NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 648/2012
ze dne 4. července 2012
o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Skupina na vysoké úrovni vedená Jacquesem de Larosièrem ve své zprávě vypracované na žádost Komise a zveřejněné dne 25. února 2009 došla k závěru, že rámec dohledu nad finančním odvětvím v Unii má být posílen, aby se snížilo riziko a závažnost budoucích finančních krizí, a doporučila dalekosáhlé reformy struktury dohledu nad tímto odvětvím, včetně vytvoření Evropského systému orgánů finančního dohledu, který by se skládal ze tří evropských orgánů dohledu - jednoho pro bankovnictví, jednoho pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a jednoho pro cenné papíry a trhy -, a zřízení Evropské rady pro systémová rizika.
(2)
Komise ve svém sdělení ze dne 4. března 2009 nazvaném „Urychlit oživení evropské ekonomiky“ navrhla posílit regulační rámec Unie pro finanční služby. Ve svém sdělení ze dne 3. července 2009 nazvaném „Zajištění efektivních, bezpečných a stabilních trhů s deriváty“ posoudila Komise úlohu derivátů ve finanční krizi a ve svém sdělení ze dne 20. října 2009 s názvem „Zajištění efektivních, bezpečných a stabilních trhů s deriváty: budoucí opatření politiky“ uvedla Komise opatření, která hodlá přijmout, aby snížila rizika spojená s deriváty.
(3)
Dne 23. září 2009 přijala Komise návrhy tří nařízení, kterými se zřizuje Evropský systém orgánů finančního dohledu, včetně vytvoření tří evropských orgánů dohledu, jež mají přispět k jednotnému uplatňování právních předpisů Unie a k zavedení vysoce kvalitních společných norem a postupů v oblasti regulace a dohledu. Evropskými orgány dohledu jsou Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „EBA“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (4), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (5), a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „ESMA“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (6). Tyto orgány hrají klíčovou úlohu při ochraně stability finančního sektoru. Je proto nezbytné trvale zajistit, aby bylo rozvíjení jejich činnosti vysokou politickou prioritou a aby byly náležitě financovány.
(4)
Mimoburzovní deriváty (dále jen „OTC derivátové smlouvy“) nejsou dostatečně transparentní, jelikož se jedná o soukromě sjednané smlouvy a veškeré informace o nich jsou obvykle dostupné pouze smluvním stranám. Vytvářejí složitou pavučinu vzájemné závislosti, v důsledku čehož může být obtížné určit povahu a úroveň příslušných rizik. Finanční krize prokázala, že tyto vlastnosti zvyšují nejistotu v dobách, kdy je situace na trhu napjatá, a v důsledku toho ohrožují finanční stabilitu. Toto nařízení stanoví podmínky pro zmírňování uvedených rizik a pro zlepšení transparentnosti derivátových smluv.
(5)
Na vrcholné schůzce dne 26. září 2009 v Pittsburghu se čelní představitelé skupiny G-20 dohodli, že by u všech standardizovaných OTC derivátových smluv měl být nejpozději od konce roku 2012 prováděn clearing prostřednictvím ústřední protistrany a že by OTC derivátové smlouvy měly být oznamovány registrům obchodních údajů. V červnu 2010 čelní představitelé skupiny G-20 v Torontu znovu potvrdili svůj závazek a zároveň se zavázali urychlit provádění přísných opatření ke zlepšení transparentnosti OTC derivátových smluv a regulačního dohledu nad nimi, která budou jednotná na mezinárodní úrovni a nediskriminační.
(6)
Komise bude provádět sledování a zasadí se o to, aby tyto závazky stejným způsobem zaváděli mezinárodní partneři Unie. Komise by měla spolupracovat s orgány třetích zemí s cílem prozkoumat vzájemně se podporující řešení, jež zajistí soulad mezi tímto nařízením a požadavky třetích zemí a zabrání tak možnému překrývání činností v této souvislosti. S pomocí ESMA by Komise měla sledovat uplatňování zásad stanovených v tomto nařízení v mezinárodním měřítku a podávat o tom zprávu Evropskému parlamentu a Radě. S cílem předejít existenci případných požadavků, jež by byly duplicitní nebo rozporné, by Komise mohla přijmout rozhodnutí o rovnocennosti právního, dohledového a vynucovacího rámce ve třetích zemích, jsou-li splněny určité podmínky. Posouzením, které je základem takových rozhodnutí, by nemělo být dotčeno právo ústřední protistrany usazené v třetí zemi a uznané ESMA k poskytování clearingových služeb členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii, protože rozhodnutí o uznání by mělo být na tomto posouzení nezávislé. Podobně by rozhodnutím o rovnocennosti nebo posouzením nemělo být dotčeno právo registru obchodních údajů usazeného v třetí zemi a uznaného ESMA poskytovat služby subjektům usazeným v Unii.
(7)
Pokud jde o uznávání ústředních protistran z třetích zemí, měla by být v souladu s mezinárodními závazky Unie vyplývajícími z Dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO), včetně Všeobecné dohody o obchodu službami, rozhodnutí o rovnocennosti právního režimu třetí země právnímu režimu Unie přijímána pouze tehdy, pokud právní režim dané třetí země stanoví účinný rovnocenný systém uznávání ústředních protistran povolených na základě zahraničních právních režimů, v souladu s obecnými regulačními cíli a normami zlepšování transparentnosti na trzích s deriváty, zmírňování systémového rizika a ochrany před zneužíváním trhu, jež stanovila skupina G-20 v září roku 2009. Takový systém by měl být považován za rovnocenný, pokud zajišťuje, že věcný výsledek příslušného regulačního režimu je obdobný požadavkům Unie, a měl by být považován za účinný, pokud jsou uvedená pravidla důsledně uplatňována.
(8)
Vzhledem k vlastnostem trhů s deriváty a fungování ústředních protistran je v této souvislosti vhodné a nezbytné ověřovat skutečnou rovnocennost zahraničních regulačních systémů při plnění cílů a standardů stanovených skupinou G-20, aby se zlepšila transparentnost na trzích s deriváty, zmírnilo systémové riziko a zajistila ochrana před zneužíváním trhu. Velmi zvláštní situace ústředních protistran vyžaduje, aby ustanovení vztahující se ke třetím zemím byla uspořádána a fungovala v souladu s mechanismy, které jsou specifické pro subjekty s touto strukturou trhu. Tento přístup proto nevytváří precedens pro jiné právní předpisy.
(9)
Evropská rada se v závěrech ze dne 2. prosince 2009 dohodla, že je nutno podstatně zlepšit zmírňování úvěrového rizika protistrany a že je důležité zlepšit transparentnost, účinnost a integritu obchodů s deriváty. Usnesení Evropského parlamentu ze dne 15. června 2010 nazvané „Trhy s deriváty: budoucí opatření politiky“ vyzvalo k povinnému clearingu a oznamování OTC derivátových smluv.
(10)
ESMA by měl v oblasti působnosti tohoto nařízení zabezpečovat stabilitu finančních trhů v naléhavých situacích, zajišťovat jednotné uplatňování pravidel Unie vnitrostátními orgány dohledu a urovnávat spory mezi nimi. Měl by také být pověřen vypracováním návrhů regulačních a prováděcích technických norem a mít ústřední úlohu při povolování a sledování ústředních protistran a registrů obchodních údajů.
(11)
Jedním ze základních úkolů, které mají být plněny prostřednictvím Evropského systému centrálních bank (dále jen „ESCB“), je podpora plynulého fungování platebních systémů. Členové ESCB v tomto ohledu vykonávají dohled tím, že zajišťují účinné a spolehlivé clearingové a platební systémy, včetně ústředních protistran. Členové ESCB tak jsou úzce zapojeni do povolování a sledování ústředních protistran, uznávání ústředních protistran ze třetích zemí a schvalování dohod o interoperabilitě. Kromě toho se intenzivně podílejí na stanovování regulačních technických norem i na vypracovávání obecných pokynů a doporučení. Tímto nařízením nejsou dotčeny povinnosti Evropské centrální banky (dále jen „ECB“) a národních centrálních bank zajišťovat účinné a spolehlivé clearingové a platební systémy uvnitř Unie a s jinými zeměmi. Z tohoto důvodu a s cílem zabránit případnému vzniku souběžných souborů pravidel by ESMA a ESCB měly při vypracovávání příslušných návrhů technických norem vzájemně úzce spolupracovat. Při plnění jejich úkolů týkajících se dohledu nad clearingovými a platebními systémy i při plnění funkcí emisní centrální banky je dále zcela zásadní, aby ECB a národní centrální banky měly přístup k informacím.
(12)
Pro derivátové smlouvy stanovené v oddíle C bodech 4 až 10 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (7) jsou třeba jednotná pravidla.
(13)
Pobídky k podpoře využívání ústředních protistran se neukázaly jako dostatečný nástroj k zajištění toho, aby byl skutečně prováděn centrální clearing standardizovaných OTC derivátových smluv. Proto jsou nutné požadavky na povinný clearing OTC derivátových smluv, u kterých lze provést centrální clearing, prostřednictvím ústředních protistran.
(14)
Je pravděpodobné, že členské státy přijmou odlišná vnitrostátní opatření, která by mohla vytvořit překážky hladkého fungování vnitřního trhu a mohla by být na úkor účastníků trhu a finanční stability. Jednotné uplatňování povinnosti clearingu v Unii je také nezbytné k zajištění vysoké úrovně ochrany investorů a k vytvoření rovných podmínek pro účastníky trhu.
(15)
Má-li se zajistit, aby povinnost clearingu snížila systémové riziko, je zapotřebí proces určování kategorií derivátů, které by uvedené povinnosti měly podléhat. Uvedený proces by měl vzít v úvahu skutečnost, že ne všechny OTC derivátové smlouvy, jejichž clearing provádějí ústřední protistrany, lze považovat za vhodné pro povinný clearing prostřednictvím ústředních protistran.
(16)
Toto nařízení stanoví kritéria pro určení toho, zda by různé kategorie OTC derivátových smluv měly či neměly podléhat povinnosti clearingu. Na základě návrhů regulačních technických norem vypracovaných ESMA by Komise měla rozhodnout, zda má určitá kategorie OTC derivátových smluv povinnosti clearingu podléhat a odkdy nabývá povinnost clearingu účinnosti, včetně jejího případného postupného zavádění a minimální zbývající doby splatnosti u smluv uzavřených nebo obnovených přede dnem, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, v souladu s tímto nařízením. Postupné zavádění povinnosti clearingu by mohlo být provedeno v závislosti na typu účastníků trhu, kteří se musí podrobit povinnosti clearingu. Při určování toho, které kategorie OTC derivátových smluv mají podléhat povinnosti clearingu, by ESMA měl přihlédnout ke zvláštní povaze OTC derivátových smluv, které jsou uzavřeny s emitenty krytých dluhopisů nebo s fondy ke krytí krytých dluhopisů.
(17)
Při určování, které kategorie OTC derivátových smluv mají podléhat povinnosti clearingu, by ESMA měl také patřičně přihlížet k dalším relevantním faktorům, především k vzájemné propojenosti smluvních stran používajících příslušné kategorie OTC derivátových smluv a k dopadu na rozsah úvěrového rizika protistrany, a rovněž prosazovat rovné podmínky hospodářské soutěže na vnitřním trhu, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 5 písm. d) nařízení (EU) č. 1095/2010.
(18)
Pokud ESMA zjistí, že určitý produkt OTC derivátu je standardizovaný a vhodný ke clearingu, ale žádná ústřední protistrana není ochotna provést clearing daného produktu, měl by prošetřit důvody této skutečnosti.
(19)
Při určování toho, které kategorie OTC derivátových smluv mají podléhat povinnosti clearingu, je třeba řádně přihlédnout ke zvláštní povaze příslušných kategorií OTC derivátových smluv. Hlavní riziko u obchodů s některými kategoriemi OTC derivátových smluv může souviset s vypořádacím rizikem, které je ošetřeno pomocí samostatných mechanismů infrastruktury, a díky tomu se určité kategorie OTC derivátových smluv (například devizové) mohou odlišovat od ostatních kategorií. Clearing prostřednictvím ústředních protistran řeší specificky úvěrové riziko protistrany a nemusí být ideálním řešením pro ošetření vypořádacího rizika. Režim pro takovéto smlouvy by se měl zejména opírat o předběžné mezinárodní sbližování požadavků a vzájemné uznávání dané infrastruktury.
(20)
K zajištění jednotného a soudržného uplatňování tohoto nařízení a rovných podmínek pro účastníky trhu by se v případě, že je u určité kategorie OTC derivátových smluv stanovena povinnost clearingu, měla tato povinnost vztahovat i na všechny smlouvy týkající se dané kategorie OTC derivátových smluv, které byly uzavřeny v den, kdy ESMA obdržel oznámení o tom, že určitá ústřední protistrana má povolení k provádění clearingu v rámci povinnosti clearingu, nebo po tomto dni, ale přede dnem, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, za předpokladu, že tyto smlouvy mají delší zbývající dobu splatnosti, než je minimální doba stanovená Komisí.
(21)
Při určování, zda má určitá kategorie OTC derivátových smluv podléhat požadavkům na clearing, by ESMA měl usilovat o snížení systémového rizika. To zahrnuje zohlednění takových faktorů posuzování, jako je úroveň standardizace smluvních a prováděcích podmínek smluv, objem a likvidita příslušné kategorie OTC derivátových smluv a dostupnost spravedlivých, spolehlivých a všeobecně přijímaných cenových informací v příslušné kategorii OTC derivátových smluv.
(22)
Aby mohl být proveden clearing určité OTC derivátové smlouvy, musí obě smluvní strany podléhat povinnosti clearingu nebo musí obě souhlasit. Výjimky z povinnosti clearingu by měly být úzce zaměřeny, jelikož by snížily účinnost povinnosti a výhody clearingu prostřednictvím ústředních protistran a mohou vést k regulatorní arbitráži mezi skupinami účastníků trhu.
(23)
V zájmu posílení finanční stability v Unii může být nezbytné, aby se povinnost clearingu a povinnost uplatňovat techniky zmírňování rizika vztahovaly rovněž na obchody, které uzavřely subjekty usazené v třetích zemích, pokud tyto obchody mají v Unii přímý, podstatný a předvídatelný vliv nebo pokud je uložení těchto povinností nutné či vhodné, aby se předešlo vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení.
(24)
OTC derivátové smlouvy, které nejsou považovány za vhodné ke clearingu prostřednictvím ústředních protistran, s sebou nesou úvěrové a operační riziko protistrany, a proto by měla být stanovena pravidla k řízení uvedeného rizika. V zájmu zmírnění úvěrového rizika protistrany by účastníci trhu, kteří podléhají povinnosti clearingu, měli mít postupy řízení rizik, které vyžadují, aby byl kolaterál vyměněn včas a přesně a byl vhodně oddělen. Při přípravě návrhů regulačních technických norem stanovících tyto postupy řízení rizik by ESMA měl přihlížet k návrhům mezinárodních normalizačních organizací týkající se maržových požadavků na deriváty, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana. Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem, které stanoví postup nezbytný pro provedení přesné a vhodné výměny kolaterálu, aby bylo možno mít pod kontrolou rizika spojená s obchody, jejichž clearing není prováděn, by ESMA měl patřičně přihlížet k překážkám, s nimiž se potýkají emitenti krytých dluhopisů nebo fondy ke krytí těchto dluhopisů při poskytování kolaterálu v řadě jurisdikcí v Unii. ESMA by měl také zohlednit skutečnost, že preferenční nároky přiznané smluvním stranám emitentů krytých dluhopisů na aktiva emitenta krytých dluhopisů poskytují stejnou ochranu proti úvěrovému riziku protistrany.
(25)
Pravidla pro clearing OTC derivátových smluv, oznamování derivátových obchodů a techniky zmírňování rizika pro OTC derivátové smlouvy, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana, by se měla vztahovat na finanční smluvní strany, tedy na investiční podniky povolené podle směrnice 2004/39/ES, úvěrové instituce povolené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (8), pojišťovny povolené podle první směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu (9), životní pojišťovny povolené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (10), zajišťovny povolené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění (11), subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a tam, kde je to vhodné, jejich správce povolené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (12), instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění definované ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES ze dne 3. června 2003 o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi (13) a alternativní investiční fondy spravované správci alternativních investičních fondů povolenými nebo registrovanými v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů (14).
(26)
Subjekty provozující složky penzijního systému, jejichž primárním účelem je zabezpečovat dávky v důchodu, obvykle ve formě doživotních plateb, avšak také plateb vyplácených dočasně nebo jednorázově, obvykle minimalizují držbu prostředků v hotovosti, aby maximalizovaly efektivnost a návratnost pro své pojistníky. Stanovení požadavku, aby tyto subjekty prováděly clearing OTC derivátových smluv centrálně, by tak mělo za následek přesun významné části jejich aktiv do hotovosti, aby mohly plnit průběžné maržové požadavky ústředních protistran. Aby se zabránilo pravděpodobnému nepříznivému dopadu takového požadavku na důchodové příjmy budoucích důchodců, neměla by se povinnost clearingu na penzijní systémy vztahovat, dokud ústřední protistrany v zájmu řešení tohoto problému nevyvinou vhodné technické řešení pro převod nehotovostního kolaterálu jakožto variačních marží. Toto technické řešení by mělo zohledňovat zvláštní úlohu složek penzijního systému a mělo by zabránit závažně nepříznivým dopadům na důchodce. Během přechodného období by se na OTC derivátové smlouvy uzavřené za účelem snížení investičních rizik přímo souvisejících se solventností složek penzijního systému měla vztahovat nejen oznamovací povinnost, ale také požadavky týkající se dvoustranného zajištění. Konečným cílem však je centrální clearing, které se zavede, jakmile to bude udržitelné.
(27)
Je důležité zajistit, aby zvláštní zacházení bylo přiznáno pouze patřičným subjektům a složkám, zohlednit rozmanitost penzijních systémů v Unii a současně zabezpečit rovné podmínky pro všechny složky penzijního systému. Proto by se uvedená dočasná odchylka měla vztahovat na instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění registrované v souladu se směrnicí 2003/41/ES, včetně veškerých povolených subjektů odpovědných za jejich řízení a jednajících jejich jménem podle čl. 2 odst. 1 uvedené směrnice, jakož i veškerých právnických osob zřízených za účelem investování těchto institucí a jednajících pouze a výhradně v jejich zájmu, a na činnosti v oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění u institucí uvedených v článku 3 směrnice 2003/41/ES.
(28)
Dočasná odchylka by se rovněž měla vztahovat na činnosti v oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění u životních pojišťoven za předpokladu, že všechna příslušná aktiva a pasiva jsou vykazována, spravována a organizována odděleně od ostatních činností bez jakékoli možnosti převodu. Měla by se rovněž vztahovat na jiné povolené subjekty, které působí jen na vnitrostátním základě a podléhají dohledu, nebo na jiné povolené složky podléhající dohledu, které jsou k dispozici především na území jednoho členského státu, pouze pokud jsou uznány vnitrostátním právem a jejich primárním účelem je zabezpečovat dávky v důchodu. O subjektech a složkách uvedených v tomto bodě odůvodnění by měl rozhodnout relevantní příslušný orgán a v zájmu zajištění soudržnosti, odstranění potenciálního nesouladu a zabránění jakémukoli zneužití by měl vydat stanovisko ESMA po konzultaci s EIOPA. To by mohlo zahrnovat i subjekty a složky, jež nemusí nutně souviset se zaměstnaneckým penzijním plánem, ale stále mají jako primární účel zabezpečovat příjem v důchodu buď s povinnou nebo dobrovolnou účastí. Příkladem by mohly být právnické osoby provozující penzijní systémy na fondovém principu podle vnitrostátního práva za předpokladu, že investují v souladu se zásadou „obezřetného jednání“, a složky penzijního systému převzaté přímo jednotlivci, jež mohou poskytovat i poskytovatelé životního pojištění. Výjimka by se však v případě složek penzijního systému převzatých přímo jednotlivci neměla vztahovat na OTC derivátové smlouvy týkající se jiných produktů životního pojištění daného poskytovatele, jejichž primárním účelem není zabezpečovat příjem v důchodu.
Dalším příkladem by mohly být činnosti v oblasti penzijního pojištění u pojišťoven, na které se vztahuje směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že všechna aktiva odpovídající těmto činnostem jsou vedena ve zvláštní evidenci v souladu s přílohou směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/17/ES ze dne 19. března 2001 o reorganizaci a likvidaci pojišťoven (15), a dále složky zaměstnaneckého penzijního pojištění u pojišťoven na základě dohod o kolektivním vyjednávání. S institucemi založenými za účelem poskytování náhrad členům složek penzijních systémů v případě selhání by se pro účely tohoto nařízení mělo rovněž zacházet jako s penzijními systémy.
(29)
Tam, kde je to vhodné, by se pravidla použitelná na finanční smluvní strany měla také použít i na nefinanční smluvní strany. Uznává se, že nefinanční smluvní strany využívají OTC derivátové smlouvy, aby se kryly proti obchodním rizikům přímo spojeným se svou obchodní činností nebo korporátním financováním. Při určování toho, zda by nefinanční smluvní strana měla podléhat povinnosti clearingu, by tedy měl být brán ohled na účel, ke kterému uvedená nefinanční smluvní strana OTC derivátové smlouvy používá, a na rozsah její expozice v uvedených nástrojích. S cílem zajistit, aby nefinanční instituce měly příležitost vyjádřit se ke clearingovým prahům, by ESMA měl při přípravě příslušných regulačních technických norem vést otevřené veřejné konzultace se zajištěním účasti nefinančních institucí. ESMA by měl konzultovat se všemi relevantními orgány, jako například s Agenturou pro spolupráci energetických regulačních orgánů, aby se zajistilo plné zohlednění zvláštností těchto odvětví. Do 17. srpna 2015 by nadto měla Komise posoudit systémový význam obchodů nefinančních podniků s OTC derivátovými smlouvami v různých odvětvích, včetně odvětví energetiky.
(30)
Při určování, zda OTC derivátová smlouva snižuje rizika přímo související s obchodními nebo korporátními činnostmi nefinanční smluvní strany, je třeba řádně přihlédnout ke strategiím této nefinanční smluvní strany v oblasti celkového zajištění a zmírňování rizik. Zejména je třeba přihlédnout k tomu, zda je OTC derivátová smlouva ekonomicky vhodná ke snížení rizik při jednání a řízení nefinanční smluvní strany, pokud rizika souvisí s kolísáním úrokových sazeb, směnných kursů zahraničních měn, míry inflace nebo cen komodit.
