвместима с вътрешния пазар.
(44)
Мярката е финансирана с държавни ресурси - тъй като води до пропуснати приходи за държавата - и решенията на МФ се считат за преки решения на държавата.
(45)
Въздържането от изискване по законов ред на дълга също засяга „Русе индъстри“ индивидуално и поради това е селективно.
(46)
В допълнение, „Русе индъстри“ е предприятие, произвеждащо стоки, които се търгуват свободно в Съюза. Затова Комисията смята, че е изпълнено условието за засягане на конкуренцията и търговията в Съюза.
(47)
Комисията следва допълнително да прецени дали мярката под формата на въздържане от изискване на дълга предоставя предимство на дружеството, което то не би могло да получи иначе на пазара.
(48)
Както е обяснено по-горе, задължението датира от 1996-97 г. и вече два пъти е било разсрочвано (през 1999 г. и 2001 г.). Що се отнася до въздържането от изискване на дълга съгласно разсрочването от 2001 г., както и неизпълнението на задълженията на дружеството, никой частен кредитор не би имал поведение като това на българската държава. В действителност от наличната информация следва, че не са предприети конкретни стъпки за изискване на дълга от 30 март 2006 г., когато гратисният период е изтекъл и първите траншове от главницата са станали дължими, но не са били платени. Освен това, финансовото положение на дружеството е било слабо (вж. таблица 1 по-горе), тъй като се наблюдава спад в стокооборота и увеличаване на загубите и няма перспективи дружеството отново да стане печелившо. Освен това трябва да се отбележи, че макар част от дълга (1,13 млн. BGN (14)) да е гарантиран с обезпечения (15), българските власти не са предприели никакви стъпки за изискване по законов ред на тази част от дълга.
(49)
В действителност, българските власти не предоставиха никакви обяснения затова защо схемата за разсрочване не е изпълнена по законов ред и не обясниха своето твърдение, че изчакването на доброволното плащане (в контекста на отрицателната кредитна история на дружеството) би максимизирало техния шанс за събиране на дълга.
(50)
При подобни обстоятелства частен кредитор би изискал по законов ред изпълнението на споразумението. Затова неспазването на разсрочването от 2001 г. и въздържането на България от изискване на дълга по законов ред е предоставя предимство на „Русе индъстри“.
(51)
Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че въздържането от изискване на дълга към държавата в полза на „Русе индъстри“ представлява нова помощ, считано от 1 януари 2007 г. по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(52)
По отношение на евентуалната съвместимост следва да се отбележи, че България не е представила никакви аргументи в тази връзка.
(53)
Дори ако „Русе индъстри“ се приеме официално за дружество в затруднение по смисъла на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, критериите за съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране не са изпълнени. По-специално що се отнася до помощта за оздравяване, не е доказано, че мярката ще е ограничена до необходимия минимум, че ще се предостави на основание на сериозни социални трудности и няма да предизвика нежелан ефект на разпространение в други държави-членки. Освен това нейният срок е над 6 месеца. Що се отнася до помощта за преструктуриране, при липсата на план за преструктуриране възстановяването на жизнеспособността в дългосрочен план не е доказано. Освен това не е демонстрирано, че помощта ще бъде минимална и ще се избягва ненужното нарушаване на конкуренцията.
(54)
Дружеството се намира в подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и като такова то е допустимо за регионална помощ съгласно Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (16) (по-нататък: НРП). Въпреки това мярката не съответства на НРП. По-специално, що се отнася до евентуалната оперативна помощ, тази помощ не улеснява развитието на никакви дейности или икономически области и не е ограничена във времето, не е намаляваща или пропорционална на това, което е нужно за преодоляване на специфични икономически недостатъци.
(55)
Няма други мотиви за съвместимост, които могат да се приложат. Следователно помощта е неправомерна и несъвместима в ДФЕС.
(56)
В съответствие с ДФЕС и установената практика на Съда Комисията е компетентна да реши, че въпросната държава трябва да отмени или да измени помощта (17), когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалото преди това положение (18). В този контекст Съдът постанови, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (19).
(57)
Следвайки тази съдебна практика, член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета постановява, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(58)
Следователно, предвид факта, че въпросната мярка трябва да се счита за неправомерна и несъвместима, сумата на помощта трябва да бъде върната, за да бъде възстановена ситуацията на пазара от преди плащането на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и ще бъдат наложени лихви за възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(59)
Несъвместимият елемент на помощ на мярката се изчислява като дължимата и неизплатена сума според разсрочването от 2001 г., от 1 януари 2007 г. до 11 ноември 2010 г., когато България е регистрирала вземането си в производството по несъстоятелност. По това време просрочената сума възлиза на 3,7 млн. EUR. Точната сума за възстановяване и лихвата, която ще бъде приложена към тази сума, трябва да бъдат изчислени от България. Направените плащания, различни от сумите, платени съгласно споразумението, могат да бъдат приспаднати от сумата за възстановяване на неправомерната и несъвместима помощ.
VI ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(60)
Първо, Комисията отбелязва, че България оттегли уведомлението относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, като по този начин официалната процедура по разследване стана безпредметна.
(61)
Второ, Комисията заключава, че въздържането от изискване на дълга към държавата от 1 януари 2007 г. представлява нова държавна помощ в полза на „Русе индъстри“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(62)
Тъй като тази държавна помощ е неправомерна и несъвместима, тя трябва да бъде върната от получателя.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, за което е изпратено уведомление, като отбелязва, че България оттегли своето уведомление.
Член 2
Държавната помощ, неправомерно предоставена от България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на „Русе индъстри“ чрез въздържане от изискване на плащането на задължението към държавата от 1 януари 2007 г., е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. България трябва да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 2.
2. Сумите, които подлежат на възстановяване, носят лихва за периода от 1 януари 2007 г. до тяхното пълно възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 Комисията (20).
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, е незабавно и ефективно.
2. България предприема мерки за това, че настоящото решение ще бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата на уведомяване на него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение България предоставя следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която ще бъда възстановена от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. България информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение до приключването на възстановяването на помощта, посочена в член 2. При обикновено искане от Комисията България изпраща незабавно информация за вече взетите и планираните мерки с цел спазването на това решение. Тя също предоставя подробна информация относно размера на помощта и лихвата по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е България.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.