(31)
Clearingový práh má pro všechny nefinanční smluvní strany velký význam. Při stanovování clearingového prahu by měl být vzat v úvahu systémový význam součtu čistých pozic a expozic podle jednotlivých smluvních stran a podle jednotlivých kategorií OTC derivátových smluv. V této souvislosti je třeba odpovídajícím způsobem usilovat o uznání metod zmírňování rizika, které nefinanční smluvní strany používají při své běžné obchodní činnosti.
(32)
Z oblasti působnosti tohoto nařízení by měli být vyloučeni členové ESCB a další subjekty členských států plnící podobné funkce, jiné veřejné subjekty Unie pověřené správou veřejného dluhu nebo do správy veřejného dluhu zasahující a Banka pro mezinárodní platby, aby nebyla omezena jejich pravomoc vykonávat úkoly v obecném zájmu.
(33)
Jelikož ne všichni účastníci trhu, kteří podléhají povinnosti clearingu, se mohou stát členy clearingového systému ústřední protistrany, měli by mít možnost mít za určitých podmínek přístup k ústředním protistranám jako klienti nebo nepřímí klienti.
(34)
Zavedení povinnosti clearingu spolu s procesem ke stanovení toho, které ústřední protistrany lze za účelem této povinnosti využívat, může vést k nezamýšlenému narušování hospodářské soutěže na trhu s OTC deriváty. Například ústřední protistrana by mohla odmítnout uskutečňovat clearing obchodů prováděných v některých obchodních systémech, protože ji vlastní konkurenční obchodní systém. Má-li se zabránit těmto diskriminačním praktikám, měly by ústřední protistrany přijímat ke clearingu obchody prováděné v různých obchodních systémech, pokud uvedené obchodní systémy vyhovují provozním a technickým požadavkům stanoveným ústřední protistranou, a to bez ohledu na smluvní dokumentaci, na jejímž základě smluvní strany uzavřely obchod s OTC deriváty, za předpokladu, že tato dokumentace odpovídá tržním normám. Obchodní systémy by rovněž měly ústředním protistranám poskytovat údaje o uzavřených obchodech na transparentním a nediskriminačním základě. Právo přístupu ústřední protistrany k obchodnímu systému by mělo umožnit, aby údaje o uzavřených obchodech téhož obchodního systému používalo více ústředních protistran. Nemělo by to však vést k interoperabilitě pro účely clearingu derivátů ani k roztříštění likvidity.
(35)
Toto nařízení by nemělo bránit spravedlivému a otevřenému přístupu mezi obchodními systémy a ústředními protistranami na vnitřním trhu, s výhradou podmínek stanovených v tomto nařízení a v regulačních technických normách vypracovaných ESMA a přijatých Komisí. Komise by měla nadále pečlivě sledovat vývoj trhu s OTC deriváty a v případě potřeby zasáhnout, aby zabránila narušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu a zajistila tak rovné podmínky na finančních trzích.
(36)
V některých oblastech v rámci finančních služeb a obchodování s derivátovými smlouvami mohou existovat i nehmotná práva, jež tvoří součást obchodního majetku, a práva duševního vlastnictví. V případech, kdy se tato práva týkají produktů nebo služeb, jež se staly průmyslovými normami nebo uvedené normy ovlivňují, by licence měly být k dispozici za přiměřených, spravedlivých a nediskriminačních podmínek.
(37)
K určení příslušných kategorií OTC derivátových smluv, které by měly podléhat povinnosti clearingu, prahů a systémově významných nefinančních smluvních stran jsou zapotřebí spolehlivé údaje. Proto je pro účely regulace důležité, aby byl na úrovni Unie stanoven jednotný požadavek na oznamování údajů o derivátech. Kromě toho je třeba co nejrozsáhlejší zpětná oznamovací povinnost pro finanční i nefinanční smluvní strany, aby mohly být poskytovány srovnatelné údaje, a to i ESMA a relevantním příslušným orgánům.
(38)
Obchodem uvnitř skupiny se rozumí obchod mezi dvěma podniky, které jsou plně zahrnuty do stejné konsolidace a podléhají vhodným centralizovaným postupům pro hodnocení, měření a kontrolu rizik. Jsou součástí stejného institucionálního systému ochrany, jak je uvedeno v čl. 80 odst. 8 směrnice 2006/48/ES, nebo, v případě úvěrových institucí přidružených k témuž ústřednímu subjektu podle čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, jsou obě úvěrovými institucemi nebo jedna úvěrovou institucí a jedna ústředním subjektem. Uznány mohou být OTC derivátové smlouvy v rámci nefinančních nebo finančních skupin i v rámci skupin složených z finančních i nefinančních podniků, a pokud se taková smlouva považuje ve vztahu k jedné smluvní straně za obchod uvnitř skupiny, pak by se měla považovat za obchod uvnitř skupiny i ve vztahu k druhé straně dané smlouvy. Uznává se, že obchody uvnitř skupiny mohou být nutné pro slučování rizik v rámci struktury skupiny, a že rizika uvnitř skupiny jsou proto specifická. Jelikož zahrnutí těchto obchodů do povinnosti clearingu může omezit účinnost procesů řízení těchto rizik uvnitř skupiny, může být osvobození obchodů uvnitř skupiny od povinnosti clearingu přínosné, pokud nevede ke zvýšení systémového rizika. Clearing těchto obchodů ústřední protistranou by tedy měl být nahrazen patřičnou výměnou kolaterálu, pokud je to vhodné ke zmírnění rizik protistrany uvnitř skupiny.
(39)
Některé obchody uvnitř skupiny by však mohly být osvobozeny, v určitých případech na základě rozhodnutí příslušných orgánů, od požadavku na poskytování kolaterálu, pokud jsou jejich postupy pro řízení rizik náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného obchodu a pokud neexistuje překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami. Tato kritéria, jakož i postupy, jimiž se smluvní strany a relevantní příslušné orgány mají při uplatňování výjimek řídit, by měly být stanoveny v regulačních technických normách přijatých v souladu s příslušnými nařízeními o zřízení evropských orgánů dohledu. Před vypracováním těchto návrhů regulačních technických norem by měly evropské orgány dohledu vypracovat posouzení jejich potenciálního dopadu na vnitřní trh a na účastníky finančního trhu, a zejména na činnost a strukturu dotyčných skupin. Všechny technické normy použitelné pro kolaterál vyměňovaný při obchodech uvnitř skupiny, včetně kritérií pro osvobození, by měly zohledňovat běžná specifika těchto obchodů a stávající rozdíly mezi nefinančními a finančními smluvními stranami, jakož i jejich účel a metody použití derivátů.
(40)
Smluvní strany by měly být považovány za zahrnuté do stejné konsolidace přinejmenším tehdy, pokud jsou obě zahrnuty do konsolidace v souladu se směrnicí Rady 83/349/EHS (16) nebo s mezinárodními standardy finančního výkaznictví (IFRS) přijatými podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (17) nebo, v případě skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí ve třetí zemi, v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami třetí země, které byly shledány rovnocennými s IFRS v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1569/2007 (18) (nebo s účetními standardy třetí země, jejichž používání je povoleno v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 1569/2007), nebo se na obě vztahuje stejný konsolidovaný dohled v souladu se směrnicí 2006/48/ES nebo směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES (19) nebo, v případě skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí ve třetí zemi, stejný konsolidovaný dohled vykonávaný příslušným orgánem třetí země, jehož rovnocennost s dohledem podle zásad stanovených v článku 143 směrnice 2006/48/ES nebo v článku 2 směrnice 2006/49/ES byla ověřena.
(41)
Je důležité, aby účastníci trhu hlásili všechny údaje o derivátových smlouvách, které uzavřeli, registrům obchodních údajů. V důsledku toho budou informace o rizicích vlastních trhům s deriváty uchovávány centrálně a budou snadno přístupné mimo jiné pro ESMA, pro relevantní příslušné orgány, pro Evropskou radu pro systemická rizika (dále jen „ESRB“) i pro příslušné centrální banky ESCB.
(42)
Poskytování služeb registru obchodních údajů se vyznačuje úsporami z rozsahu, což může narušit hospodářskou soutěž v této konkrétní oblasti. Současně může uložení komplexní oznamovací povinnosti účastníků trhu zvýšit hodnotu informací, které jsou v registrech obchodních údajů uchovávány, také pro třetí osoby poskytující doplňkové služby, například potvrzení obchodu, párování obchodů, obsluhu úvěrové události, služby týkající se srovnávání portfolií nebo komprese portfolií. Je vhodné zajistit, aby rovné podmínky v oblasti vypořádání obchodů obecně nebyly ohroženy možným přirozeným monopolem v oboru poskytování služeb registru obchodních údajů. Registry obchodních údajů by proto měly mít povinnost poskytnout přístup k informacím uchovávaným v registru za spravedlivých, přiměřených a nediskriminačních podmínek, s výhradou nezbytných preventivních opatření týkajících se ochrany údajů.
(43)
Za účelem získání komplexního přehledu o trhu a vyhodnocení systémového rizika by registrům obchodních údajů měly být oznámeny derivátové smlouvy, jejichž clearing ústřední protistrana provádí nebo neprovádí.
(44)
Evropským orgánům dohledu by měly být poskytnuty odpovídající zdroje, aby mohly efektivně plnit úkoly, které jim svěřuje toto nařízení.
(45)
Smluvní strany a ústřední protistrany, které uzavřou, pozmění nebo ukončí derivátovou smlouvu, by měly zajistit, aby údaje týkající se dané smlouvy byly oznámeny registru obchodních údajů. Měly by mít možnost pověřit oznamováním údajů o smlouvě jiný subjekt. Pokud subjekt nebo jeho zaměstnanci registru obchodních údajů oznámí údaje o derivátové smlouvě jménem některé smluvní strany v souladu s tímto nařízením, nemělo by se to považovat za porušení jakéhokoli omezení zveřejňovat informace. Při přípravě návrhů regulačních technických norem týkajících se oznamování by měl ESMA zohlednit pokrok dosažený při vytváření jedinečného identifikátoru smlouvy a seznam požadovaných údajů v tabulce 1 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 1287/2006 (20), kterým se provádí směrnice 2004/39/ES, a měl by konzultovat s jinými relevantními orgány, jako je například Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů.
(46)
S ohledem na zásady stanovené ve sdělení Komise o posílení režimů sankcí v odvětví finančních služeb a na právní akty Unie přijaté v návaznosti na toto sdělení by členské státy měly stanovit pravidla pro sankce použitelné při porušení tohoto nařízení. Členské státy by měly uvedené sankce vymáhat způsobem, který nesnižuje účinnost uvedených pravidel. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující. Měly by být založeny na pokynech vydaných ESMA na podporu sbližování a souladu mezi jednotlivými odvětvími, pokud jde o režimy sankcí v odvětví finančních služeb. Členské státy by měly zajistit, aby uložené sankce byly v případech, kdy je to vhodné, zveřejněny a aby se pravidelně zveřejňovaly zprávy hodnotící účinnost platných pravidel.
(47)
Ústřední protistrana může být v souladu s tímto nařízením usazena v kterémkoli členském státě. Žádný členský stát nebo skupina členských států by neměly být přímo ani nepřímo znevýhodněny jako místo poskytování clearingových služeb. Toto nařízení by nemělo nijak omezovat ústřední protistranu jednoho právního řádu ani jí bránit, aby provedla clearing produktu vyjádřeného v měně jiného členského státu nebo v měně třetí země.
(48)
Povolení ústřední protistrany by mělo být podmíněno minimální výší počátečního kapitálu. Kapitál včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů ústřední protistrany by měl být vždy přiměřený riziku vyplývajícímu z jejích činností, aby se zajistilo, že je adekvátně kapitalizována vůči úvěrovému riziku, riziku protistrany, tržnímu riziku a operačním, právním a obchodním rizikům, která ještě nejsou kryta zvláštními finančními zdroji, a že v případě potřeby dokáže provést řádné ukončení nebo restrukturalizaci svých operací.
(49)
Jelikož toto nařízení zavádí pro účely regulace právní povinnost provádět clearing prostřednictvím určených ústředních protistran, je nezbytné zajistit, aby uvedené ústřední protistrany byly bezpečné a spolehlivé a aby trvale splňovaly přísné požadavky na organizaci, vedení obchodní činnosti a obezřetnost stanovené tímto nařízením. V zájmu jednotného uplatňování tohoto nařízení by se tyto požadavky měly vztahovat na clearing všech finančních nástrojů, se kterými ústřední protistrany obchodují.
(50)
Je proto za účelem regulace a harmonizace zapotřebí zajistit, aby smluvní strany využívaly pouze ústřední protistrany, které splňují požadavky stanovené v tomto nařízení. Tyto požadavky by neměly členským státům bránit v tom, aby ve vztahu k ústředním protistranám usazeným na jejich území přijímaly nebo nadále uplatňovaly dodatečné požadavky, včetně určitých požadavků na povolení podle směrnice 2006/48/ES. Uložením těchto dodatečných požadavků by však nemělo být dotčeno právo ústředních protistran, jež mají v souladu s tímto nařízením povolení v jiných členských státech nebo jsou uznány, poskytovat clearingové služby členům clearingového systému a jejich klientům usazeným v členském státě, který dodatečné požadavky zavedl, neboť tyto ústřední protistrany těmto dodatečným požadavkům nepodléhají a nemusí je dodržovat. ESMA by měl do 30. září 2014 vypracovat zprávu o dopadu uplatňování dodatečných požadavků členskými státy.
(51)
Nezbytným důsledkem povinnosti provádět clearing OTC derivátových smluv jsou jasná pravidla pro povolení ústředních protistran a dohled nad nimi. Je vhodné, aby příslušné orgány byly nadále odpovědné za všechny aspekty povolování ústředních protistran a dohledu nad nimi, včetně povinnosti ověřit, že žádající ústřední protistrana splňuje toto nařízení a směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry (21), vzhledem ke skutečnosti, že uvedené vnitrostátní příslušné orgány nadále dokáží nejlépe posoudit každodenní fungování ústředních protistran, provádět pravidelné přezkumy a přijímat v případě potřeby vhodná opatření.
(52)
Pokud ústřední protistraně hrozí platební neschopnost, může fiskální odpovědnost spočívat převážně na členském státě, ve kterém je daná ústřední protistrana usazena. Z toho vyplývá, že by měl uvedené ústřední straně povolení vydávat a dohled nad ní vykonávat relevantní příslušný orgán uvedeného členského státu. Protože však členové clearingového systému ústřední protistrany mohou být usazeni v různých členských státech a dopad selhání ústřední protistrany pocítí jako první, je nutné, aby se do režimu povolování a dohledu zapojily všechny relevantní příslušné orgány a ESMA. Předejde se tím odlišným vnitrostátním opatřením nebo postupům a překážkám pro řádné fungování vnitřního trhu. Žádné kroky kteréhokoli člena kolegia orgánů dohledu učiněné při plnění jeho povinností by neměly přímo ani nepřímo znevýhodňovat kterýkoli členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování clearingových služeb v jakékoli měně. ESMA by se měl účastnit v každém kolegiu za účelem zajištění jednotného a správného uplatňování tohoto nařízení. ESMA by měl do práce na přípravě doporučení a rozhodnutí zapojit další příslušné orgány dotčených členských států.
(53)
Vzhledem k úloze kolegií je důležité, aby se do plnění jejich úkolů zapojily všechny relevantní příslušné orgány i členové ESCB. Kolegium by mělo sestávat nejen z příslušných orgánů vykonávajících dohled nad ústřední protistranou, ale i z orgánů dohledu nad subjekty, na něž by operace dané ústřední protistrany mohly mít vliv, tj. nad vybranými členy clearingového systému, obchodními systémy, interoperabilními ústředními protistranami a centrálními depozitáři cenných papírů. Účast v kolegiu by měla být umožněna členům ESCB, kteří odpovídají za dohled nad ústřední protistranou a interoperabilními ústředními protistranami, i těm, kteří odpovídají za emisi měn, na něž znějí finanční nástroje, jejichž clearing ústřední protistrana provedla. Jelikož tyto subjekty podléhající dohledu patrně budou usazeny v omezeném počtu členských států, v nichž daná ústřední protistrana působí, mohl by za dohled nad určitým počtem výše uvedených subjektů odpovídat jen jeden příslušný orgán nebo člen ESCB. V zájmu zajištění hladké spolupráce mezi všemi členy kolegia je třeba zavést vhodné postupy a mechanismy.
(54)
Zřízení a činnost kolegia bude pravděpodobně vycházet z písemné dohody mezi všemi jeho členy, a proto je vhodné jim vzhledem k citlivosti dané otázky svěřit pravomoc určit rozhodovací postupy kolegia. Podrobná pravidla hlasování by proto měla být stanovena písemnou dohodou mezi členy kolegia. V zájmu náležité rovnováhy mezi zájmy všech příslušných účastníků trhu a členských států by však mělo kolegium hlasovat v souladu s obecnou zásadou, podle níž má každý člen jeden hlas bez ohledu na počet funkcí, které v souladu s tímto nařízením vykonává. V kolegiích, jež nemají více než dvanáct členů, by měl mít každý hlasující člen jeden hlas a hlasovat by měli moci nejvýše dva členové kolegia náležející k témuž členskému státu. V kolegiích, jež mají více než dvanáct členů, by měl mít každý hlasující člen jeden hlas a hlasovat by měli moci nejvýše tři členové kolegia náležející k témuž členskému státu.
(55)
Velmi specifická situace ústředních protistran vyžaduje, aby byla kolegia organizována a fungovala v souladu s mechanismy, které specificky odpovídají dohledu nad ústředními protistranami.
(56)
Způsob stanovený v tomto nařízení nevytváří precedens pro jiné právní předpisy pro dozor a dohled nad infrastrukturou finančních trhů, zejména pokud jde o pravidla hlasování v případě, že se záležitost postupuje ESMA.
(57)
Povolení by ústřední protistraně nemělo být vydáno pouze v případě, že všichni členové kolegia, s výjimkou příslušných orgánů členského státu, ve kterém je ústřední protistrana usazena, dosáhnou na základě vzájemné dohody společného stanoviska, že by dané ústřední protistraně povolení nemělo být vydáno. Pokud však dostatečná většina členů kolegia vyjádří záporné stanovisko a některý z dotčených příslušných orgánů na základě dvoutřetinové většiny členů kolegia postoupí záležitost ESMA, měl by příslušný orgán členského státu, ve kterém je ústřední protistrana usazena, odložit přijetí svého rozhodnutí o povolení, dokud nebude přijato rozhodnutí, které může ohledně souladu s právem Unie přijmout ESMA. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je ústřední protistrana usazena, by měl přijmout rozhodnutí v souladu s tímto rozhodnutím ESMA. Dosáhnou-li všichni členové kolegia, s výjimkou orgánů členského státu, ve kterém je ústřední protistrana usazena, společného stanoviska, že požadavky nejsou splněny a že by dané ústřední protistraně nemělo být povolení vydáno, měl by mít příslušný orgán členského státu, v němž je ústřední protistrana usazena, možnost postoupit záležitost ESMA, aby rozhodl o souladu s právem Unie.
(58)
Je nezbytné posílit ustanovení o výměně informací mezi příslušnými orgány, ESMA a dalšími relevantními orgány a posílit povinnost pomoci a spolupráce mezi nimi. V souvislosti s narůstající přeshraniční činností by si tyto orgány měly vzájemně poskytovat důležité informace k výkonu svých funkcí, aby zajistily účinné uplatňování tohoto nařízení, včetně situací, kdy se jeho skutečné nebo domnělé porušení může týkat orgánů dvou či více členských států. Při výměně informací je nezbytné přísně dodržovat služební tajemství. Vzhledem k širokému dopadu OTC derivátových smluv je nezbytné, aby přístup k informacím potřebným pro výkon svých funkcí měly další relevantní orgány, jako finanční úřady a energetické regulační orgány.
(59)
S ohledem na globální povahu finančních trhů by měl ESMA přímo zodpovídat za uznávání ústředních protistran usazených v třetích zemích, a tedy za vydávání povolení uvedeným ústředním protistranám poskytovat clearingové služby v Unii, pokud Komise uzná právní a dohledový rámec uvedené třetí země jako rovnocenný s rámcem Unie a pokud budou splněny určité další podmínky. Proto by ústřední protistranu usazenou v třetí zemi a poskytující clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii měl uznat ESMA. Aby však nevznikly překážky bránící dalšímu rozvoji činností v oblasti přeshraniční správy investic v Unii, nemělo by být uznání ESMA nutné v případě ústřední protistrany ze třetí země, která služby klientům usazeným v Unii poskytuje prostřednictvím člena clearingového systému usazeného ve třetí zemi. V této souvislosti budou k tomu, aby se globálně zajistily rovné podmínky a finanční stabilita, zvlášť důležité dohody s významnými mezinárodními partnery Unie.
(60)
Dne 16. září 2010 se Evropská rada dohodla na tom, že Unie potřebuje v kontextu vnějších vztahů Unie prosazovat své zájmy a hodnoty důrazněji a v duchu vzájemnosti i vzájemného prospěchu, a proto musí podniknout kroky s cílem, mimo jiné, zlepšit přístup na trh pro evropské podniky a prohloubit spolupráci v oblasti regulace s významnými obchodními partnery.
(61)
Ústřední protistrana by měla mít bez ohledu na svou vlastnickou strukturu spolehlivé řídicí systémy, vrcholné vedení s dobrou pověstí a v radě nezávislé členy. Alespoň jedna třetina členů a nejméně dva členové její rady by měli být nezávislí. Odlišné řídicí systémy a vlastnické struktury však mohou mít vliv na ochotu nebo schopnost ústřední protistrany provádět clearing některých produktů. Proto je vhodné, aby se jakýmkoli potenciálním střetem zájmů uvnitř ústřední protistrany zabývali nezávislí členové rady a výbor pro rizika, který ústřední protistrana zřídí. Je třeba, aby zde byli náležitě zastoupeni členové clearingového systému a klienti, jelikož rozhodnutí přijatá ústřední protistranou na ně mohou mít dopad.
(62)
Ústřední protistrana může zajišťovat funkce formou outsourcingu. K takovému outsourcingu by měl vydat doporučení výbor pro rizika dané ústřední protistrany. Hlavní činnosti související s řízením rizik by měly být zajišťovány formou outsourcingu pouze se souhlasem příslušného orgánu.
(63)
Požadavky na účast pro ústřední protistranu by měly být transparentní, přiměřené a nediskriminační a měly by umožňovat vzdálený přístup, pokud tím ústřední protistrana nebude vystavena dalším rizikům.
(64)
Klientům členů clearingového systému, kteří provádějí clearing svých OTC derivátových smluv s ústředními protistranami, by měla být poskytnuta vysoká úroveň ochrany. Skutečná úroveň ochrany závisí na úrovni oddělení, kterou si uvedení klienti zvolí. Zprostředkovatelé by měli oddělovat svá aktiva od aktiv svých klientů. Z tohoto důvodu by ústřední protistrany měly vést aktualizované a snadno identifikovatelné záznamy s cílem usnadnit převod pozic a aktiv klientů člena clearingového systému, který selhal, na solventního člena clearingového systému nebo případně řízenou likvidaci pozic klientů a vrácení přebytečného kolaterálu klientům. Požadavky stanovené v tomto nařízení na oddělování a přenositelnost aktiv a pozic klientů by proto měly být nadřazeny veškerým protichůdným právním a správním předpisům členských států, které stranám brání v jejich plnění.
(65)
Ústřední protistrana by měla mít spolehlivý rámec řízení rizik k řízení úvěrových rizik, rizik likvidity a operačních a jiných rizik, včetně rizik, která v důsledku vzájemné závislosti nese nebo představuje pro jiné subjekty. Ústřední protistrana by měla mít adekvátní postupy a mechanismy k řešení selhání člena clearingového systému. Má-li se minimalizovat přenos rizika tohoto selhání, měla by mít ústřední protistrana přísné požadavky na účast v systému, měla by realizovat vhodné počáteční marže a měla by mít fond pro riziko selhání a jiné finanční zdroje na pokrytí potenciálních ztrát. Ústřední protistrana by měla stanovit minimální částku, pod kterou nesmí objem fondu pro riziko selhání v žádném případě klesnout, s cílem zajistit, aby měla průběžně k dispozici dostatečné zdroje. To by však nemělo omezovat možnost ústřední protistrany využít celou částku fondu pro riziko selhání ke krytí ztrát způsobených selháním jednoho člena clearingového systému.
(66)
Při vymezování spolehlivého rámce řízení rizik by měla ústřední protistrana přihlédnout ke svému potenciálnímu riziku a ekonomickému dopadu na členy clearingového systému a jejich klienty. Přestože by vytvoření vysoce spolehlivého systému řízení rizik mělo zůstat jejím prvořadým cílem, může ústřední protistrana jeho rysy přizpůsobit konkrétním činnostem a profilům rizika klientů členů clearingového systému a v případě, že to na základě kritérií uvedených v regulačních technických normách, které vypracuje ESMA, považuje za vhodné, může mezi vysoce likvidní aktiva přijímaná jako kolaterál zahrnout přinejmenším hotovost, vládní dluhopisy, kryté dluhopisy podle směrnice 2006/48/ES podléhající přiměřenému snížení hodnoty (haircut), záruky splatné na první požádání poskytnuté členem ESCB, záruky komerčních bank v souladu s přísnými podmínkami souvisejícími zejména s úvěruschopností ručitele a s jeho kapitálovým propojením s členy provádějícími clearing prostřednictvím ústředních protistran. Pokud je to vhodné, může ESMA rovněž považovat za aktivum přijatelné jako kolaterál zlato. Ústřední protistrany by měly mít možnost za přísných podmínek řízení rizik přijímat záruky komerčních bank od nefinančních smluvních stran jednajících jako členové clearingového systému.
(67)
Strategie řízení rizik, které ústřední protistrany využívají, by měly být dostatečně spolehlivé, aby nevznikala rizika pro daňové poplatníky.
(68)
Výzvy k dodatkové úhradě marže a snížení hodnoty kolaterálu mohou mít procyklické účinky. Proto by ústřední protistrany, příslušné orgány a ESMA měly přijmout opatření k předcházení případným procyklickým účinkům vyplývajícím z postupů řízení rizik přijatých ústředními protistranami a k jejich kontrole tak, aby nebyla nepříznivě ovlivněna spolehlivost a finanční zajištění ústřední protistrany.
(69)
Nezbytnou součástí procesu clearingu je řízení angažovanosti. Pro poskytování clearingových služeb obecně by měl být zajištěn přístup k příslušným zdrojům ocenění a jejich využívání. Tyto zdroje ocenění by měly mimo jiné zahrnovat zdroje spojené s indexy, které se používají jako referenční nástroje pro deriváty nebo jiné finanční nástroje.
(70)
Prvořadou obrannou linií ústřední protistrany jsou marže. Ačkoli by ústřední protistrany měly realizované marže investovat bezpečně a obezřetně, měly by se zvlášť snažit zajistit adekvátní ochranu marží, jež zaručí, že budou včas vráceny členům clearingového systému, kteří neselhali, nebo interoperabilní ústřední protistraně, pokud ústřední protistrana, jež tyto marže realizuje, selže.
(71)
Pro ústřední protistranu má zásadní význam přístup k přiměřeným zdrojům likvidity. Tato likvidita může být zajištěna přístupem k likviditě centrální banky nebo důvěryhodné a spolehlivé komerční banky, popřípadě kombinací obou. Přístup k likviditě by mohl vyplývat z povolení vydaného v souladu s článkem 6 směrnice 2006/48/ES nebo z jiných vhodných mechanismů. Při posuzování přiměřenosti zdrojů likvidity, zejména v zátěžových situacích, by měla ústřední protistrana zohlednit rizika získání likvidity výhradně spoléháním na úvěrové linky komerčních bank.
(72)
Evropský kodex chování v oblasti clearingu a vypořádání ze dne 7. listopadu 2006 stanovil dobrovolný rámec pro propojování ústředních protistran. Oblast vypořádání obchodů však zůstává roztříštěná podle právních předpisů jednotlivých států, přeshraniční obchody jsou tak nákladnější a dochází k brždění harmonizace. Proto je zapotřebí stanovit podmínky pro vytváření dohod o interoperabilitě mezi ústředními protistranami tak, aby tyto dohody nevystavovaly příslušné ústřední protistrany rizikům, která nejsou vhodně řízena.
(73)
Dohody o interoperabilitě jsou důležité pro větší integraci v oblasti vypořádání obchodů v Unii a měla by být pro ně stanovena regulace. Dohody o interoperabilitě však mohou vystavit ústřední protistrany dalším rizikům, a proto by mělo být nutné, aby ústředním protistranám bylo povoleno provádět clearing nebo aby tyto ústřední protistrany byly uznány v souladu s tímto nařízením nebo schváleny v rámci stávajících vnitrostátních schvalovacích režimů po dobu tří let předtím, než příslušné orgány tyto dohody o interoperabilitě schválí. Mimoto je vzhledem k dalším složitostem spojeným s dohodou o interoperabilitě mezi ústředními protistranami, které provádějí clearing OTC derivátových smluv, v této fázi vhodné omezit působnost dohod o interoperabilitě na převoditelné cenné papíry a nástroje peněžního trhu. Do 30. září 2014 by však ESMA měl Komisi předložit zprávu, zda by bylo vhodné uvedenou působnost rozšířit na jiné finanční nástroje.
(74)
Registry obchodních údajů sbírají pro účely regulace údaje významné pro orgány ve všech členských státech. Odpovědnost za registraci, zrušení registrace a dohled nad registry obchodních údajů by měl převzít ESMA.
(75)
Vzhledem k tomu, že se na údaje uchovávané registry obchodních údajů spoléhají regulační orgány, ústřední protistrany i jiní účastníci trhu, je nutné zajistit, aby uvedené registry obchodních údajů podléhaly přísným požadavkům na fungování, vedení záznamů a správu údajů.
(76)
K tomu, aby účastníci trhu mohli provést informovanou volbu, je třeba transparentnost cen, poplatků a modelů řízení rizik spojených se službami poskytovanými ústředními protistranami, jejich členy a registry obchodních údajů.
(77)
Aby mohl ESMA účinně plnit své povinnosti, měl by mít možnost si prostou žádostí nebo rozhodnutím vyžádat všechny nezbytné informace od registrů obchodních údajů, spřízněných třetích osob a třetích osob, které registry obchodních údajů využívají v rámci outsorcingu provozních funkcí nebo činností. Žádá-li ESMA o tyto informace formou prosté žádosti, nemá příjemce žádosti povinnost informace poskytnout, avšak učiní-li tak dobrovolně, neměly by být poskytnuté informace nepravdivé nebo zavádějící. Tyto informace by měly být poskytnuty neprodleně.
(78)
Aniž jsou dotčeny případy upravené trestním nebo daňovým právem, měly by příslušné orgány, ESMA, subjekty nebo fyzické či právnické osoby jiné než příslušné orgány, které získají důvěrné informace, tyto informace použít pouze v rámci plnění svých povinností a výkonu svých funkcí. Nemělo by to však vnitrostátním subjektům příslušným pro prevenci, vyšetřování a nápravu případů nesprávného úředního postupu bránit ve výkonu jejich činnosti v souladu s vnitrostátním právem.
(79)
Aby ESMA mohl účinně vykonávat své pravomoci dohledu, měl by mít možnost provádět šetření a kontroly na místě.
(80)
ESMA by měl mít možnost přenést určité úkoly v oblasti dohledu na příslušný orgán členského státu, například když úkol v oblasti dohledu vyžaduje znalosti a zkušenosti s ohledem na místní podmínky, jež jsou snadněji dostupné na vnitrostátní úrovni. ESMA by měl mít možnost přenést provádění konkrétních vyšetřovacích úkolů a kontrol na místě. Před přenesením úkolů by ESMA měl konzultovat s relevantním příslušným orgánem o podrobných podmínkách tohoto přenesení, včetně rozsahu úkolu, jenž má být přenesen, harmonogramu pro jeho splnění a předávání potřebných informací mezi příslušným orgánem a ESMA. ESMA by měl za provádění přeneseného úkolu poskytnout příslušným orgánům odměnu v souladu s nařízením o poplatcích, které přijme Komise prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci. ESMA by neměl mít možnost přenést pravomoc rozhodovat o registraci.
(81)
Je nutno zajistit, aby příslušné orgány mohly požádat ESMA, aby přezkoumal, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace registru obchodních údajů. ESMA by měl tyto žádosti posoudit a přijmout veškerá nezbytná opatření.
(82)
ESMA by měl mít možnost ukládat penále s cílem dosáhnout toho, aby registry obchodních údajů ukončily porušování povinnosti, aby předložily úplné a přesné informace, které si ESMA vyžádal, nebo aby se podrobily šetření nebo kontrole na místě.
(83)
ESMA by měl mít rovněž možnost ukládat registrům obchodních údajů pokuty, zjistí-li, že úmyslně nebo z nedbalosti porušily toto nařízení. Pokuty by se měly ukládat podle míry závažnosti porušení povinnosti. Druhy porušení povinnosti by se měly rozdělit do skupin, pro něž by byla stanovena konkrétní pokuta. Při stanovení pokuty odpovídající konkrétnímu porušení povinnosti by ESMA měl postupovat ve dvou krocích: základní částka by se měla stanovit s přihlédnutím k ročnímu obratu dotyčného registru obchodních údajů a tato částka by se měla zvýšit nebo snížit použitím odpovídajících koeficientů v souladu s tímto nařízením.
(84)
Aby měl ESMA k dispozici nezbytné nástroje k rozhodnutí o pokutě přiměřené závažnosti porušení povinnosti, kterého se registr obchodních údajů dopustil, a mohl zohlednit okolnosti, za nichž k tomuto porušení došlo, mělo by toto nařízení stanovit koeficienty spojené s přitěžujícími nebo polehčujícími okolnostmi.
(85)
Před rozhodnutím o uložení pokuty nebo penále by ESMA měl účastníkům řízení poskytnout příležitost se k záležitosti vyjádřit, aby bylo respektováno jejich právo na obhajobu.
(86)
ESMA by neměl ukládat pokuty nebo penále v případech, kdy stejné skutečnosti nebo skutečnosti, jež jsou v podstatě totožné, vedly v rámci trestního řízení podle vnitrostátního práva k osvobozujícímu nebo odsuzujícímu rozhodnutí, které již nabylo právní moci.
(87)
Rozhodnutí ESMA o uložení pokuty nebo penále by měla být vykonatelná, přičemž jejich výkon by se měl řídit předpisy občanského procesního práva státu, na jehož území se provádí. Předpisy občanského procesního práva by neměly zahrnovat trestní procesní předpisy, mohly by však zahrnovat správní procesní předpisy.
(88)
Jestliže se registr obchodních údajů dopustí porušení povinnosti, měl by být ESMA oprávněn přijmout řadu opatření v oblasti dohledu, která zahrnují vyzvání registru obchodních údajů, aby porušování povinnosti ukončil, a jako krajní opatření zrušení registrace, pokud registr obchodních údajů závažným způsobem nebo opakovaně porušuje toto nařízení. Opatření v oblasti dohledu by ESMA měl uplatňovat s přihlédnutím k povaze a závažnosti porušení povinnosti a měl by přitom ctít zásadu proporcionality. Před přijetím rozhodnutí o opatřeních v oblasti dohledu by ESMA měl účastníkům řízení poskytnout příležitost se k záležitosti vyjádřit, aby bylo respektováno jejich právo na obhajobu.
(89)
Je nezbytné, aby členské státy a ESMA chránily právo na soukromí fyzických osob při zpracování osobních údajů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (22) a s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (23).
(90)
Je důležité zajistit mezinárodní sbližování požadavků na ústřední protistrany a registry obchodních údajů. Toto nařízení se řídí stávajícími doporučeními vypracovanými Výborem pro platební a vypořádací systémy (CPSS) a Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry (IOSCO), přičemž zásady CPSS-IOSCO pro infrastrukturu finančního trhu včetně ústředních protistran byly vypracovány dne 16. dubna 2012. Vytváří rámec Unie, ve kterém mohou ústřední protistrany bezpečně působit. ESMA by měl vzít tyto stávající normy a jejich budoucí vývoj v úvahu při vypracovávání nebo navrhování revizí regulačních technických norem, pokynů a doporučení uvedených v tomto nařízení.
(91)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny seznamu subjektů, jimž byla udělena výjimka z působnosti tohoto nařízení, další procesní pravidla pro ukládání pokut nebo penále, včetně ustanovení o právu na obhajobu, o lhůtách a o výběru pokut a penále a o promlčecích lhůtách týkajících se ukládání a vymáhání penále nebo pokut; opatření ke změně přílohy II s cílem zohlednit vývoj na finančních trzích; přesnější stanovení typu poplatků, záležitostí, za něž se poplatky vybírají, výše poplatků a způsobu jejich úhrady. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(92)
Aby byla zajištěna jednotná harmonizace, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat návrhy regulačních technických norem vypracovaných evropskými orgány dohledu postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 ohledně uplatňování oddílu C bodů 4 až 10 přílohy I směrnice 2004/39/ES pro účely tohoto nařízení a s cílem blíže určit: OTC derivátové smlouvy, u nichž se má za to, že mají přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, nebo případy, kdy je nutné či vhodné předejít vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení; typy nepřímých smluvních ujednání, která splňují podmínky uvedené v tomto nařízení; kategorie OTC derivátových smluv, které by měly podléhat povinnosti clearingu, datum nebo data, odkdy nabývá povinnost clearingu účinnosti, včetně jejího případného postupného zavedení a kategorií smluvních stran, na které se tato povinnost vztahuje, a minimální zbývající dobu splatnosti u OTC derivátových smluv uzavřených nebo obnovených přede dnem, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti; údaje, které má obsahovat oznámení příslušného orgánu podávané ESMA o tom, že vydal určité ústřední protistraně povolení provádět clearing určité kategorie OTC derivátových smluv; jednotlivé kategorie OTC derivátových smluv, míru standardizace smluvních podmínek a provozních postupů, objem a likviditu a dostupnost spravedlivých, spolehlivých a všeobecně přijímaných cenových informací; údaje, které má obsahovat registr kategorií OTC derivátových smluv podléhající povinnosti clearingu, který vede ESMA; náležitosti a typ zpráv pro různé kategorie derivátů; kritéria pro určení toho, které OTC derivátové smlouvy jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním, a hodnoty clearingových prahů, postupy a mechanismy související s technikami zmírňování rizika pro OTC derivátové smlouvy, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana; postupy řízení rizik včetně požadovaných úrovní a typu kolaterálu a mechanismů oddělení a požadované úrovně kapitálu; pojem roztříštění likvidity; požadavky na kapitál, nerozdělený zisk a rezervní fondy ústředních protistran; minimální obsah pravidel a řídicích systémů pro ústřední protistrany; podrobnosti o záznamech a informacích, které mají ústřední protistrany uchovávat; minimální obsah politiky zachování provozu ústředních protistran a jejich plánu obnovy činnosti a požadavky na ně; příslušné procento a časový horizont pro dobu do realizace a výpočet historické volatility pro různé kategorie finančních nástrojů s přihlédnutím k cíli omezit procykličnost a podmínky, za nichž mohou být zavedeny postupy pro stanovení marží ve vztahu k portfoliu; rámec pro stanovení mimořádných, ale možných tržních podmínek, který by měl být použit ke stanovení objemu fondu pro riziko selhání a zdrojů ústředních protistran; metodiku pro výpočet a udržování výše vlastních zdrojů ústředních protistran; typ kolaterálu, jejž lze považovat za vysoce likvidní, jako jsou hotovost, zlato, státní a kvalitní korporátní dluhopisy a kryté dluhopisy, a snížení hodnoty, a podmínky, za kterých mohou být záruky komerčních bank přijaty jako kolaterál; finanční nástroje, jež lze považovat za vysoce likvidní finanční nástroje s minimálními tržními a úvěrovými riziky, vysoce bezpečná ujednání a souhrnné limity; typ stresových testů, které mají provádět ústřední protistrany u různých kategorií finančních nástrojů a portfolií, zapojení členů clearingového systému nebo jiných stran do těchto testů, četnost a časové horizonty těchto testů a klíčové informace o svém modelu řízení rizik, které má ústřední protistrana zveřejnit, a předpoklady pro provádění stresových testů; náležitosti žádosti registru obchodních údajů o registraci u ESMA; jak často a jak podrobně mají registry obchodních údajů zveřejňovat informace týkající se celkových pozic pro jednotlivé kategorie OTC derivátových smluv; a provozní normy, které umožní seskupovat a porovnávat údaje mezi registry.
(93)
Veškeré povinnosti, které ukládá toto nařízení a které mají být dále upřesněny v aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých podle článku 290 nebo 291 Smlouvy o fungování Evropské unie, by se měly vykládat tak, že budou platit teprve ode dne, kdy tyto akty nabudou účinku.
(94)
ESMA by měl v rámci vypracovávání technických pokynů a regulačních technických norem, a především při stanovování clearingového prahu pro nefinanční smluvní strany v souladu s tímto nařízením, uspořádat veřejné konzultace s účastníky trhu.
(95)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (24).
(96)
Komise by měla sledovat a vyhodnocovat, zda jsou zapotřebí vhodná opatření k zajištění soudržného a účinného uplatňování a rozvíjení pravidel, norem a praxe spadajících do působnosti tohoto nařízení, přičemž zohlední výsledky práce na příslušných mezinárodních fórech.
(97)
S ohledem na pravidla pro interoperabilní systémy se považovalo za vhodné změnit směrnici 98/26/ES s cílem chránit práva provozovatele systému, který poskytuje zajištění přijímajícímu provozovateli systému, v případě úpadkového řízení proti uvedenému přijímajícímu provozovateli systému.
(98)
Aby se usnadnil účinný clearing, vedení záznamů, vypořádání a provádění plateb, měly by ústřední protistrany a registry obchodních údajů zařazovat do svých komunikačních postupů ve vztahu k účastníkům a tržním infrastrukturám v rámci svého rozhraní příslušné mezinárodní komunikační postupy a standardy pro zasílání zpráv a referenční údaje.
(99)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovení jednotných požadavků pro OTC derivátové smlouvy a pro výkon činností ústředních protistran a registrů obchodních údajů, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, a může jich být proto z důvodu rozsahu zamýšlené činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví požadavky na clearing a dvoustranné řízení rizik pro mimoburzovní (OTC) derivátové smlouvy, požadavky na oznamování derivátových smluv a jednotné požadavky na výkon činností ústředních protistran a registrů obchodních údajů.
2. Toto nařízení se použije na ústřední protistrany a na členy jejich clearingového systému, na finanční smluvní strany a na registry obchodních údajů. Ve stanovených případech se použije na nefinanční smluvní strany a obchodní systémy.
3. Hlava V tohoto nařízení se vztahuje pouze na převoditelné cenné papíry a nástroje peněžního trhu vymezené v čl. 4 odst. 1 bodě 18 písm. a) a b) a bodě 19 směrnice 2004/39/ES.
4. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
členy ESCB a další orgány členských států plnící podobné funkce a další veřejné subjekty Unie pověřené správou veřejného dluhu nebo do správy veřejného dluhu zasahující;
b)
Banku pro mezinárodní platby.
5. S výjimkou oznamovací povinnosti podle článku 9 se toto nařízení nevztahuje na tyto subjekty:
a)
mezinárodní rozvojové banky uvedené v části 1 oddíle 4.2 přílohy VI směrnice 2006/48/ES;
b)
subjekty veřejného sektoru ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 18 směrnice 2006/48/ES, pokud jsou ve vlastnictví centrálních vlád a mají výslovné dohody o zárukách centrálních vlád;
c)
evropský nástroj finanční stability a evropský mechanismus stability.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 82 měnící seznam obsažený v odstavci 4 tohoto článku.
Za tímto účelem předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 17. listopadu 2012 zprávu o tom, jak se v mezinárodním prostředí přistupuje k veřejným subjektům pověřeným správou veřejného dluhu nebo do správy veřejného dluhu zasahujícím a k centrálním bankám.
Tato zpráva musí obsahovat srovnávací analýzu toho, jak se k těmto subjektům a k centrálním bankám přistupuje v právních řádech většího počtu třetích zemí, včetně nejméně tří z hlediska objemu obchodovaných smluv největších jurisdikcí, a norem řízení rizik vztahujících se na derivátové obchody, do nichž tyto subjekty a centrální banky v těchto jurisdikcích vstupují. Pokud zpráva dospěje k závěru, zejména na základě srovnávací analýzy, že je nezbytné osvobodit měnové úkoly těchto centrálních bank třetích zemí od povinnosti provádět clearing a oznamovací povinnosti, zařadí je Komise na seznam obsažený v odstavci 4.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„ústřední protistranou“ právnická osoba, která vstupuje mezi strany smluv uzavíraných na jednom či na několika finančních trzích, a stává se tak kupujícím pro každého prodávajícího a prodávajícím pro každého kupujícího;
2)
„registrem obchodních údajů“ právnická osoba, která centrálně sbírá a vede záznamy o derivátech;
3)
„clearingem“ proces určování pozic, včetně výpočtu čistých závazků, a zajišťování toho, aby k zajištění expozic vyplývajících z těchto pozic byly k dispozici finanční nástroje, peněžní prostředky nebo obojí;
4)
„obchodním systémem“ systém provozovaný investičním podnikem nebo organizátorem trhu nebo ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodů 1 a 13 směrnice 2004/39/ES jiným než systematickým internalizátorem ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 7 uvedené směrnice, ve kterém se setkává nabídka finančních nástrojů a poptávka po nich tak, že výsledkem je smlouva v souladu s hlavou II nebo III uvedené směrnice;
5)
„derivátem“ nebo „derivátovou smlouvou“ finanční nástroj stanovený v oddíle C bodech 4 až 10 přílohy I směrnice 2004/39/ES, jak byla provedena články 38 a 39 nařízení (ES) č. 1287/2006;
6)
„kategorií derivátů“ podmnožina derivátů, které sdílejí společné a podstatné vlastnosti, mezi nimiž jsou alespoň vztah k podkladovému aktivu, druh podkladového aktiva a měna pomyslné hodnoty. Deriváty patřící do stejné kategorie se mohou lišit svou splatností;
7)
„OTC derivátem“ nebo „OTC derivátovou smlouvou“ derivátová smlouva, k jejíž realizaci nedochází na regulovaném trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES ani na trhu třetí země, který je považován za rovnocenný regulovanému trhu v souladu s čl. 19 odst. 6 směrnice 2004/39/ES;
8)
„finanční smluvní stranou“ investiční podnik povolený v souladu se směrnicí 2004/39/ES, úvěrová instituce povolená v souladu se směrnicí 2006/48/ES, pojišťovna povolená v souladu se směrnicí 73/239/EHS, životní pojišťovna povolená v souladu se směrnicí 2002/83/ES, zajišťovna povolená v souladu se směrnicí 2005/68/ES, SKIPCP a tam, kde je to vhodné, jeho správce povolený v souladu se směrnicí 2009/65/ES, instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu čl. 6 písm. a) směrnice 2003/41/ES a alternativní investiční fond spravovaný správci alternativních investičních fondů povolených nebo registrovaných v souladu se směrnicí 2011/61/EU;
9)
„nefinanční smluvní stranou“ podnik usazený v Unii jiný než subjekty uvedené v bodech 1 a 8;
10)
„složkou penzijního systému“:
a)
instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu čl. 6 písm. a) směrnice 2003/41/ES, včetně veškerých povolených subjektů odpovědných za jejich řízení a jednajících jejich jménem podle čl. 2 odst. 1 uvedené směrnice, jakož i veškerých právnických osob zřízených za účelem investování těchto institucí a jednajících pouze a výhradně v jejich zájmu;
b)
činnosti v oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění u institucí uvedených v článku 3 směrnice 2003/41/ES;
c)
činnosti v oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění u životních pojišťoven, na které se vztahuje směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že všechna aktiva a pasiva odpovídající těmto činnostem jsou vykazována, spravována a organizována odděleně od ostatních činností pojišťovny bez jakékoli možnosti převodu;
d)
jiné povolené subjekty, které podléhají dohledu, nebo složky, které působí na vnitrostátním základě, pokud:
i)
jsou uznány podle vnitrostátního práva a
ii)
jejich primárním účelem je zabezpečovat dávky v důchodu;
11)
„úvěrovým rizikem protistrany“ riziko, že u druhé smluvní strany obchodu dojde k selhání před konečným vypořádáním peněžních toků obchodu;
12)
„dohodou o interoperabilitě“ dohoda mezi dvěma nebo více ústředními protistranami, která zahrnuje provádění obchodů mezi systémy;
13)
„příslušným orgánem“ příslušný orgán ve smyslu právních předpisů uvedených v bodě 8 tohoto článku, příslušný orgán uvedený v čl. 10 odst. 5 nebo orgán, který každý členský stát určí v souladu s článkem 22;
14)
„členem clearingového systému“ podnik, který je účastníkem ústřední protistrany a který odpovídá za plnění finančních závazků vyplývajících z uvedené účasti;
15)
„klientem“ podnik ve smluvním vztahu k členu clearingového systému ústřední protistrany, který uvedenému podniku umožňuje provádět clearing jeho obchodů prostřednictvím uvedené ústřední protistrany;
16)
„skupinou“ skupina podniků, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných podniků ve smyslu článků 1 a 2 směrnice 83/349/EHS, nebo skupina podniků uvedená v čl. 3 odst. 1 a čl. 80 odst. 7 a 8 směrnice 2006/48/ES;
17)
„finanční institucí“ podnik jiný než úvěrová instituce, jehož hlavní činností je nabývání účastí nebo výkon jedné nebo více činností uvedených v bodech 2 až 12 přílohy I směrnice 2006/48/ES;
18)
„finanční holdingovou společností“ finanční instituce, jejíž dceřiné podniky jsou buď výlučně, nebo převážně úvěrovými institucemi nebo finančními institucemi, přičemž alespoň jeden z dceřiných podniků je úvěrovou institucí, a která není smíšenou finanční holdingovou společností ve smyslu čl. 2 bodu 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu (25);
19)
„podnikem pomocných služeb“ podnik, jehož hlavní činností je vlastnictví nebo správa jmění, řízení služeb zpracování dat nebo jiná podobná činnost, kterou napomáhá hlavní činnosti jedné nebo více úvěrových institucí;
20)
„kvalifikovanou účastí“ přímá nebo nepřímá účast v ústřední protistraně či registru obchodních údajů představující nejméně 10 % kapitálu nebo hlasovacích práv ve smyslu článků 9 a 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (26), s ohledem na podmínky týkající se jejich sčítání stanovené v čl. 12 odst. 4 a 5 uvedené směrnice nebo umožňující uplatňovat podstatný vliv na řízení ústřední protistrany či registru obchodních údajů, v němž má daná osoba účast;
21)
„mateřským podnikem“ mateřský podnik popsaný v článcích 1 a 2 směrnice 83/349/EHS;
22)
„dceřiným podnikem“ dceřiný podnik popsaný v článcích 1 a 2 směrnice 83/349/EHS, včetně dceřiného podniku patřícího dceřinému podniku mateřského podniku, jenž stojí v čele těchto podniků;
23)
„kontrolou“ vztah mezi mateřským a dceřiným podnikem popsaný v článku 1 směrnice 83/349/EHS;
24)
„úzkým propojením“ stav, kdy jsou dvě nebo více fyzických či právnických osob spojeny:
a)
účastí, prostřednictvím přímého držení nebo kontroly, nejméně 20 % hlasovacích práv nebo kapitálu některého podniku, nebo
b)
kontrolou nebo obdobným vztahem mezi fyzickou či právnickou osobou a podnikem nebo dceřiným podnikem jiného dceřiného podniku, který se rovněž považuje za dceřiný podnik mateřského podniku, jenž stojí v čele těchto podniků.
Stav, kdy jsou dvě nebo více fyzických či právnických osob trvale vázány k jedné a téže osobě vztahem kontroly, se rovněž považuje za úzké propojení mezi těmito osobami;
25)
„kapitálem“ upsaný základní kapitál ve smyslu článku 22 směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (27), pokud již byl splacen, k němuž se připočte příslušné emisní ážio, který plně absorbuje ztráty v běžných situacích a v případě úpadku či likvidace se řadí za všechny ostatní pohledávky;
26)
„rezervními fondy“ rezervní fondy stanovené v článku 9 čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností (28) a hospodářský výsledek vzniklý v důsledku uplatnění konečného hospodářského výsledku;
27)
„radou“ správní nebo dozorčí rada nebo obě v souladu s vnitrostátním právem obchodních společností;
28)
„nezávislým členem rady“ člen rady, který nemá s danou ústřední protistranou, jejími ovládajícími akcionáři, jejím vedením ani členy jejího clearingového systému žádný obchodní, příbuzenský ani jiný vztah, jenž zakládá střet zájmů, a který k nim neměl žádný takový vztah v období pěti let před svým členstvím v radě;
29)
„vrcholným vedením“ osoba nebo osoby, které skutečně řídí obchodní činnost ústřední protistrany nebo registru obchodních údajů, a výkonný člen nebo členové rady.
Článek 3
Obchody uvnitř skupiny
1. V případě nefinanční smluvní strany se obchodem uvnitř skupiny rozumí OTC derivátová smlouva uzavřená s jinou smluvní stranou, která je součástí stejné skupiny, za předpokladu, že obě smluvní strany jsou plně zahrnuty do stejné konsolidace a podléhají vhodným centralizovaným postupům pro hodnocení, měření a kontrolu rizik a že je tato jiná smluvní strana usazena v Unii nebo v třetí zemi, ve vztahu k níž Komise přijala prováděcí akt podle čl. 13 odst. 2.
2. V případě finanční smluvní strany se obchodem uvnitř skupiny rozumí kterákoli z těchto operací:
a)
OTC derivátová smlouva uzavřená s jinou smluvní stranou, která je součástí stejné skupiny, jsou-li splněny tyto podmínky:
i)
finanční smluvní strana je usazena v Unii nebo v třetí zemi, ve vztahu k níž Komise přijala prováděcí akt podle čl. 13 odst. 2,
ii)
druhou smluvní stranou je finanční smluvní strana, finanční holdingová společnost, finanční instituce nebo podnik pomocných služeb, na něž se vztahují vhodné obezřetnostní požadavky,
iii)
obě smluvní strany jsou plně zahrnuty do stejné konsolidace a
iv)
obě smluvní strany podléhají vhodným centralizovaným postupům pro hodnocení, měření a kontrolu rizik;
b)
OTC derivátová smlouva uzavřená s jinou smluvní stranou, jsou-li obě smluvní strany součástí stejného institucionálního systému ochrany podle čl. 80 odst. 8 směrnice 2006/48/ES a je-li splněna podmínka stanovená v písm. a) bodě ii) tohoto odstavce;
c)
OTC derivátová smlouva uzavřená mezi úvěrovými institucemi, které jsou přidruženy k témuž ústřednímu subjektu, nebo mezi takovou úvěrovou institucí a ústředním subjektem podle čl. 3 odst. 1 směrnice 2006/48/ES; nebo
d)
OTC derivátová smlouva uzavřená s nefinanční smluvní stranou, která je součástí stejné skupiny, za předpokladu, že jsou obě smluvní strany plně zahrnuty do stejné konsolidace a podléhají vhodným centralizovaným postupům pro hodnocení, měření a kontrolu rizik a že tato smluvní strana je usazena v Unii nebo v jurisdikci třetí země, ve vztahu k níž Komise přijala prováděcí akt podle čl. 13 odst. 2.
3. Pro účely tohoto článku jsou smluvní strany považovány za zahrnuté do stejné konsolidace, pokud:
a)
buď jsou obě zahrnuty do konsolidace v souladu se směrnicí 83/349/EHS nebo s mezinárodními standardy finančního výkaznictví (IFRS) přijatými podle nařízení (ES) č. 1606/2002 nebo, v případě skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí ve třetí zemi, v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami třetí země, které byly shledány rovnocennými s IFRS v souladu s nařízením (ES) č. 1569/2007 (nebo s účetními standardy třetí země, jejichž používání je povoleno v souladu s článkem 4 uvedeného nařízení);
b)
nebo se na obě vztahuje stejný konsolidovaný dohled v souladu se směrnicí 2006/48/ES nebo směrnicí 2006/49/ES nebo, v případě skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí ve třetí zemi, stejný konsolidovaný dohled vykonávaný příslušným orgánem třetí země, jehož rovnocennost s dohledem podle zásad stanovených v článku 143 směrnice 2006/48/ES nebo v článku 2 směrnice 2006/49/ES byla ověřena.
HLAVA II
CLEARING, OZNAMOVÁNÍ A ZMÍRŇOVÁNÍ RIZIKA OTC DERIVÁTŮ
Článek 4
Povinnost clearingu
1. Smluvní strany provedou clearing všech OTC derivátových smluv týkajících se kategorie OTC derivátů, u níž byla podle čl. 5 odst. 2 stanovena povinnost clearingu, pokud tyto smlouvy splňují obě následující podmínky:
a)
byly uzavřeny:
i)
mezi dvěma finančními smluvními stranami,
ii)
mezi finanční smluvní stranou a nefinanční smluvní stranou splňující podmínky uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. b),
iii)
mezi dvěma nefinančními smluvními stranami splňujícími podmínky uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. b),
iv)
mezi finanční smluvní stranou nebo nefinanční smluvní stranou splňující podmínky uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. b) a subjektem usazeným ve třetí zemi, který by podléhal povinnosti clearingu, pokud by byl usazen v Unii, nebo
v)
mezi dvěma subjekty usazenými v jedné nebo více třetích zemí, které by podléhaly povinnosti clearingu, pokud by byly usazeny v Unii, jestliže má daná smlouva přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii nebo jestliže je uložení této povinnosti nutné či vhodné, aby se předešlo vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení; a
b)
jsou uzavřeny nebo nahrazeny buď:
i)
v den, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, nebo později, nebo
ii)
v den oznámení podle čl. 5 odst. 1 nebo později, avšak přede dnem, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, pokud je zbývající doba splatnosti smluv delší než minimální zbývající doba splatnosti určená Komisí v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. c).
2. Aniž jsou dotčeny techniky zmírňování rizika podle článku 11, nevztahuje se povinnost clearingu na OTC derivátové smlouvy, které jsou obchody uvnitř skupiny uvedenými v článku 3.
Osvobození stanovené v prvním pododstavci platí pouze v případech:
a)
kdy dvě smluvní strany usazené v Unii a patřící do stejné skupiny nejprve písemně vyrozumí příslušné orgány, že jej hodlají využít pro OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi nimi. Toto vyrozumění musí být provedeno nejméně 30 kalendářních dnů přede dnem uplatnění osvobození. Příslušné orgány mohou do 30 kalendářních dnů poté, co obdrží vyrozumění, vznést námitku proti uplatnění tohoto osvobození, pokud obchod mezi danými smluvními stranami nesplňuje podmínky stanovené v článku 3, aniž je dotčeno jejich právo vznést námitku i po uplynutí této lhůty 30 kalendářních dnů, pokud uvedené podmínky přestanou být plněny. V případě neshody mezi příslušnými orgány jim může s dosažením dohody pomoci ESMA v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010;
b)
OTC derivátových smluv mezi dvěma smluvními stranami patřícími do stejné skupiny, z nichž jedna je usazena v členském státě a druhá ve třetí zemi, pokud smluvní straně usazené v Unii příslušný orgán ve lhůtě 30 kalendářních dnů poté, co od této smluvní strany obdržel vyrozumění, povolil uplatnit dané osvobození, a to za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 3. Příslušný orgán toto rozhodnutí oznámí ESMA.
3. Clearing OTC derivátových smluv, které podléhají povinnosti clearingu podle odstavce 1, provádí ústřední protistrana, které bylo pro clearing této kategorie derivátů vydáno povolení podle článku 14 nebo která je pro tento účel uznána podle článku 25 a která je zařazena do rejstříku v souladu s čl. 6 odst. 2 písm. b).
Pro tento účel se smluvní strana stane členem clearingového systému nebo klientem nebo uzavře nepřímé ujednání o clearingu s členem clearingového systému za předpokladu, že toto ujednání nezvýší riziko protistrany a zajistí, aby aktiva a pozice smluvní strany měly ochranu s rovnocenným účinkem jako ochrana stanovená v článcích 39 a 48.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují smlouvy, u nichž se má za to, že mají přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, nebo případy, kdy je nutné či vhodné předejít vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení, jak je stanoveno v odst. 1 písm. a) bodě v), a typy nepřímých smluvních ujednání, která splňují podmínky uvedené v odst. 3 druhém pododstavci.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 5
Postup při stanovení povinnosti clearingu
1. Pokud příslušný orgán povolí ústřední protistraně provádět clearing určité kategorie OTC derivátů podle článku 14 nebo 15, okamžitě uvedené povolení oznámí ESMA.
K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují údaje, jež musí být obsaženy v oznámeních podle prvního pododstavce.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené ve druhém pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
2. Do šesti měsíců po obdržení oznámení podle odstavce 1 nebo dokončení řízení o uznání uvedeného v článku 25 ESMA po provedení veřejných konzultací a po konzultaci s ESRB a tam, kde je to vhodné, s příslušnými orgány třetích zemí vypracuje a předloží Komisi k potvrzení návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
kategorii OTC derivátů, která by měla podléhat povinnosti clearingu podle článku 4;
b)
datum nebo data, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění a kategorií smluvních stran, na které se tato povinnost vztahuje; a
c)
minimální zbývající dobu splatnosti OTC derivátových smluv uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. ESMA z vlastního podnětu, po provedení veřejné konzultace a po konzultaci s ESRB a tam, kde je to vhodné, s příslušnými orgány třetích zemí určí v souladu s kritérii uvedenými v odst. 4 písm. a), b) a c) a oznámí Komisi kategorie derivátů, které by měly podléhat povinnosti clearingu podle článku 4, ale pro jejichž clearing dosud žádná ústřední protistrana nezískala povolení.
Po tomto oznámení zveřejní ESMA výzvu k vypracování návrhů na clearing těchto kategorií derivátů.
4. S ohledem na hlavní cíl, kterým je snížit systémové riziko, vezmou návrhy regulačních technických norem ve vztahu k tomu, co je uvedeno v odst. 2 písm. a), v úvahu tato kritéria:
a)
míru standardizace smluvních podmínek a provozních postupů u příslušné kategorie OTC derivátů;
b)
objem a likviditu příslušné kategorie OTC derivátů;
c)
dostupnost spravedlivých, spolehlivých a všeobecně přijímaných cenových informací v příslušné kategorii OTC derivátů;
Při vypracovávání těchto návrhů regulačních technických norem může ESMA vzít v úvahu vzájemnou propojenost smluvních stran používajících příslušné kategorie OTC derivátů, předpokládaný dopad na rozsah úvěrového rizika protistrany mezi smluvními stranami a dopad na hospodářskou soutěž v Unii.
K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, které blíže určují kritéria uvedené v prvním pododstavci písm. a), b) a c).
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v třetím pododstavci tohoto odstavce postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
5. Návrhy regulačních technických norem ve vztahu k tomu, co je uvedeno v odst. 2 písm. b), vezmou v úvahu tato kritéria:
a)
předpokládaný objem příslušné kategorie OTC derivátů;
b)
zda již clearing téže kategorie OTC derivátů provádí více než jedna ústřední protistrana;
c)
schopnost příslušných ústředních protistran zpracovat předpokládaný objem a řídit riziko plynoucí z clearingu příslušné kategorie OTC derivátů;
d)
druh a počet smluvních stran aktivních a pravděpodobně aktivních na trhu s příslušnou kategorií OTC derivátů;
e)
dobu, kterou smluvní strana podléhající povinnosti clearingu potřebuje k zavedení postupů pro clearing svých OTC derivátových smluv prostřednictvím ústřední protistrany;
f)
schopnost řízení rizik a právní a provozní kapacitu smluvních stran, které jsou aktivní na trhu s příslušnou kategorií OTC derivátů a na které by se vztahovala povinnost clearingu podle čl. 4 odst. 1.
6. Pokud určitá kategorie OTC derivátových smluv přestane mít ústřední protistranu, která má povolení nebo je uznána pro účely clearingu těchto smluv podle tohoto nařízení, přestane podléhat povinnosti clearingu podle článku 4 a použije se odstavec 3 tohoto článku.
Článek 6
Veřejný rejstřík
1. ESMA zřídí, vede a aktualizuje veřejný rejstřík s cílem správně a jednoznačně určovat kategorie OTC derivátů, které podléhají povinnosti clearingu. Veřejný rejstřík musí být přístupný na internetových stránkách ESMA.
2. Rejstřík obsahuje tyto údaje:
a)
kategorie OTC derivátů, které podléhají povinnosti clearingu podle článku 4;
b)
ústřední protistrany, které mají povolení nebo jsou uznány pro účely povinnosti clearingu;
c)
data, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění;
d)
kategorie OTC derivátů určených ESMA v souladu s čl. 5 odst. 3;
e)
minimální zbývající doba splatnosti derivátových smluv uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii);
f)
ústřední protistrany, které ESMA oznámil příslušný orgán pro účely povinnosti clearingu, a datum oznámení každé z nich.
3. Pokud určitá ústřední protistrana pozbude povolení nebo uznání podle tohoto nařízení ke clearingu určité kategorie derivátů, ESMA ji okamžitě vyškrtne z veřejného rejstříku ve vztahu k dané kategorii OTC derivátů.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku může ESMA vypracovat návrhy regulačních technických norem, které blíže určují údaje, jež mají být obsaženy ve veřejném rejstříku uvedeném v odstavci 1.
ESMA předloží jakékoli takové návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 7
Přístup k ústřední protistraně
1. Ústřední protistrana, které bylo povoleno provádět clearing OTC derivátových smluv, akceptuje clearing těchto smluv na nediskriminačním a transparentním základě bez ohledu na obchodní systém.
Ústřední protistrana může požadovat, aby obchodní systém vyhovoval provozním a technickým požadavkům stanoveným ústřední protistranou, včetně požadavků na řízení rizik.
2. Formální žádosti obchodního systému o přístup ústřední protistrana vyhoví nebo ji zamítne do tří měsíců od jejího podání.
3. Pokud ústřední protistrana zamítne žádost o přístup podle odstavce 2, toto zamítnutí obchodnímu systému řádně odůvodní.
4. Pokud příslušný orgán obchodního systému a příslušný orgán ústřední protistrany neodepřou přístup, poskytne ústřední protistrana přístup do tří měsíců od rozhodnutí vyhovět formální žádosti obchodního systému podle odstavce 2.
Příslušný orgán obchodního systému a příslušný orgán ústřední protistrany mohou obchodnímu systému po podání formální žádosti přístup k ústřední protistraně odepřít pouze v případě, že by takový přístup ohrozil hladké a řádné fungování trhů nebo by nepříznivě ovlivnil systémové riziko.
5. ESMA urovná jakýkoli spor mezi příslušnými orgány v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 8
Přístup k obchodnímu systému
1. Obchodní systém poskytne každé ústřední protistraně, které bylo povoleno provádět clearing OTC derivátových smluv obchodovaných v tomto obchodním systému, na její žádost údaje o uzavřených obchodech na nediskriminačním a transparentním základě.
2. Pokud obchodní systém obdrží od ústřední protistrany formální žádost o přístup k obchodnímu systému, odpoví jí do tří měsíců.
3. Pokud obchodní systém přístup odepře, vyrozumí o tom ústřední protistranu, přičemž své rozhodnutí řádně odůvodní.
4. Aniž je dotčeno rozhodnutí příslušných orgánů obchodního systému a ústřední protistrany, umožní obchodní systém přístup do tří měsíců od kladné odpovědi na žádost o přístup.
Přístup k obchodnímu systému je ústřední protistraně poskytnut pouze za předpokladu, že tento přístup nevyžaduje interoperabilitu ani neohrožuje hladké a řádné fungování trhů, zejména v důsledku roztříštění likvidity a že obchodní systém zavedl vhodný mechanismus k zabránění tomuto roztříštění.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují pojem roztříštění likvidity.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 9
Oznamovací povinnost
1. Smluvní strany a ústřední protistrany zajistí, že údaje o každé derivátové smlouvě, kterou uzavřely, a veškeré změny nebo ukončení smluv budou oznámeny registru obchodních údajů registrovanému v souladu s článkem 55 nebo uznanému v souladu s článkem 77. Údaje se oznamují nejpozději v pracovní den následující po uzavření, změně nebo ukončení smlouvy.
Oznamovací povinnost se vztahuje na derivátové smlouvy, které:
a)
byly uzavřeny před 16. srpna 2012 a k tomuto datu zůstaly nevypořádány;
b)
jsou uzavřeny 16. srpna 2012 nebo později.
Smluvní strana nebo ústřední protistrana, která podléhá oznamovací povinnosti, může oznamováním údajů o derivátových smlouvách pověřit jiný subjekt.
Smluvní strany a ústřední protistrany zajistí, aby při oznamování údajů o jejich derivátových smlouvách nedocházelo k duplicitám.
2. Smluvní strany uchovávají záznamy o každé derivátové smlouvě, kterou uzavřely, a každé změně nejméně pět let po ukončení smlouvy.
3. Pokud není k dispozici registr obchodních údajů pro zaznamenání údajů o derivátové smlouvě, zajistí smluvní strany a ústřední protistrany jejich oznámení ESMA.
V tomto případě ESMA zajistí, aby všechny relevantní subjekty uvedené v čl. 81 odst. 3 měly přístup ke všem údajům o derivátových smlouvách, které potřebují k plnění svých povinností a mandátů.
4. Má se za to, že smluvní strana nebo ústřední protistrana nebo subjekt oznamující údaje jejich jménem neporušuje žádné omezení prozrazovat informace uložené smlouvou nebo právními či správními předpisy, když registru obchodních údajů nebo ESMA oznámí údaje o derivátové smlouvě.
Sdělením těchto údajů nevzniká vykazující jednotce ani jejím ředitelům nebo zaměstnancům žádná odpovědnost.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují náležitosti a typ zpráv uvedených v odstavcích 1 a 3 pro různé kategorie derivátů.
Zprávy uvedené v odstavcích 1 a 3 určují alespoň:
a)
smluvní strany derivátové smlouvy, a pokud se liší, osoby oprávněné a povinné z dané smlouvy;
b)
hlavní charakteristiky derivátových smluv, včetně jejich typu, podkladu, splatnosti, pomyslné hodnoty, ceny a data vypořádání.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. K zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavců 1 a 3 vypracuje ESMA návrhy prováděcích technických norem, které blíže určí:
a)
formát a četnost zpráv uvedených v odstavcích 1 a 3 pro jednotlivé kategorie derivátů;
b)
lhůtu, ve které mají být derivátové smlouvy oznámeny, včetně případného postupného zavádění u smluv uzavřených přede dnem vzniku oznamovací povinnosti.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 10
Nefinanční smluvní strany
1. Pokud nefinanční smluvní strana otevře pozice v OTC derivátových smlouvách a tyto pozice překračují clearingový práh stanovený podle odstavce 3:
a)
okamžitě informuje ESMA a příslušný orgán uvedený v odstavci 5 tohoto článku;
b)
začne podléhat povinnosti clearingu pro budoucí smlouvy podle článku 4, pokud průměrná rolující pozice překračuje po dobu 30 pracovních dnů příslušný práh; a
c)
provede clearing veškerých relevantních budoucích smluv během čtyř měsíců ode dne, kdy začala podléhat povinnosti clearingu.
2. Nefinanční smluvní strana, která začala podléhat povinnosti clearingu v souladu s odst. 1 písm. b) a která následně orgánu určenému podle odstavce 5 prokáže, že její průměrná rolující pozice nepřekračuje po dobu 30 pracovních dnů clearingový práh, přestane podléhat povinnosti clearingu uvedené v článku 4.
3. Při výpočtu pozic uvedených v odstavci 1 započte nefinanční smluvní strana veškeré OTC derivátové smlouvy uzavřené nefinanční smluvní stranou nebo jinými nefinančními subjekty uvnitř skupiny, k níž nefinanční smluvní strana náleží, které nejsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním nefinanční smluvní strany nebo této skupiny.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s ESRB a dalšími relevantními orgány návrhy regulačních technických norem, které blíže určí:
a)
kritéria pro určení toho, které OTC derivátové smlouvy jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním podle odstavce 3; a
b)
hodnoty clearingových prahů, které jsou určeny s ohledem na systémový význam součtu čistých pozic a expozic smluvní strany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů.
Po provedení otevřené veřejné konzultace ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
ESMA po konzultaci s ESRB a dalšími relevantními orgány pravidelně přezkoumává příslušné prahy a v případě potřeby navrhuje regulační technické normy za účelem jejich změny.
5. Každý členský stát určí orgán, který odpovídá za zajištění toho, že povinnost podle odstavce 1 je plněna.
Článek 11
Techniky zmírňování rizika pro OTC derivátové smlouvy, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana
1. Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které uzavřou OTC derivátovou smlouvu, jejíž clearing neprovádí ústřední protistrana, zajistí s náležitou péčí, aby byly zavedeny vhodné postupy a systémy pro měření, sledování a zmírňování operačního rizika a úvěrového rizika protistrany, zahrnující alespoň:
a)
včasné potvrzení podmínek příslušné OTC derivátové smlouvy, prováděné pokud možno elektronickými prostředky;
b)
spolehlivé, odolné a kontrolovatelné standardizované procesy pro srovnávání portfolií, řízení souvisejících rizik, včasné odhalování a řešení sporů mezi stranami a sledování hodnoty smluv, které dosud nebyly vypořádány.
2. Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany uvedené v článku 10 denně oceňují hodnotu smluv, které dosud nebyly vypořádány, podle tržní hodnoty. Pokud tržní podmínky brání oceňování podle tržní hodnoty, použije se spolehlivé a obezřetné ocenění podle modelu.
3. Finanční smluvní strany musí mít zavedeny postupy řízení rizik, které vyžadují, aby ve vztahu k OTC derivátovým smlouvám, které jsou uzavřeny dne 16. srpna 2012 nebo později, byl kolaterál vyměněn včas a přesně a byl vhodně oddělen. Nefinanční smluvní strany uvedené v článku 10 musí mít zavedeny postupy řízení rizik, které vyžadují, aby ve vztahu k OTC derivátovým smlouvám, které jsou uzavřeny v den překročení clearingového prahu nebo později, byl kolaterál vyměněn včas a přesně a byl vhodně oddělen.
4. Finanční smluvní strany musí držet vhodný a přiměřený kapitál k řízení rizika nekrytého vhodnou výměnou kolaterálu.
5. Požadavek stanovený v odstavci 3 tohoto článku se nevztahuje na obchod uvnitř skupiny podle článku 3 uskutečněný mezi smluvními stranami usazenými ve stejném členském státě, pokud neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
6. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je na základě kladného rozhodnutí obou relevantních příslušných orgánů zcela nebo zčásti osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 2 písm. a), b) nebo c) uskutečněný mezi smluvními stranami usazenými v různých členských státech, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Nedospějí-li příslušné orgány ke kladnému rozhodnutí do 30 kalendářních dnů od obdržení žádosti o osvobození, může těmto orgánům s dosažením dohody pomoci ESMA v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
7. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 1 uskutečněný mezi nefinančními smluvními stranami usazenými v různých členských státech, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Nefinanční smluvní strany oznámí svůj úmysl využít osvobození příslušným orgánům podle čl. 10 odst. 5. Osvobození je platné, pokud žádný z těchto příslušných orgánů do tří měsíců od obdržení oznámení nerozhodne, že podmínky uvedené v prvním pododstavci písm. a) či b) nejsou splněny.
8. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je na základě kladného rozhodnutí relevantního příslušného orgánu odpovědného za dohled nad smluvní stranou usazenou v Unii zcela nebo zčásti osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 2 písm. a) až d), který je uskutečněn mezi smluvní stranou usazenou v Unii a smluvní stranou usazenou v jurisdikci třetí země, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
9. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 1, který je uskutečněn mezi nefinanční smluvní stranou usazenou v Unii a smluvní stranou usazenou v jurisdikci třetí země, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Nefinanční smluvní strana oznámí svůj úmysl využít osvobození příslušnému orgánu podle čl. 10 odst. 5. Osvobození je platné, pokud tento příslušný orgán do tří měsíců od obdržení oznámení nerozhodne, že podmínky uvedené v prvním pododstavci písm. a) či b) nejsou splněny.
10. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je na základě kladného rozhodnutí relevantního příslušného orgánu odpovědného za dohled nad finanční smluvní stranou zcela nebo zčásti osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 1 uskutečněný mezi nefinanční smluvní stranou a finanční smluvní stranou, které jsou usazeny v různých členských státech, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Relevantní příslušný orgán odpovědný za dohled nad finanční smluvní stranou oznámí každé takové rozhodnutí příslušnému orgánu uvedenému v čl. 10 odst. 5. Osvobození je platné, pokud tento příslušný orgán nerozhodne, že podmínky uvedené v prvním pododstavci písm. a) či b) nejsou splněny. V případě neshody mezi příslušnými orgány jim může s dosažením dohody pomoci ESMA v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
11. Smluvní strana obchodu uvnitř skupiny, jenž byl osvobozen od požadavku stanoveného v odstavci 3, informaci o tomto osvobození zveřejní.
Příslušný orgán oznámí ESMA každé rozhodnutí přijaté podle odstavce 6, 8 nebo 10 a každé oznámení obdržené podle odstavce 7, 9 nebo 10 a poskytne mu podrobné informace o dotyčném obchodu uvnitř skupiny.
12. Povinnosti stanovené v odstavcích 1 až 11 se vztahují na OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi subjekty ze třetích zemí, které by těmto povinnostem podléhaly, pokud by byly usazeny v Unii, jestliže tyto smlouvy mají přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii nebo jestliže je uložení této povinnosti nutné či vhodné, aby se předešlo vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení.
13. ESMA činnost s deriváty nezpůsobilými k clearingu pravidelně sleduje s cílem rozpoznat případy, kdy určitá kategorie derivátů může představovat systémové riziko, a předcházet regulační arbitráži mezi derivátovými obchody, u nichž je nebo není prováděn clearing. ESMA po konzultaci s ESRB zejména přijímá opatření podle čl. 5 odst. 3 nebo přezkoumává regulační technické normy pro maržové požadavky stanovené v odstavci 14 tohoto článku a v článku 41.
14. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
postupy a mechanismy uvedené v odstavci 1;
b)
tržní podmínky, které brání ocenění podle tržní hodnoty, a kritéria pro používání ocenění podle modelu uvedeného v odstavci 2;
c)
podrobné údaje o osvobozených obchodech uvnitř skupiny, které mají být součástí oznámení podle odstavců 7, 9 a 10;
d)
podrobné informace o osvobozených obchodech uvnitř skupiny podle odstavce 11;
e)
smlouvy, u nichž se má za to, že mají přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, nebo případy, kdy je nutné či vhodné předejít vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení, jak je uvedeno v odstavci 12.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
15. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu společné návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
postupy řízení rizik včetně úrovní a typu kolaterálu a způsobů jeho oddělení požadovaného ke splnění odstavce 3;
b)
úroveň kapitálu požadovanou ke splnění odstavce 4;
c)
postupy, jimiž se mají řídit smluvní strany a relevantní příslušné orgány při uplatňování osvobození podle odstavců 6 až 10;
d)
použitelná kritéria podle odstavců 5 až 10, zejména včetně toho, co by mělo být považováno za věcnou nebo právní překážku bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Evropské orgány dohledu předloží tyto společné návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
V závislosti na právní povaze smluvní strany jsou na Komisi přeneseny pravomoci k přijetí regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 nebo (EU) č. 1095/2010.
Článek 12
Sankce
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení pravidel podle této hlavy a přijmou veškerá opatření, aby zajistily jejich uplatňování. Tyto sankce zahrnují alespoň správní pokuty. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány odpovědné za dohled nad finančními a popřípadě nefinančními smluvními stranami zveřejnily každou sankci uloženou za porušení článků 4, 5 a 7 až 11, pokud by takové zveřejnění vážně neohrozilo finanční trhy nebo nezpůsobilo zúčastněným stranám neúměrnou škodu. Členské státy pravidelně zveřejňují hodnotící zprávy o účinnosti použití pravidel v oblasti sankcí. Takto zveřejněné informace nesmějí obsahovat osobní údaje ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice 95/46/ES.
Do 17. února 2013 oznámí členské státy Komisi pravidla uvedená v odstavci 1. Neprodleně Komisi oznámí jakoukoli jejich následnou změnu.
3. Porušení pravidel této hlavy nemá dopad na platnost OTC derivátové smlouvy ani na možnost stran prosazovat ustanovení OTC derivátové smlouvy. Porušení pravidel této hlavy nezakládá nárok kterékoli strany OTC derivátové smlouvy na náhradu škody.
Článek 13
Mechanismus pro předcházení duplicitním nebo rozporným pravidlům
1. Komise s pomocí ESMA sleduje uplatňování zásad stanovených v článcích 4, 9, 10 a 11 v mezinárodním měřítku, zejména pokud jde o případné požadavky týkající se účastníků trhu, které jsou duplicitní nebo jsou v rozporu s jinými požadavky, vypracovává zprávy o těchto otázkách Evropskému parlamentu a Radě a doporučuje případná opatření.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví, že právní, dohledové a vynucovací předpisy určité třetí země:
a)
jsou rovnocenné požadavkům stanoveným tímto nařízením podle článků 4, 9, 10 a 11;
b)
zajišťují ochranu služebního tajemství, která je rovnocenná ochraně stanovené v tomto nařízení; a
c)
jsou účinně uplatňovány a vynucovány spravedlivým a nedeformujícím způsobem zajišťujícím účinný dohled a vynucování v uvedené třetí zemi.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 86 odst. 2.
3. Prováděcí akt o rovnocennosti uvedený v odstavci 2 znamená, že se má za to, že smluvní strany uzavírající obchod podléhající tomuto nařízení splnily povinnosti obsažené v článcích 4, 9, 10 a 11 tohoto nařízení, pokud je alespoň jedna z nich usazena v dané třetí zemi.
4. Komise ve spolupráci s ESMA sleduje účinné provádění požadavků, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v článcích 4, 9, 10 a 11, třetími zeměmi, pro které byl přijat prováděcí akt o rovnocennosti, a pravidelně, alespoň jednou ročně, podává zprávy Evropskému parlamentu a Radě. V případě, že zpráva odhalí nedostatečné nebo nedůsledné uplatňování rovnocenných požadavků orgány třetí země, zruší Komise do 30 kalendářních dnů po předložení zprávy uznání rovnocennosti právního rámce dotyčné země. Pokud je prováděcí akt o rovnocennosti zrušen, začnou se na smluvní strany automaticky znovu vztahovat všechny požadavky stanovené v tomto nařízení.
HLAVA III
POVOLENÍ ÚSTŘEDNÍCH PROTISTRAN A DOHLED NAD NIMI
KAPITOLA 1
Podmínky a postupy pro povolení ústřední protistrany
Článek 14
Povolení ústřední protistrany
1. Právnická osoba usazená v Unii, která hodlá poskytovat clearingové služby jako ústřední protistrana, požádá postupem stanoveným v článku 17 o povolení příslušný orgán členského státu, kde je usazena (dále jen „příslušný orgán ústřední protistrany“).
2. Povolení vydané v souladu s článkem 17 je účinné pro celé území Unie.
3. Povolení podle odstavce 1 se vydává pouze na činnosti spojené s clearingem a uvádí služby nebo činnosti, které je ústřední protistrana oprávněna poskytovat či vykonávat, včetně kategorií finančních nástrojů, na něž se toto povolení vztahuje.
4. Ústřední protistrana musí trvale splňovat podmínky potřebné pro povolení.
Ústřední protistrana bez zbytečného odkladu informuje příslušný orgán o veškerých podstatných změnách, které mají vliv na podmínky pro povolení.
5. Povolení podle odstavce 1 nebrání členským státům v tom, aby ve vztahu k ústředním protistranám usazeným na jejich území přijaly nebo nadále uplatňovaly dodatečné požadavky, včetně určitých požadavků na povolení podle směrnice 2006/48/ES.
Článek 15
Rozšíření činností a služeb
1. Ústřední protistrana, která chce rozšířit svou činnost o další služby nebo činnosti, na které se první povolení nevztahuje, podá žádost o rozšíření příslušnému orgánu ústřední protistrany. Za rozšíření uvedeného povolení se považuje nabízení clearingových služeb, pro které ústřední protistrana dosud nemá povolení.
Rozšíření povolení se provádí postupem stanoveným v článku 17.
2. Pokud chce ústřední protistrana rozšířit svou činnost do jiného členského státu, než ve kterém je usazena, příslušný orgán ústřední protistrany o tom okamžitě uvědomí příslušný orgán druhého členského státu.
Článek 16
Kapitálové požadavky
1. Ústřední protistrana musí mít stálý a dostupný počáteční kapitál ve výši alespoň 7,5 milionu EUR, aby mohla získat povolení podle článku 14.
2. Kapitál ústřední protistrany včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů musí být přiměřený riziku plynoucímu z činností ústřední protistrany. Musí trvale postačovat k zajištění řádného ukončení nebo restrukturalizace činností v příslušném časovém rozpětí a k zajištění adekvátní ochrany ústřední protistrany proti úvěrovému riziku, riziku protistrany, tržnímu riziku a operačním, právním a obchodním rizikům, která ještě nejsou kryta zvláštními finančními zdroji uvedenými v článcích 41 až 44.
3. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje EBA v úzké spolupráci s ESCB a po konzultaci s ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují požadavky na kapitál, nerozdělený zisk a rezervní fondy ústřední protistrany uvedené v odstavci 2.
EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 17
Postupy pro vydávání povolení a zamítnutí žádosti o povolení
1. Žádající ústřední protistrana podá žádost o povolení příslušnému orgánu členského státu, ve kterém je usazena.
2. Žádající ústřední protistrana poskytne veškeré informace nezbytné k tomu, aby přesvědčila příslušný orgán, že v době povolení má přijata veškerá opatření nutná k tomu, aby splnila požadavky stanovené v tomto nařízení. Příslušný orgán okamžitě předá veškeré informace, které od žádající ústřední protistrany obdržel, ESMA a kolegiu uvedenému v čl. 18 odst. 1.
3. Do 30 pracovních dnů od obdržení žádosti příslušný orgán posoudí, zda je žádost úplná. Není-li žádost úplná, stanoví příslušný orgán lhůtu, v níž musí žádající ústřední protistrana poskytnout doplňující informace. Posoudí-li příslušný orgán žádost jako úplnou, oznámí to žádající ústřední protistraně, členům kolegia zřízeného podle čl. 18 odst. 1 a ESMA.
4. Příslušný orgán ústřední protistrany vydá povolení pouze tehdy, pokud je plně přesvědčen, že žádající ústřední protistrana splňuje všechny požadavky stanovené v tomto nařízení a že je ústřední protistrana oznámena jako systém podle směrnice 98/26/ES.
Příslušný orgán řádně zváží stanovisko kolegia přijaté v souladu s článkem 19. Nesouhlasí-li příslušný orgán ústřední protistrany s kladným stanoviskem kolegia, musí jeho rozhodnutí obsahovat řádné odůvodnění a vysvětlení všech podstatných odchylek od tohoto kladného stanoviska.
Ústřední protistrana povolení nezíská, jestliže všichni členové kolegia, s výjimkou orgánů členského státu, v němž je ústřední protistrana usazena, dosáhnou vzájemnou dohodou společného stanoviska podle čl. 19 odst. 1, že dané ústřední protistraně povolení vydáno nebude. Toto stanovisko musí být písemné a obsahovat řádné a podrobné odůvodnění, proč se kolegium domnívá, že požadavky stanovené tímto nařízením nebo jinými právními předpisy Unie nejsou splněny.
Nebylo-li dosaženo vzájemnou dohodou společného stanoviska podle třetího pododstavce a vyjádří-li dvoutřetinová většina členů kolegia záporné stanovisko, může do 30 kalendářních dnů od přijetí uvedeného záporného stanoviska kterýkoli dotčený příslušný orgán na základě dvoutřetinové většiny členů kolegia postoupit záležitost ESMA v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Rozhodnutí o postoupení musí být písemné a musí obsahovat řádné a podrobné odůvodnění, proč se příslušní členové kolegia domnívají, že požadavky stanovené tímto nařízením nebo jinými součástmi práva Unie nejsou splněny. V takovém případě příslušný orgán ústřední protistrany odloží přijetí svého rozhodnutí o povolení a vyčká rozhodnutí o povolení, které může přijmout ESMA podle čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010. Příslušný orgán přijme rozhodnutí v souladu s rozhodnutím ESMA. Záležitost nesmí být ESMA postoupena po uplynutí lhůty 30 dnů uvedené ve čtvrtém pododstavci.
Dosáhnou-li všichni členové kolegia, s výjimkou orgánů členského státu, v němž je ústřední protistrana usazena, vzájemnou dohodou společného stanoviska podle čl. 19 odst. 1, že dané ústřední protistraně nebude povolení vydáno, může příslušný orgán ústřední protistrany postoupit záležitost ESMA v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Příslušný orgán členského státu, v němž je usazena ústřední protistrana, předá rozhodnutí ostatním dotčeným příslušným orgánům.
5. V případě, že příslušný orgán ústřední protistrany neuplatňuje ustanovení tohoto nařízení nebo je uplatňuje způsobem, který se jeví jako porušení práva Unie, postupuje ESMA v souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Na žádost kteréhokoli člena kolegia nebo z vlastního podnětu a po vyrozumění příslušného orgánu může ESMA vyšetřovat údajné porušování nebo neuplatňování práva Unie.
6. Žádné kroky kteréhokoli člena kolegia učiněné při plnění jeho povinností nesmějí přímo ani nepřímo znevýhodňovat kterýkoli členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování clearingových služeb v jakékoli měně.
7. Do šesti měsíců od podání úplné žádosti příslušný orgán písemně a s řádným odůvodněním vyrozumí žádající ústřední protistranu o tom, zda bylo její žádosti o povolení vyhověno, či zda byla zamítnuta.
Článek 18
Kolegium
1. Do 30 kalendářních dnů od podání úplné žádosti v souladu s článkem 17 zřídí příslušný orgán ústřední protistrany kolegium, které spravuje a jemuž předsedá, s cílem usnadnit plnění úkolů uvedených v článcích 15, 17, 49, 51 a 54.
2. Kolegium se skládá z:
a)
ESMA;
b)
příslušného orgánu ústřední protistrany;
c)
příslušných orgánů odpovědných za dohled nad členy clearingového systému ústřední protistrany usazenými ve třech členských státech, které během jednoho roku poskytly největší souhrnné příspěvky do fondu pro riziko selhání ústřední protistrany uvedeného v článku 42;
d)
příslušných orgánů odpovědných za dohled nad obchodními systémy, které ústřední protistrana obsluhuje;
e)
příslušných orgánů, které vykonávají dohled nad ústředními protistranami, s nimiž byly uzavřeny dohody o interoperabilitě;
f)
příslušných orgánů, které vykonávají dohled nad centrálními depozitáři cenných papírů, s nimiž je ústřední protistrana propojena;
g)
příslušných členů ESCB odpovědných za dohled nad ústřední protistranou a příslušných členů ESCB odpovědných za dohled nad ústředními protistranami, s nimiž byly uzavřeny dohody o interoperabilitě;
h)
centrálních bank, které emitují nejrelevantnější měny Unie používané u finančních nástrojů, jejichž clearing je prováděn.
3. Příslušný orgán členského státu, který není členem kolegia, může kolegium požádat o jakékoli informace, které jsou důležité pro plnění jeho úkolů v oblasti dohledu.
4. Aniž jsou dotčeny povinnosti příslušných orgánů podle tohoto nařízení, zajišťuje kolegium:
a)
vypracování stanoviska uvedeného v článku 19;
b)
výměnu informací, včetně žádostí o informace podle článku 84;
c)
dohodu o dobrovolném rozdělení úkolů mezi své členy;
d)
koordinaci programů dohledových šetření založených na hodnocení rizika ústřední protistrany a
e)
určení postupů a pohotovostních plánů pro řešení naléhavých situací uvedených v článku 24.
5. Zřízení a činnost kolegia se řídí písemnou dohodou mezi všemi jeho členy.
Tato dohoda určí praktické mechanismy pro činnost kolegia, včetně podrobných pravidel pro hlasování, jak je uvedeno v čl. 19 odst. 3, a může určit úkoly, které mají být svěřeny příslušnému orgánu ústřední protistrany nebo jinému členu kolegia.
6. K zajištění jednotného a soudržného fungování kolegií v celé Unii vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují podmínky, za nichž se měny Unie uvedené v odst. 2 písm. h) považují za nejrelevantnější, a podrobnosti praktických mechanismů uvedených v odstavci 5.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 19
Stanovisko kolegia
1. Do čtyř měsíců od podání úplné žádosti ústřední protistranou v souladu s článkem 17 provede příslušný orgán ústřední protistrany posouzení rizik ústřední protistrany a předloží zprávu kolegiu.
Do 30 kalendářních dnů od obdržení uvedené zprávy a na základě zjištění uvedených ve zprávě dospěje kolegium ke společnému stanovisku ohledně toho, zda žádající ústřední protistrana splňuje všechny požadavky stanovené v tomto nařízení.
Aniž je dotčen čl. 17 odst. 4 čtvrtý pododstavec a pokud kolegium nedospěje ke společnému stanovisku podle druhého pododstavce, přijme ve stejné lhůtě stanovisko většinou hlasů.
2. ESMA usnadní přijetí společného stanoviska v souladu se svou obecnou funkcí koordinace podle článku 31 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. Většinové stanovisko kolegia se přijímá prostou většinou hlasů jeho členů. V kolegiích, jež nemají více než dvanáct členů, má každý hlasující člen jeden hlas a hlasovat mohou nejvýše dva členové kolegia z téhož členského státu. V kolegiích, jež mají více než dvanáct členů, má každý hlasující člen jeden hlas a hlasovat mohou nejvýše tři členové z téhož členského státu. ESMA nemá právo hlasovat o stanoviscích kolegia.
Článek 20
Odnětí povolení
1. Aniž je dotčen čl. 22 odst. 3, odejme příslušný orgán ústřední protistraně povolení, pokud ústřední protistrana:
a)
nevyužije toto povolení do dvanácti měsíců, výslovně se jej vzdá nebo déle než šest předchozích měsíců neposkytuje služby či nevykonává činnost;
b)
získala povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo jakýmikoli jinými protiprávními prostředky;
c)
přestane splňovat podmínky, za nichž bylo povolení vydáno, a ve stanovené lhůtě nepřijala nápravná opatření požadovaná příslušným orgánem ústřední protistrany;
d)
závažně a systematicky porušuje některé požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. Pokud se příslušný orgán ústřední protistrany domnívá, že nastala některá z okolností uvedených v odstavci 1, vyrozumí o tom do pěti pracovních dnů ESMA a členy kolegia.
3. Příslušný orgán ústřední protistrany konzultuje nutnost odejmout povolení ústřední protistraně s členy kolegia, ledaže je rozhodnutí naléhavé.
4. Kterýkoli člen kolegia může kdykoli požádat, aby příslušný orgán ústřední protistrany posoudil, zda ústřední protistrana nadále dodržuje podmínky, za nichž bylo povolení vydáno.
5. Příslušný orgán ústřední protistrany může odnětí povolení omezit na konkrétní službu, činnost nebo kategorii finančních nástrojů.
6. Příslušný orgán ústřední protistrany zašle ESMA a členům kolegia své řádně odůvodněné rozhodnutí, které zohlední připomínky členů kolegia.
7. Rozhodnutí o odnětí povolení je účinné v celé Unii.
Článek 21
Přezkum a vyhodnocení
1. Aniž je dotčena úloha kolegia, příslušné orgány uvedené v článku 22 přezkoumají opatření, strategie, postupy a mechanismy, které ústřední protistrany zavedly ke splnění tohoto nařízení, a vyhodnotí rizika, kterým ústřední protistrany jsou nebo mohou být vystaveny.
2. Přezkum a vyhodnocení podle odstavce 1 se týkají všech požadavků na ústřední protistrany stanovených tímto nařízením.
3. Příslušné orgány stanoví četnost a intenzitu přezkumu a vyhodnocení uvedených v odstavci 1 s přihlédnutím k velikosti, systémové důležitosti, povaze, rozsahu a složitosti činností dotčených ústředních protistran. Přezkum a vyhodnocení se aktualizují nejméně jednou ročně.
Ústřední protistrany podléhají kontrolám na místě.
4. Příslušné orgány pravidelně, avšak nejméně jednou ročně informují kolegium o výsledcích přezkumu a vyhodnocení podle odstavce 1, včetně případných nápravných opatření nebo sankcí.
5. Příslušné orgány vyžadují, aby jakákoli ústřední protistrana, která neplní požadavky stanovené tímto nařízením, včas přijala nezbytná opatření nebo učinila kroky nezbytné k nápravě této situace.
6. ESMA plní koordinační úlohu mezi příslušnými orgány a jednotlivými kolegii s cílem vytvořit společnou kulturu dohledu a zavést jednotnou praxi v této oblasti, zajistit používání stejných postupů a jednotného přístupu a posílit jednotnost výsledků dohledu.
Za účelem prvního pododstavce ESMA alespoň jednou ročně:
a)
provádí srovnávací hodnocení činností dohledu všech příslušných orgánů v souvislosti s vydáváním povolení a dohledem nad ústředními protistranami v souladu s článkem 30 nařízení (EU) č. 1095/2010 a
b)
zahajuje a koordinuje hodnocení odolnosti ústředních protistran v celé Unii vůči nepříznivému tržnímu vývoji v souladu s čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Pokud hodnocení uvedené ve druhém pododstavci písm. b) odhalí nedostatečnou odolnost jedné nebo více ústředních protistran, vydá ESMA nezbytná doporučení podle článku 16 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA 2
Dozor a dohled nad ústředními protistranami
Článek 22
Příslušný orgán
1. Každý členský stát určí příslušný orgán odpovědný za plnění povinností, které vyplývají z tohoto nařízení v souvislosti s povolováním ústředních protistran usazených na jeho území a s dohledem nad nimi, a informuje o něm Komisi a ESMA.
Pokud členský stát určí více než jeden příslušný orgán, jednoznačně vymezí jejich úlohy a určí jeden orgán, který odpovídá za koordinaci spolupráce a výměnu informací s Komisí, ESMA, příslušnými orgány jiných členských států, EBA a příslušnými členy ESCB v souladu s články 23, 24, 83 a 84.
2. Každý členský stát zajistí, aby měl příslušný orgán dohlížecí a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro výkon jeho funkcí.
3. Každý členský stát zajistí v souladu s vnitrostátním právem možnost přijímání nebo ukládání vhodných správních opatření vůči fyzickým či právnickým osobám odpovědným za nedodržování tohoto nařízení.
Tato opatření musí být účinná, přiměřená a odrazující a mohou zahrnovat požadavek přijetí nápravných opatření ve stanovené lhůtě.
4. ESMA na své internetové stránce zveřejní seznam příslušných orgánů určených v souladu s odstavcem 1.
KAPITOLA 3
Spolupráce
Článek 23
Spolupráce mezi orgány
1. Příslušné orgány úzce spolupracují spolu navzájem, s ESMA a v případě potřeby s ESCB.
2. Na základě informací dostupných v daném čase příslušné orgány při výkonu svých obecných povinností řádně zvažují potenciální dopad svých rozhodnutí na stabilitu finančního systému ve všech ostatních dotčených členských státech, zejména v naléhavých situacích uvedených v článku 24.
Článek 24
Naléhavé situace
Příslušný orgán ústřední protistrany nebo jakýkoli jiný orgán bez zbytečného odkladu informuje ESMA, kolegium, příslušné členy ESCB a jiné relevantní orgány o jakékoli naléhavé situaci spojené s ústřední protistranou, včetně vývoje na finančních trzích, která může mít nepříznivý dopad na tržní likviditu a stabilitu finančního systému ve kterémkoli z členských států, kde je ústřední protistrana nebo některý z členů jejího clearingového systému usazen.
KAPITOLA 4
Vztahy s třetími zeměmi
Článek 25
Uznání ústřední protistrany usazené v třetí zemi
1. Ústřední protistrana usazená v třetí zemi může poskytovat clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii, pouze pokud ji uzná ESMA.
2. ESMA může po konzultaci s orgány uvedenými v odstavci 3 uznat ústřední protistranu usazenou v třetí zemi, která požádala o uznání pro účely poskytování pouze některých clearingových služeb nebo činností, pokud:
a)
Komise přijala prováděcí akt v souladu s odstavcem 6;
b)
ústřední protistrana má v příslušné třetí zemi povolení a podléhá účinnému dohledu a vynucování, jež zajišťují plný soulad s obezřetnostními požadavky platnými v dané třetí zemi;
c)
byla uzavřena ujednání o spolupráci podle odstavce 7;
d)
ústřední protistrana je usazena nebo povolena ve třetí zemi, u níž bylo v souladu s kritérii stanovenými ve společném memorandu mezi členskými státy o rovnocennosti třetích zemí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (29) uznáno, že má rovnocenné systémy proti praní peněz a boje proti financování terorismu jako Unie.
3. Při posuzování toho, zda jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 2, ESMA konzultuje:
a)
s příslušným orgánem členského státu, ve kterém ústřední protistrana poskytuje nebo hodlá poskytovat clearingové služby a který si ústřední protistrana zvolila;
b)
s příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad členy clearingového systému ústřední protistrany usazenými ve třech členských státech, kteří poskytují nebo by podle předpokladů ústřední protistrany měli během jednoho roku poskytnout největší souhrnné příspěvky do fondu pro riziko selhání ústřední protistrany uvedeného v článku 42;
c)
s příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad obchodními systémy v Unii, kterým ústřední protistrana poskytuje nebo má poskytovat služby;
d)
s příslušnými orgány, které vykonávají dohled nad ústředními protistranami usazenými v Unii, s nimiž byly uzavřeny dohody o interoperabilitě;
e)
s příslušnými členy ESCB členských států, ve kterých ústřední protistrana poskytuje nebo hodlá poskytovat clearingové služby, a s příslušnými členy ESCB odpovědnými za dohled nad ústředními protistranami, s nimiž byly uzavřeny dohody o interoperabilitě;
f)
s centrálními bankami, které emitují nejrelevantnější měny Unie používané u finančních nástrojů, jejichž clearing je nebo má být prováděn.
4. Ústřední protistrana uvedená v odstavci 1 podá žádost ESMA.
Žádající ústřední protistrana poskytne ESMA všechny informace nezbytné k jejímu uznání. ESMA do 30 pracovních dní od obdržení žádosti posoudí, zda je žádost úplná. Není-li žádost úplná, stanoví ESMA lhůtu, v níž musí žádající ústřední protistrana poskytnout doplňující informace.
Rozhodnutí o uznání vychází z podmínek stanovených v odstavci 2 a je nezávislé na jakémkoli posouzení, které je základem pro rozhodnutí o rovnocennosti podle čl. 13 odst. 3.
Před přijetím svého rozhodnutí konzultuje ESMA s orgány a subjekty uvedenými v odstavci 3.
Do 180 pracovních dnů od podání úplné žádosti ESMA písemně a s řádným odůvodněním vyrozumí žádající ústřední protistranu o tom, zda bylo její žádosti o uznání vyhověno, či zda byla zamítnuta.
ESMA zveřejní na své internetové stránce seznam ústředních protistran uznaných v souladu s tímto nařízením.
5. ESMA po konzultaci s orgány a subjekty uvedenými v odstavci 3 přezkoumá uznání ústřední protistrany usazené v třetí zemi, pokud rozšířila své činnosti a služby v Unii. Tento přezkum se provede v souladu s odstavci 2, 3 a 4. ESMA může zrušit uznání takové ústřední protistrany, pokud přestanou být splněny podmínky stanovené v odstavci 2, a za stejných okolností, jaké jsou uvedeny v článku 20.
6. Komise může podle článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011 přijmout prováděcí akt, který stanoví, že právní předpisy a předpisy o dohledu třetí země zajišťují, že ústřední protistrany povolené v uvedené třetí zemi splňují právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV tohoto nařízení, že tyto ústřední protistrany podléhají v uvedené třetí zemi průběžnému účinnému dohledu a vynucování a že právní rámec uvedené třetí země stanoví účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran povolených podle právních režimů třetích zemí.
7. ESMA uzavře s relevantními příslušnými orgány třetích zemí, jejichž právní a dohledové rámce byly v souladu s odstavcem 6 uznány jako rovnocenné tomuto nařízení, ujednání o spolupráci. Tato ujednání blíže určí alespoň:
a)
mechanismus pro výměnu informací mezi ESMA a příslušnými orgány dotčených třetích zemí, včetně přístupu ke všem informacím týkajícím se ústředních protistran povolených v třetích zemích, které si ESMA vyžádá;
b)
mechanismus pro neprodlené vyrozumění ESMA, pokud se příslušný orgán třetí země domnívá, že ústřední protistrana, nad kterou vykonává dohled, porušuje podmínky svého povolení nebo jiné právní předpisy, jimiž se má řídit;
c)
mechanismus pro neprodlené vyrozumění ESMA příslušným orgánem třetí země, je-li ústřední protistraně, nad kterou příslušný orgán třetí země vykonává dohled, uděleno oprávnění poskytovat clearingové služby členům clearingového systému nebo klientům usazeným v Unii;
d)
postupy, které se týkají koordinace činností dohledu, včetně kontrol na místě, jsou-li vhodné.
8. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, jež blíže určují informace, které má žádající ústřední protistrana poskytnout ESMA ve své žádosti o uznání.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
HLAVA IV
POŽADAVKY NA ÚSTŘEDNÍ PROTISTRANY
KAPITOLA 1
Organizační požadavky
Článek 26
Obecná ustanovení
1. Ústřední protistrana musí mít spolehlivé řídicí systémy včetně jasné organizační struktury s dobře vymezenými, transparentními a konzistentními hranicemi odpovědnosti, účinné postupy k zjišťování, řízení, kontrole a oznamování rizik, kterým je nebo by mohla být vystavena, a přiměřené mechanismy vnitřní kontroly včetně řádných administrativních a účetních postupů.
2. Ústřední protistrana musí přijmout strategie a postupy dostatečně účinné k zajištění toho, že ona sama i její řídící pracovníci a zaměstnanci dodržují veškerá ustanovení tohoto nařízení.
3. Ústřední protistrana musí mít a provozovat organizační strukturu, která zajišťuje nepřetržitý a řádný výkon jejích služeb a činností. Musí využívat vhodné a přiměřené systémy, zdroje a postupy.
4. Ústřední protistrana musí zřetelně oddělovat hierarchické vztahy pro řízení rizik a pro své ostatní operace.
5. Ústřední protistrana musí přijmout, provádět a dodržovat politiku odměňování, která podporuje spolehlivé a účinné řízení rizik a která nevytváří pobídky k podhodnocení rizik.
6. Ústřední protistrana musí udržovat informační systémy odpovídající složitosti, rozmanitosti a typům vykonávaných služeb a činností tak, aby byly zajištěny vysoké bezpečnostní standardy a neporušenost a důvěrnost uchovávaných informací.
7. Ústřední protistrana musí bezplatně zveřejňovat své řídící systémy, pravidla, kterými se řídí, a kritéria účastenství ve svém clearingovém systému.
8. Ústřední protistrana se musí podrobovat častým a nezávislým auditům. Výsledky těchto auditů musí být sděleny radě a poskytnuty příslušnému orgánu.
9. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují minimální obsah pravidel a řídících systémů uvedených v odstavcích 1 až 8.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 27
Vrcholné vedení a rada
1. Vrcholné vedení ústřední protistrany musí mít dostatečně dobrou pověst a dostatek zkušeností k zajištění řádného a obezřetného řízení ústřední protistrany.
2. Ústřední protistrana musí mít radu, ve které je alespoň jedna třetina členů, nejméně však dva členové, nezávislí. Zástupci klientů členů jejího clearingového systému musí být přizváni, aby se účastnili schůzí rady při projednávání otázek souvisejících s články 38 a 39. Odměna nezávislých a jiných nevýkonných členů rady nesmí souviset s obchodními výsledky ústřední protistrany.
Členové rady ústřední protistrany, včetně nezávislých členů, musí mít dostatečně dobrou pověst a přiměřené odborné znalosti o finančních službách, řízení rizik a clearingových službách.
3. Ústřední protistrana jednoznačně určí úkoly a povinnosti rady a poskytne zápisy ze zasedání rady příslušnému orgánu a auditorům.
Článek 28
Výbor pro rizika
1. Ústřední protistrana zřídí výbor pro rizika, který je složen ze zástupců členů jejího clearingového systému, z nezávislých členů rady a ze zástupců klientů. Výbor pro rizika může přizvat na svá zasedání zaměstnance ústřední protistrany a externí nezávislé odborníky, kteří však nemají právo hlasovat. Příslušné orgány mohou požádat o účast na zasedání výboru pro rizika bez práva hlasovat a o řádné informování o činnostech a rozhodnutích výboru pro rizika. Rady výboru pro rizika nesmějí být přímo ovlivňovány vedením ústřední protistrany. Ve výboru pro rizika nesmí mít ani jedna z uvedených skupin zástupců většinu.
2. Ústřední protistrana členům výboru pro rizika jednoznačně určí pověření, řídící systémy k zajištění nezávislosti, provozní postupy, kritéria účastenství a volební mechanismus. Řídící systémy musí být veřejně dostupné a určovat alespoň, že výboru pro rizika předsedá nezávislý člen rady, že výbor je přímo podřízen radě a že zasedá pravidelně.
3. Výbor pro rizika podává radě rady ke všem opatřením, která mohou mít dopad na řízení rizik ústřední protistrany, jako jsou významná změna jejího modelu rizik, postupy v případě selhání, kritéria pro přijímání členů clearingového systému, clearing nových kategorií nástrojů nebo outsourcing funkcí. Rady výboru pro rizika se nevyžadují pro každodenní operace ústřední protistrany. Je třeba vyvíjet náležité úsilí, aby byly s výborem pro rizika konzultovány skutečnosti, které mohou mít dopad na řízení rizik ústřední protistrany v naléhavých situacích.
4. Aniž je dotčeno právo příslušných orgánů být řádně informovány, jsou členové výboru pro rizika vázáni mlčenlivostí. Pokud předseda výboru pro rizika určí, že se některý člen v souvislosti s konkrétní záležitostí nachází ve skutečném nebo potenciálním střetu zájmů, nesmí uvedený člen o uvedené záležitosti hlasovat.
5. Ústřední protistrana bezodkladně informuje příslušný orgán o každém rozhodnutí, kdy se rada rozhodne neřídit se radou výboru pro rizika.
Článek 29
Vedení záznamů
1. Ústřední protistrana po dobu alespoň deseti let vede všechny záznamy o poskytnutých službách a uskutečněných činnostech, aby příslušný orgán mohl sledovat dodržování tohoto nařízení ústřední protistranou.
2. Ústřední protistrana po dobu alespoň deseti let od ukončení smlouvy uchovává všechny informace o všech smlouvách, které zpracovala. Uvedené informace musí umožňovat alespoň zjištění původních podmínek obchodu předtím, než tato ústřední protistrana provedla clearing.
3. Ústřední protistrana na požádání poskytne příslušnému orgánu, ESMA a příslušným členům ESCB záznamy a informace uvedené v odstavcích 1 a 2 a všechny informace o pozicích vyplývajících ze smluv, jejichž clearing byl proveden, bez ohledu na obchodní systém, ve kterém byly obchody uzavřeny.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují náležitosti údajů a informací, jež mají být uchovány, jak je uvedeno v odstavcích 1 až 3.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
5. K zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavců 1 a 2 vypracuje ESMA návrhy prováděcích technických norem určujících formát záznamů a informací, které mají být uchovány.
ESMA přeloží návrhy uvedených prováděcích technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcích technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 30
Akcionáři a společníci s kvalifikovanými účastmi
1. Příslušný orgán nevydá povolení ústřední protistraně, pokud není informován o totožnosti akcionářů nebo společníků, ať přímých či nepřímých, fyzických či právnických osob, kteří mají kvalifikované účasti, a o výši těchto kvalifikovaných účastí.
2. Příslušný orgán odmítne vydat povolení ústřední protistraně, pokud není přesvědčen o vhodnosti akcionářů či společníků s kvalifikovanou účastí v ní s ohledem na potřebu zajistit řádné a obezřetné řízení ústřední protistrany.
3. Pokud existují úzká propojení mezi ústřední protistranou a jinými fyzickými nebo právnickými osobami, vydá příslušný orgán povolení pouze v případě, že mu tato propojení nebrání v účinném dohledu.
4. Pokud osoby uvedené v odstavci 1 vykonávají vliv, který by mohl být na újmu řádnému a obezřetnému řízení ústřední protistrany, přijme příslušný orgán vhodná opatření k ukončení tohoto stavu, která mohou zahrnovat odnětí povolení ústřední protistraně.
5. Příslušný orgán odmítne vydat povolení, pokud mu právní a správní předpisy třetí země vztahující se na jednu nebo více fyzických či právnických osob, s nimiž má ústřední protistrana úzké propojení, nebo obtíže spojené s jejich uplatňováním brání v účinném dohledu.
Článek 31
Informování příslušných orgánů
1. Ústřední protistrana oznámí svému příslušnému orgánu veškeré změny svého vedení a poskytne mu všechny údaje nutné k posouzení souladu s čl. 27 odst. 1 a odst. 2 druhým pododstavcem.
V případech, kdy by mohlo jednání člena rady poškodit řádné a obezřetné řízení ústřední protistrany, přijme příslušný orgán vhodná opatření, jež mohou zahrnovat vyloučení uvedeného člena z rady.
2. Každá fyzická či právnická osoba nebo takové osoby jednající ve vzájemné shodě (dále jen „navrhovaný nabyvatel“), které přijaly rozhodnutí přímo nebo nepřímo nabýt kvalifikovanou účast v ústřední protistraně nebo přímo nebo nepřímo takovou účast zvýšit s tím důsledkem, že by podíl na hlasovacích právech nebo na kapitálu, který drží, dosáhl jedné z prahových hodnot 10 %, 20 %, 30 % nebo 50 % nebo ji překročil anebo že by se ústřední protistrana stala jejich dceřiným podnikem (dále jen „navrhované nabytí“), to nejprve písemně oznámí příslušnému orgánu ústřední protistrany, ve které zamýšlejí nabýt nebo zvýšit kvalifikovanou účast, a uvedou výši své zamýšlené účasti a důležité informace, jak je uvedeno v čl. 32 odst. 4.
Každá fyzická či právnická osoba, která přijala rozhodnutí přímo nebo nepřímo zcizit kvalifikovanou účast v ústřední protistraně (dále jen „navrhovaný prodávající“), to nejprve písemně oznámí příslušném orgánu a uvede výši této účasti. Tato osoba rovněž oznámí příslušnému orgánu každé rozhodnutí snížit svou kvalifikovanou účast tak, že by podíl na hlasovacích právech nebo na kapitálu, který drží, klesl pod 10 %, 20 %, 30 % nebo 50 % anebo tak, že by ústřední protistrana přestala být dceřiným podnikem dotyčné osoby.
Příslušný orgán bezodkladně a v každém případě do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení uvedeného v tomto odstavci a od obdržení informací uvedených v odstavci 3 písemně potvrdí jejich přijetí navrhovanému nabyvateli nebo prodávajícímu.
Příslušný orgán ve lhůtě 60 pracovních dnů ode dne písemného potvrzení o přijetí oznámení a všech dokumentů, které k němu mají být přiloženy na základě seznamu uvedeného v čl. 32 odst. 4 (dále jen „lhůta pro posouzení“), provede posouzení stanovené v čl. 32 odst. 1 (dále jen „posouzení“).
Příslušný orgán uvědomí navrhovaného nabyvatele nebo prodávajícího při potvrzení přijetí o konci lhůty pro posouzení.
3. Pokud je to nutné, může příslušný orgán během lhůty pro posouzení, avšak nejpozději v její padesátý pracovní den, požádat o další informace nezbytné pro dokončení posouzení. Tato žádost musí být učiněna písemně a blíže určit, jaké doplňující informace jsou třeba.
Lhůta pro posouzení se staví na dobu ode dne zaslání žádosti příslušného orgánu o informace do obdržení odpovědi na ni od navrhovaného nabyvatele. Přerušení nepřesáhne 20 pracovních dnů. Příslušný orgán může podle svého uvážení vznést jakoukoli další žádost o doplnění nebo objasnění informací, to však nesmí vést ke stavení lhůty pro posouzení.
4. Příslušný orgán může prodloužit stavení lhůty pro posouzení podle odst. 3 druhého pododstavce až na 30 pracovních dnů, je-li navrhovaný nabyvatel nebo prodávající:
a)
usazen nebo regulován mimo Unii;
b)
fyzickou nebo právnickou osobou, která nepodléhá dozoru ani dohledu podle tohoto nařízení ani podle směrnice 73/239/EHS, směrnice Rady 92/49/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního (30) nebo podle směrnic 2002/83/ES, 2003/41/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES, 2006/48/ES, 2009/65/ES nebo 2011/61/EU.
5. Pokud se příslušný orgán po ukončení posuzování rozhodne vyjádřit nesouhlas s navrhovaným nabytím, vyrozumí o tom písemně do dvou pracovních dnů a před uplynutím lhůty pro posouzení navrhovaného nabyvatele a své rozhodnutí odůvodní. Příslušný orgán vyrozumí o této skutečnosti kolegium uvedené v článku 18. S výhradou vnitrostátního práva je možné řádné odůvodnění takového rozhodnutí na žádost navrhovaného nabyvatele zveřejnit. Členské státy však mohou příslušnému orgánu umožnit zveřejnit toto odůvodnění bez žádosti navrhovaného nabyvatele.
6. Pokud příslušný orgán nevyjádří nesouhlas s navrhovaným nabytím ve lhůtě pro posouzení, považuje se za schválené.
7. Příslušný orgán může stanovit a v případě potřeby prodloužit lhůtu pro dokončení navrhovaného nabytí.
8. Členské státy nesmí stanovit pro oznamování přímých nebo nepřímých nabytí hlasovacích práv nebo kapitálu příslušnému orgánu a pro jejich schvalování tímto orgánem požadavky přísnější, než jsou stanoveny v tomto nařízení.
Článek 32
Posouzení
1. Příslušný orgán při posuzování oznámení uvedeného v čl. 31 odst. 2 a informací uvedených v čl. 31 odst. 3 hodnotí s ohledem na možný vliv navrhovaného nabyvatele na ústřední protistranu a za účelem zajištění řádného a obezřetného řízení ústřední protistrany, v níž je navrhováno nabytí, vhodnost navrhovaného nabyvatele a finanční rozumnost navrhovaného nabytí podle všech těchto ohledů:
a)
pověst a finanční zdraví navrhovaného nabyvatele;
b)
pověst a zkušenost všech osob, které budou v důsledku navrhovaného nabytí řídit činnosti ústřední protistrany;
c)
zda bude ústřední protistrana schopna nepřetržitě dodržovat toto nařízení;
d)
zda existuje důvodné podezření, že ve spojení s navrhovaným nabytím dochází nebo došlo k praní peněz nebo k financování terorismu nebo k pokusům o ně ve smyslu článku 1 směrnice 2005/60/ES nebo že by navrhované nabytí mohlo zvýšit riziko takového jednání.
Při posuzování finančního zdraví navrhovaného nabyvatele věnuje příslušný orgán zvláštní pozornost typu obchodní činnosti prováděné a zamýšlené v ústřední protistraně, v níž je navrhováno nabytí.
Při posuzování schopnosti ústřední protistrany dodržovat toto nařízení věnuje příslušný orgán zvláštní pozornost tomu, zda má skupina, jejíž součástí se ústřední protistrana stane, strukturu umožňující účinný dohled, účinnou výměnu informací mezi příslušnými orgány a vymezení působnosti mezi příslušnými orgány.
2. Příslušné orgány mohou vyjádřit nesouhlas s navrhovaným nabytím pouze tehdy, pokud je to na základě kritérií stanovených v odstavci 1 důvodné nebo pokud informace předložené navrhovaným nabyvatelem nejsou úplné.
3. Členské státy nestanoví žádné předběžné podmínky co do výše účasti, které má být dosaženo, ani neumožňují svým příslušným orgánům posuzovat navrhované nabytí z hlediska hospodářských potřeb trhu.
4. Členské státy zveřejní seznam informací, jež jsou nutné k provedení posouzení a jež mají být poskytnuty příslušným orgánům spolu s oznámením uvedeným v čl. 31 odst. 2. Požadované informace musí být přiměřené a musí odpovídat povaze navrhovaného nabyvatele a navrhovaného nabytí. Členské státy nepožadují informace, které pro obezřetnostní posuzování nemají význam.
5. Bez ohledu na čl. 31 odst. 2, 3 a 4, pokud byly příslušnému orgánu oznámeny dva nebo více návrhů na nabytí nebo zvýšení kvalifikované účasti ve stejné ústřední protistraně, přistupuje příslušný orgán ke všem navrhovaným nabyvatelům nediskriminačním způsobem.
6. Relevantní příslušné orgány při posuzování úzce spolupracují, pokud je navrhovaným nabyvatelem:
a)
jiná ústřední protistrana, úvěrová instituce, životní pojišťovna, pojišťovna, zajišťovna, investiční podnik, organizátor trhu, provozovatel systému vypořádání obchodů s cennými papíry, správcovská společnost SKIPCP nebo správce alternativních investičních fondů s povolením v jiném členském státě;
b)
mateřský podnik jiné ústřední protistrany, úvěrové instituce, životní pojišťovny, pojišťovny, zajišťovny, investičního podniku, organizátora trhu, provozovatele systému vypořádání obchodů s cennými papíry, správcovské společnosti SKIPCP nebo správce alternativních investičních fondů s povolením v jiném členském státě;
c)
fyzická nebo právnická osoba, která ovládá jinou ústřední protistranu, úvěrovou instituci, životní pojišťovnu, pojišťovnu, zajišťovnu, investiční podnik, organizátora trhu, provozovatele systému vypořádání obchodů s cennými papíry, správcovskou společnost SKIPCP nebo správce alternativních investičních fondů s povolením v jiném členském státě.
7. Příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vzájemně poskytují veškeré informace, které jsou podstatné nebo relevantní pro posouzení. Na požádání si vzájemně sdělují veškeré relevantní informace a z vlastního podnětu veškeré podstatné informace. V rozhodnutí příslušného orgánu, který vydal povolení ústřední protistraně, v níž je navrhováno nabytí, se uvedou veškeré názory nebo výhrady příslušného orgánu pověřeného dohledem nad navrhovaným nabyvatelem.
Článek 33
Střety zájmů
1. Ústřední protistrana musí mít a uplatňovat účinná písemná organizační a administrativní opatření ke zjišťování a řešení veškerých potenciálních střetů zájmů mezi sebou, včetně svých řídících pracovníků, zaměstnanců nebo jakékoli osoby, která je s nimi přímo či nepřímo ve vztahu kontroly nebo úzkého propojení, a členy svého clearingového systému nebo jejich klienty, kteří jí jsou známi. Musí mít a provádět adekvátní postupy řešení případných střetů zájmů.
2. Pokud organizační nebo administrativní opatření přijatá ústřední protistranou k řízení střetů zájmů nejsou dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou zajistila, že bude zabráněno rizikům poškození zájmů členů clearingového systému nebo klientů, sdělí jasně obecnou povahu nebo zdroje střetů zájmů členovi clearingového systému, než od něho přijme nový obchod. Pokud je klient ústřední protistraně znám, informuje ústřední protistrana klienta a člena clearingového systému, jehož klienta se věc týká.
3. Je-li ústřední protistrana mateřským nebo dceřiným podnikem, musí písemná opatření brát v úvahu také veškeré okolnosti, kterých si ústřední protistrana je nebo by měla být vědoma a které mohou vést ke střetu zájmů vyplývajícímu ze struktury a podnikatelských činností jiných podniků, s nimiž je ve vztahu mateřského nebo dceřiného podniku.
4. Písemná opatření zavedená v souladu s odstavcem 1 musí zahrnovat:
a)
okolnosti, které představují nebo mohou představovat střet zájmů, jenž vyvolává závažné riziko poškození zájmů jednoho nebo více členů clearingového systému či klientů;
b)
postupy, které mají být dodrženy, a opatření, která mají být přijata za účelem řízení takového střetu.
5. Ústřední protistrana učiní veškeré přiměřené kroky, aby zabránila jakémukoli zneužití informací uložených ve svých systémech, a zabrání využívání těchto informací pro jiné podnikatelské činnosti. Fyzická osoba, která má s touto ústřední protistranou úzké propojení, nebo právnická osoba, která je s touto ústřední protistranou ve vztahu mateřského či dceřiného podniku, nesmí využít k obchodním účelům důvěrné informace zaznamenané v dané ústřední protistraně bez předchozího písemného souhlasu klienta, jemuž tato důvěrná informace patří.
Článek 34
Zachování provozu
1. Ústřední protistrana zavede, provádí a udržuje vhodnou politiku pro zachování provozu a plán obnovy činnosti s cílem zajistit zachování svých funkcí, včasné obnovení operací a plnění povinností ústřední protistrany. Tento plán umožňuje alespoň obnovit všechny obchody k okamžiku přerušení, aby ústřední protistrana mohla nadále s jistotou fungovat a dokončit vypořádání ve stanovený den.
2. Ústřední protistrana zavede, provádí a udržuje vhodný postup, který zajistí včasné a řádné vypořádání nebo převod aktiv a pozic klientů a členů clearingového systému v případě, že jí je odňato povolení na základě rozhodnutí podle článku 20.
3. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují minimální obsah politiky zachování provozu a plánu obnovy činnosti a požadavky na ně.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 35
Outsourcing
1. Pokud ústřední protistrana zajišťuje provozní funkce, služby nebo činnosti formou outsourcingu, nadále odpovídá za plnění všech svých povinností podle tohoto nařízení a nepřetržitě zajišťuje, aby:
a)
outsourcing nevedl k přenesení vlastní odpovědnosti;
b)
se neměnil vztah a povinnosti ústřední protistrany vůči členům jejího clearingového systému ani popřípadě vůči jejich klientům;
c)
se fakticky nezměnily podmínky pro povolení ústřední protistrany;
d)
outsourcing nebránil výkonu dozoru a dohledu, včetně přístupu na místě k získávání veškerých důležitých informací potřebných pro výkon těchto mandátů;
e)
outsourcing nepřipravil ústřední protistranu o systémy a kontroly nezbytné k řízení rizik, kterým čelí;
f)
poskytovatel služeb plnil požadavky na zachování provozu srovnatelné s těmi, které musí ústřední protistrana plnit podle tohoto nařízení;
g)
si ústřední protistrana zachovala odborné znalosti a zdroje potřebné k hodnocení kvality poskytovaných služeb a organizační a kapitálové přiměřenosti poskytovatele služeb, k účinnému dohledu nad funkcemi zajišťovanými formou outsourcingu a k řízení rizik spojených s outsourcingem a průběžně vykonávala dohled nad uvedenými funkcemi a řídila uvedená rizika;
h)
ústřední protistrana měla přímý přístup k důležitým informacím o funkcích zajišťovaných formou outsourcingu;
i)
poskytovatel služeb v souvislosti s činnostmi zajišťovanými formou outsourcingu spolupracoval s příslušným orgánem;
j)
poskytovatel služeb chránil veškeré důvěrné informace, které se týkají ústřední protistrany a členů jejího clearingového systému a jejích klientů, nebo je-li poskytovatel služeb usazen ve třetí zemi, zajišťoval, aby standardy ochrany údajů platné v této třetí zemi nebo stanovené v dohodě mezi dotčenými stranami byly rovnocenné standardům ochrany údajů platným v Unii.
Ústřední protistrana nesmí zajišťovat formou outsourcingu své hlavní činnosti související se řízením rizik, pokud tento outsourcing nebyl schválen příslušným orgánem.
2. Příslušný orgán požaduje, aby ústřední protistrana v písemné dohodě jednoznačně přidělila a stanovila svá práva a povinnosti a rovněž práva a povinnosti poskytovatele služeb.
3. Ústřední protistrana na požádání poskytne všechny informace potřebné k tomu, aby příslušný orgán mohl posoudit, zda výkon činností zajišťovaných formou outsourcingu splňuje toto nařízení.
KAPITOLA 2
Pravidla řízení obchodní činnosti
Článek 36
Obecná ustanovení
1. Ústřední protistrana při poskytování služeb členům svého clearingového systému a popřípadě jejich klientům jedná spravedlivě a profesionálně v souladu s nejlepšími zájmy těchto členů a klientů a se spolehlivým řízením rizik.
2. Ústřední protistrana musí mít dostupná, transparentní a spravedlivá pravidla pro rychlé vyřizování stížností.
Článek 37
Požadavky na účast
1. Je-li to relevantní pro clearing daného druhu produktu, stanoví ústřední protistrana na základě rady výboru pro rizika podle čl. 28 odst. 3 kategorie přípustných členů clearingového systému a kritéria účastenství. Tato kritéria musí být nediskriminační, transparentní a objektivní, aby zajistila spravedlivý a otevřený přístup k ústřední protistraně, a zajišťovat, aby členové clearingového systému měli dostatečné finanční zdroje a provozní kapacitu pro plnění povinností, které vyplývají z účasti v ústřední protistraně. Kritéria, která omezují přístup, jsou povolena, pouze pokud je jejich cílem kontrolovat riziko pro ústřední protistranu.
2. Ústřední protistrana zajistí, aby byla kritéria uvedená v odstavci 1 plněna průběžně, a musí mít včasný přístup k informacím důležitým pro takové posouzení. Ústřední protistrana alespoň jednou ročně provede komplexní přezkum toho, jak členové jejího clearingového systému dodržují tento článek.
3. Členové clearingového systému, kteří provádějí clearing obchodů za své klienty, musí mít potřebné další finanční zdroje a provozní kapacitu k výkonu této činnosti. Pravidla ústřední protistrany pro členy clearingového systému jí musí umožňovat shromažďování důležitých základních údajů, aby mohla rozpoznat, sledovat a řídit příslušné koncentrace rizika v souvislosti s poskytováním služeb klientům. Členové clearingového systému na požádání informují ústřední protistranu o kritériích a opatřeních, která přijali, aby svým klientům umožnili přístup ke službám ústřední protistrany. Odpovědnost za to, že klienti plní své povinnosti, nesou členové clearingového systému.
4. Ústřední protistrana musí mít objektivní a transparentní postupy pro pozastavení členství a ukončení účasti členů clearingového systému, kteří již nesplňují kritéria uvedená v odstavci 1.
5. Ústřední protistrana může odepřít účast členům clearingového systému, kteří splňují kritéria uvedená v odstavci 1, pouze s řádným písemným odůvodněním a na základě komplexní analýzy rizik.
6. Ústřední protistrana může členům clearingového systému uložit další zvláštní povinnosti, jako je účast na dražbách pozice člena clearingového systému, který selhal. Tyto další povinnosti musí být přiměřené riziku, které člen clearingového systému představuje, a nesmějí omezovat účast na určité kategorie členů clearingového systému.
Článek 38
Transparentnost
1. Ústřední protistrana a členové jejího clearingového systému zveřejní ceny a poplatky spojené s poskytovanými službami. Sdělí ceny a poplatky za každou službu poskytovanou samostatně, včetně slev a rabatů a podmínek využití uvedených snížení. Ústřední protistrana umožní členům svého clearingového systému a popřípadě jejich klientům samostatný přístup k poskytovaným zvláštním službám.
Ústřední protistrana účtuje samostatně náklady a výnosy související s poskytovanými službami a poskytuje tyto informace příslušnému orgánu.
2. Ústřední protistrana sdělí členům svého clearingového systému a klientům rizika spojená s poskytovanými službami.
3. Ústřední protistrana sdělí členům svého clearingového systému a příslušnému orgánu informace o cenách používané k výpočtu svých expozic ke konci dne vůči členům svého clearingového systému.
Ústřední protistrana zveřejní souhrnně pro každou kategorii nástrojů celkové objemy obchodů, jejichž clearing provedla.
4. Ústřední protistrana zveřejní provozní a technické požadavky na komunikační protokoly zahrnující obsah a formát zpráv, které používá ve vztahu ke třetím stranám, včetně provozních a technických požadavků uvedených v článku 7.
5. Ústřední protistrana zveřejní každé porušení kritérií uvedených v čl. 37 odst. 1 a požadavků stanovených v odstavci 1 tohoto článku členy clearingového systému s výjimkou případů, kdy příslušný orgán dospěje po konzultaci s ESMA k závěru, že by zveřejnění těchto údajů ohrozilo finanční stabilitu nebo důvěru trhu, závažně ohrozilo finanční trhy či způsobilo nepřiměřenou škodu zúčastněným subjektům.
Článek 39
Oddělení a přenositelnost
1. Ústřední protistrana vede oddělené záznamy a účetnictví, které jí umožní kdykoli a bezodkladně odlišit v účtech s ústřední protistranou aktiva a pozice držené na účet jednoho člena clearingového systému od aktiv a pozic držených na účet kteréhokoli jiného člena clearingového systému i od vlastních aktiv.
2. Ústřední protistrana nabízí vedení oddělených záznamů a účetnictví umožňujících, aby každý člen clearingového systému v účtech s ústřední protistranou odlišoval svá aktiva a pozice od aktiv a pozic držených na účet svých klientů (dále jen „souhrnné oddělení klientů“).
3. Ústřední protistrana nabízí vedení oddělených záznamů a účetnictví umožňujících, aby každý člen clearingového systému v účtech s ústřední protistranou odlišoval aktiva a pozice držené na účet jednoho klienta od aktiv a pozic držených na účet jiných klientů (dále jen „oddělení jednotlivých klientů“). Ústřední protistrana nabízí na požádání členům clearingového systému možnost, aby si otevřeli více účtů na své jméno nebo na účet svých klientů.
4. Člen clearingového systému vede oddělené záznamy a účetnictví, které mu umožňují odlišit v účtech s ústřední protistranou i ve svých vlastních účtech svá aktiva a pozice od aktiv a pozic držených na účet jeho klientů v ústřední protistraně.
5. Člen clearingového systému nabízí svým klientům alespoň volbu mezi souhrnným oddělením klientů a oddělením jednotlivých klientů a sdělí jim náklady a úroveň ochrany uvedené v odstavci 7 spojené s těmito možnostmi. Klient potvrdí písemně svou volbu.
6. Pokud si klient zvolí oddělení jednotlivých klientů, složí se veškeré marže nad požadavky klienta rovněž u ústřední protistrany, odliší se od marží ostatních klientů nebo členů clearingového systému a nejsou vystaveny ztrátám souvisejícím s pozicemi zaznamenanými na jiném účtu.
7. Ústřední protistrany a členové clearingového systému zveřejní úrovně ochrany a náklady spojené s jednotlivými úrovněmi oddělení, jež poskytují, a musí tyto služby nabízet za přiměřených obchodních podmínek. Podrobné vysvětlení úrovní oddělení musí obsahovat hlavní právní důsledky jednotlivých nabízených úrovní oddělení, včetně informací o insolvenčním právu použitelném v příslušných právních řádech.
8. Ústřední protistrana má právo použít marže nebo příspěvky do fondu pro riziko selhání realizované prostřednictvím dohody o finančním zajištění s poskytnutím jistoty ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/47/ES ze dne 6. června 2002 o dohodách o finančním zajištění (31), je-li využití těchto mechanismů stanoveno v jejích provozních předpisech. Člen clearingového systému musí písemně potvrdit, že s provozními předpisy souhlasí. Ústřední protistrana toto právo použití zveřejní a vykonává je v souladu s článkem 47.
9. Požadavek na účetní odlišování aktiv a pozic u ústřední protistrany je splněn, pokud:
a)
aktiva a pozice jsou zaznamenány na oddělených účtech;
b)
je zabráněno vzájemnému započtení pozic zaznamenaných na různých účtech;
c)
aktiva kryjící pozice zaznamenané na jednom účtu nejsou vystavena ztrátám souvisejícím s pozicemi zaznamenanými na jiném účtu.
10. Aktiva odkazují na kolaterál držený za účelem krytí pozic a zahrnují právo na převod aktiv rovnocenných tomuto kolaterálu nebo výnosů z prodeje kteréhokoli kolaterálu, ale nezahrnují příspěvky do fondu pro riziko selhání.
KAPITOLA 3
Obezřetnostní požadavky
Článek 40
Řízení angažovanosti
Ústřední protistrana měří a posuzuje svou likviditu a úvěrové expozice vůči každému členu clearingového systému a popřípadě vůči jiné ústřední protistraně, se kterou uzavřela dohodu o interoperabilitě, téměř v reálném čase. Ústřední protistrana musí mít včasný a nediskriminační přístup k příslušným zdrojům ocenění, aby mohla účinně měřit své expozice. Děje se tak za přiměřených nákladů.
Článek 41
Maržové požadavky
1. Ústřední protistrana členům svého clearingového systému a popřípadě ústředním protistranám, se kterými má dohody o interoperabilitě, ukládá marže, vyzývá je k dodatkové úhradě marží a realizuje marže k omezení svých úvěrových expozic. Tyto marže musí stačit k pokrytí potenciálních expozic, které podle odhadu ústřední protistrany nastanou do likvidace příslušných pozic. Musí rovněž stačit k pokrytí ztrát, které vznikají alespoň z 99 % pohybů expozic v příslušném časovém horizontu, a zabezpečovat, aby ústřední protistrana přinejmenším každodenně plně zajistila své expozice vůči všem členům svého clearingového systému a popřípadě vůči ústředním protistranám, s nimiž má dohody o interoperabilitě. Ústřední protistrana pravidelně sleduje a případně reviduje úroveň svých marží tak, aby odrážely stávající podmínky na trhu, s ohledem na možné procyklické účinky těchto revizí.
2. Ústřední protistrana přijme pro stanovování svých maržových požadavků modely a parametry, které postihují rizikové znaky produktů, jejichž clearing byl proveden, a berou v úvahu interval mezi realizacemi marží, tržní likviditu a možnost změn po dobu trvání obchodu. Tyto modely a parametry musí být validovány příslušným orgánem a podléhají stanovisku podle článku 19.
3. Ústřední protistrana vyzve k dodatkové úhradě marží a realizuje marže v průběhu dne alespoň tehdy, jsou-li překročeny předem vymezené prahy.
4. Ústřední protistrana vyzve k dodatkové úhradě takových marží a realizuje takové marže, aby pokryla riziko plynoucí z pozic zaznamenaných na každém účtu vedeném v souladu s článkem 39 ve vztahu k jednotlivým finančním nástrojům. Ústřední protistrana může marže vypočítat ve vztahu k portfoliu finančních nástrojů, pokud je použitá metoda obezřetná a spolehlivá.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s EBA a ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují příslušné procento a časový horizont pro dobu do realizace a výpočet historické volatility, jak je uvedeno v odstavci 1, pro různé kategorie finančních nástrojů, s přihlédnutím k cíli omezit procykličnost, a podmínky, za nichž mohou být zavedeny postupy pro stanovení marží ve vztahu k portfoliu uvedené v odstavci 4.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 42
Fond pro riziko selhání
1. Za účelem dalšího omezení své úvěrové expozice vůči členům svého clearingového systému musí ústřední protistrana udržovat předem financovaný fond pro riziko selhání ke krytí ztrát, které překročí ztráty, jež mají být kryty maržovými požadavky stanovenými v článku 41, a které vznikly selháním jednoho nebo více členů clearingového systému, včetně zahájení úpadkového řízení proti nim.
Ústřední protistrana stanoví minimální objem, pod který nesmí objem fondu pro riziko selhání v žádném případě klesnout.
2. Ústřední protistrana stanoví minimální výši příspěvků do fondu pro riziko selhání a kritéria k výpočtu příspěvků jednotlivých členů clearingového systému. Příspěvky musí být přiměřené expozicím každého člena clearingového systému.
3. Fond pro riziko selhání musí ústřední protistraně alespoň umožňovat za mimořádných, ale možných tržních podmínek odolat selhání člena clearingového systému, vůči kterému má největší expozice, nebo druhého a třetího největšího člena clearingového systému, je-li součet jejich expozic větší. Ústřední protistrana vypracuje scénáře mimořádných, ale možných tržních podmínek. Do scénáře zahrne nejvíce proměnlivé období, jež zažily trhy, pro které ústřední protistrana poskytuje své služby, a řadu možných budoucích scénářů. Přihlédne přitom k náhlým výprodejům finančních zdrojů a prudkým snížením tržní likvidity.
4. Ústřední protistrana může zřídit různé fondy pro riziko selhání pro jednotlivé kategorie nástrojů, jejichž clearing provádí.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA v úzké spolupráci s ESCB a po konzultaci s EBA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují rámec pro stanovení mimořádných, ale možných tržních podmínek uvedených v odstavci 3, který by měl být použit ke stanovení objemu fondu pro riziko selhání a jiných finančních zdrojů uvedených v článku 43.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 43
Jiné finanční zdroje
1. Ústřední protistrana udržuje dostatečné předem financované dostupné finanční zdroje ke krytí potenciálních ztrát, které překročí ztráty, jež mají být kryty maržovými požadavky stanovenými v článku 41 a fondem pro riziko selhání uvedeným v článku 42. Tyto předem financované finanční zdroje zahrnují vyčleněné zdroje ústřední protistrany, musí být ústřední protistraně volně k dispozici a nesmějí být využívány ke splnění kapitálových požadavků podle článku 16.
2. Fond pro riziko selhání uvedený v článku 42 a ostatní finanční zdroje uvedené v odstavci 1 tohoto článku musí ústřední protistraně nepřetržitě umožňovat za mimořádných, ale možných tržních podmínek odolat selhání alespoň dvou členů clearingového systému, vůči kterým má největší expozice.
3. Ústřední protistrana může v případě selhání člena clearingového systému požadovat po členech clearingového systému, kteří neselhali, dodatečné finanční prostředky. Členové clearingového systému ústřední protistrany musí mít vůči ústřední protistraně omezené expozice.
Článek 44
Kontroly rizika likvidity
1. Ústřední protistrana musí mít vždy přístup k přiměřené likviditě, aby mohla vykonávat své služby a činnosti. Za tímto účelem musí získat potřebné úvěrové linky nebo podobná opatření k pokrytí svých potřeb likvidity v případě, že finanční zdroje, které má k dispozici, nejsou okamžitě dostupné. Člen clearingového systému nebo mateřský či dceřiný podnik tohoto člena clearingového systému nesmějí společně poskytovat více než 25 % úvěrových linek, které ústřední protistrana potřebuje.
Ústřední protistrana každodenně provádí výpočet, kolik likvidity bude potenciálně potřebovat. Zohlední riziko likvidity spojené se selháním alespoň dvou členů clearingového systému, vůči kterým má největší expozice.
2. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s relevantními orgány a s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují rámec pro řízení rizika likvidity, jemuž mají ústřední protistrany odolat v souladu s odstavcem 1.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 45
Postupná ochrana proti selhání
1. Při krytí ztrát použije ústřední protistrana před ostatními finančními zdroji marže složené členem clearingového systému, který selhal.
2. Nepostačují-li k pokrytí ztrát vzniklých ústřední protistraně marže složené členem clearingového systému, který selhal, použije ústřední protistrana k pokrytí těchto ztrát příspěvky člena, jenž selhal, do fondu pro riziko selhání.
3. Ústřední protistrana použije příspěvky členů clearingového systému, kteří neselhali, do fondu pro riziko selhání a jakékoli jiné finanční zdroje uvedené v čl. 43 odst. 1, teprve až vyčerpá příspěvky člena clearingového systému, jenž selhal.
4. Dříve, než začne využívat příspěvky do fondu pro riziko selhání pocházející od členů clearingového systému, kteří neselhali, použije ústřední protistrana vyčleněné vlastní zdroje. Ústřední protistrana nesmí k pokrytí ztrát vzniklých selháním člena clearingového systému použít marže složené členy clearingového systému, kteří neselhali.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s relevantními příslušnými orgány a s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují postupy pro výpočet a udržování objemu vlastních zdrojů ústřední protistrany, které se mají použít v souladu s odstavcem 4.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 46
Požadavky na kolaterál
1. Ústřední protistrana přijme ke krytí svých počátečních i dlouhodobých expozic vůči členům svého clearingového systému vysoce likvidní kolaterál s minimálním úvěrovým a tržním rizikem. U nefinančních smluvních stran může ústřední protistrana přijmout bankovní záruky, přičemž tyto záruky bere v úvahu při výpočtu své expozice vůči bance, která je členem clearingového systému. Uplatní odpovídající snížení hodnoty aktiv, které zohledňuje potenciál poklesu hodnoty mezi jejich posledním přeceněním a okamžikem, kdy je lze přiměřeně považovat za zlikvidovaná. Vezme v úvahu riziko likvidity po selhání účastníka trhu a riziko koncentrace některých aktiv, které může vést ke stanovení přijatelného kolaterálu a příslušného snížení hodnoty.
2. Ústřední protistrana může k pokrytí svých maržových požadavků, je-li to vhodné a dostatečně obezřetné, přijmout jako kolaterál podkladové aktivum derivátové smlouvy nebo finančního nástroje, které vytváří expozice ústřední protistrany.
3. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s EBA, ESRB a ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
typ kolaterálu, jejž lze považovat za vysoce likvidní, jako jsou hotovost, zlato, státní a kvalitní korporátní dluhopisy a kryté dluhopisy;
b)
snížení hodnoty uvedená v odstavci 1; a
c)
podmínky, za kterých mohou být záruky komerčních bank přijaty jako kolaterál, podle odstavce 1.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 47
Investiční politika
1. Ústřední protistrana smí investovat své finanční zdroje pouze do hotovosti nebo do vysoce likvidních finančních nástrojů s minimálním tržním a úvěrovým rizikem. Investice ústřední protistrany musí být možné rychle zlikvidnit s minimálním nepříznivým účinkem na cenu.
2. Pro účely čl. 16 odst. 2 nebo čl. 45 odst. 4 se nezohledňují výše kapitálu včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů ústřední protistrany, které nejsou investovány v souladu s odstavcem 1.
3. Pokud taková možnost existuje, musí být finanční nástroje složené jako marže nebo jako příspěvky do fondu pro riziko selhání uloženy u provozovatelů systémů vypořádání cenných papírů, kteří zajistí plnou ochranu uvedených finančních nástrojů. Alternativně lze využít jiných vysoce bezpečných ujednání s povolenými finančními institucemi.
4. Hotovostní vklady ústřední protistrany musí být prováděny prostřednictvím vysoce bezpečných ujednání s povolenými finančními institucemi nebo stálých vkladových nástrojů (facilit) centrálních bank nebo jinými srovnatelnými prostředky poskytovanými centrálními bankami.
5. Jestliže ústřední protistrana ukládá aktiva u třetí strany, zajistí, aby aktiva náležející členům clearingového systému byla rozeznatelná od aktiv náležejících ústřední protistraně a od aktiv náležejících dané třetí straně, a to pomocí odlišných názvů účtů v účetních knihách třetí strany nebo pomocí jiných rovnocenných opatření, která zajišťují stejnou úroveň ochrany. Ústřední protistrana musí mít na požádání k finančním nástrojům okamžitý přístup.
6. Ústřední protistrana nesmí investovat svůj kapitál ani částky, které vyplývají z požadavků stanovených v článku 41, 42, 43 nebo 44, do vlastních cenných papírů ani do cenných papírů svého mateřského nebo dceřiného podniku.
7. Ústřední protistrana bere při přijímání svých investičních rozhodnutí v úvahu úvěrové riziko svých expozic vůči jednotlivým dlužníkům a zajistí, aby její celková expozice vůči riziku kteréhokoli jednotlivého dlužníka zůstala v přijatelných souhrnných limitech.
8. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s EBA a ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují finanční nástroje, jež lze považovat za vysoce likvidní finanční nástroje s minimálním tržním a úvěrovým rizikem, uvedené v odstavci 1, vysoce bezpečná ujednání uvedená v odstavcích 3 a 4 a souhrnné limity uvedené v odstavci 7.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 48
Postupy v případě selhání
1. Ústřední protistrana musí mít zavedeny podrobné postupy, které uplatní, pokud člen clearingového systému nesplní ve lhůtě a postupy jí stanovenými požadavky na účast ústřední protistrany stanovené v článku 37. Ústřední protistrana podrobně určí postupy, které uplatní v případě, že selhání člena clearingového systému není ústřední protistranou oznámeno. Tyto postupy podléhají každoročnímu přezkumu.
2. Ústřední protistrana neprodleně přijme opatření k omezení ztrát a tlaků na likviditu vzniklých selháním a zajistí, aby uzavření pozic kteréhokoli člena clearingového systému nenarušilo její operace ani nevystavilo členy clearingového systému, kteří neselhali, ztrátám, jež nemohou předvídat či kontrolovat.
3. Domnívá-li se ústřední protistrana, že člen clearingového systému nebude schopen plnit své budoucí závazky, neprodleně informuje příslušný orgán předtím, než je oznámeno nebo zahájeno řízení pro selhání. Příslušný orgán neprodleně sdělí tuto informaci ESMA, příslušným členům ESCB a orgánu odpovědnému za dohled nad členem clearingového systému, který selhal.
4. Ústřední protistrana ověří, zda jsou její postupy v případě selhání vymahatelné. Přijme veškeré přiměřené kroky, aby zajistila, že má právem uznanou pravomoc likvidovat vlastní pozice člena clearingového systému, který selhal, a převádět nebo likvidovat pozice klientů člena clearingového systému, jenž selhal.
5. Jsou-li aktiva a pozice evidovány v záznamech a účtech ústřední protistrany jako držené na účet klientů člena clearingového systému, který selhal, v souladu s čl. 39 odst. 2, ústřední protistrana se alespoň smluvně zaváže zahájit na žádost klientů a bez souhlasu člena clearingového systému, který selhal, postupy pro převod aktiv a pozic držených na účet jeho klientů členem clearingového systému, který selhal, na jiného člena clearingového systému, kterého všichni tito klienti určí. Tento jiný člen clearingového systému je povinen tato aktiva a pozice přijmout pouze tehdy, pokud s uvedenými klienty předtím vstoupil do smluvního vztahu, v němž se zavázal tak učinit. Nedojde-li k převodu na uvedeného jiného člena clearingového systému z jakéhokoli důvodu ve lhůtě pro převod předem stanovené v jejích provozních předpisech, může ústřední protistrana podniknout veškeré kroky povolené svými pravidly v zájmu aktivního řízení svých rizik souvisejících s uvedenými pozicemi, včetně likvidace aktiv a pozic držených členem clearingového systému, který selhal, na účet jeho klientů.
6. Jsou-li aktiva a pozice evidovány v záznamech a účtech ústřední protistrany jako držené na účet klienta člena clearingového systému, který selhal, v souladu s čl. 39 odst. 3, ústřední protistrana se alespoň smluvně zaváže zahájit na žádost klienta a bez souhlasu člena clearingového systému, který selhal, postupy pro převod aktiv a pozic držených na účet klienta členem clearingového systému, který selhal, na jiného člena clearingového systému, kterého tento klient určí. Tento jiný člen clearingového systému je povinen tato aktiva a pozice přijmout pouze tehdy, pokud s uvedeným klientem předtím vstoupil do smluvního vztahu, v němž se zavázal tak učinit. Nedojde-li k převodu na uvedeného jiného člena clearingového systému z jakéhokoli důvodu ve lhůtě pro převod předem stanovené v jejích provozních předpisech, může ústřední protistrana podniknout veškeré kroky povolené svými pravidly v zájmu aktivního řízení svých rizik souvisejících s uvedenými pozicemi, včetně likvidace aktiv a pozic držených členem clearingového systému, který selhal, na účet klienta.
7. Kolaterál klientů odlišený v souladu s čl. 39 odst. 2 a 3 se použije výhradně ke krytí pozic držených na jejich účet. Jakýkoli zůstatek, který poté, co ústřední protistrana dokončí proces řízení selhání člena clearingového systému, představuje pohledávku za ústřední protistranou, musí být okamžitě navrácen těmto klientům, jsou-li ústřední protistraně známi, nebo pokud jí známi nejsou, členovi clearingového systému na účet jeho klientů.
Článek 49
Přezkum modelů, stresové testování a zpětné testování
1. Ústřední protistrana pravidelně přezkoumává modely a parametry přijaté k výpočtu svých maržových požadavků, příspěvků do fondu pro riziko selhání, požadavků na kolaterál a jiných mechanismů kontroly rizik. Tyto modely podrobuje důsledným a častým stresovým testům k posouzení jejich odolnosti v mimořádných, ale možných tržních podmínkách a provádí zpětné testy k posouzení spolehlivosti přijaté metodiky. Ústřední protistrana získává nezávislé ověření, informuje o výsledcích provedených testů svůj příslušný orgán a ESMA a před přijetím jakékoli významné změny modelů a parametrů získá jejich souhlas.
Přijaté modely a parametry a veškeré jejich podstatné změny podléhají stanovisku kolegia podle článku 19.
ESMA zajistí, aby byly informace o výsledcích stresových testů předány evropským orgánům dohledu, aby mohly posoudit expozici finančních podniků vůči selhání ústředních protistran.
2. Ústřední protistrana pravidelně testuje klíčové aspekty svých postupů v případě selhání a přijme veškeré přiměřené kroky k zajištění toho, aby jim všichni členové clearingového systému rozuměli a měli zavedena vhodná opatření za účelem reakce na selhání.
3. Ústřední protistrana zveřejní klíčové informace o svém modelu řízení rizik a předpoklady k provádění stresových testů uvedených v odstavci 1.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s EBA, dalšími relevantními příslušnými orgány a členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
typ testů pro různé kategorie finančních nástrojů a portfolií;
b)
zapojení členů clearingového systému nebo jiných stran do testů;
c)
četnost testů;
d)
časové horizonty testů;
e)
klíčové informace uvedené v odstavci 3.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 50
Vypořádání
1. Ústřední protistrana používá k vypořádání svých obchodů peněžní prostředky centrální banky, je-li jejich využití účelné a jsou-li dostupné. Nejsou-li peněžní prostředky centrální banky použity, musí být přijaty kroky k přísnému omezení rizik vypořádání v hotovosti.
2. Ústřední protistrana zřetelně uvede své povinnosti v souvislosti s dodáním finančních nástrojů, včetně toho, zda je povinna provést či přijmout dodání finančního nástroje nebo zda účastníky odškodňuje za ztráty vzniklé v průběhu dodání.
3. Je-li ústřední protistrana povinna provádět nebo přijímat dodání finančních nástrojů, omezí hlavní riziko maximálním využitím mechanismů dodání proti zaplacení.
HLAVA V
DOHODY O INTEROPERABILITĚ
Článek 51
Dohody o interoperabilitě
1. Ústřední protistrana může s jinou ústřední protistranou uzavřít dohodu o interoperabilitě, jsou-li splněny požadavky stanovené ve článcích 52, 53 a 54.
2. Při uzavírání dohody o interoperabilitě s jinou ústřední protistranou za účelem poskytování služeb konkrétnímu obchodnímu systému musí mít ústřední protistrana nediskriminační přístup jak k údajům, které potřebuje k výkonu svých funkcí v souvislosti s uvedeným konkrétním obchodním systémem, v rozsahu, v němž splňuje provozní a technické požadavky stanovené daným obchodním systémem, tak k příslušnému vypořádacímu systému.
3. Uzavření dohody o interoperabilitě nebo přístup k údajům či vypořádacímu systému uvedené v odstavcích 1 a 2 smějí být přímo či nepřímo odmítnuty či omezeny pouze za účelem kontroly jakýchkoli rizik, která z uvedené dohody nebo přístupu vyplývají.
Článek 52
Řízení rizik
1. Ústřední protistrany, které uzavřou dohodu o interoperabilitě:
a)
zavedou adekvátní politiky, postupy a systémy, aby dokázaly účinně rozpoznat, sledovat a řídit rizika, která vyplývají z dohody, a mohly tak včas plnit své povinnosti;
b)
se dohodnou na svých právech a povinnostech, včetně použitelného práva, kterým se jejich vztahy řídí;
c)
rozpoznávají, sledují a účinně řídí úvěrová rizika a rizika likvidity, aby se selhání člena clearingového systému jedné ústřední protistrany nedotklo interoperabilní ústřední protistrany;
d)
rozpoznávají, sledují a řeší potenciální vzájemné závislosti a vzájemné vztahy, které vznikají dohodou o interoperabilitě a které mohou mít vliv na úvěrová rizika a rizika likvidity spojená s kumulací členů clearingového systému a se sdruženými finančními zdroji.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) použijí ústřední protistrany v příslušných případech stejná pravidla pro okamžik přijetí příkazu k převodu do svých systémů a pro okamžik neodvolatelnosti, jaká jsou stanovena ve směrnici 98/26/ES.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) musí podmínky dohody uvádět proces pro řízení následků selhání, pokud jedna z ústředních protistran, se kterou byla dohoda o interoperabilitě uzavřena, selže.
Pro účely prvního pododstavce písm. d) musí ústřední protistrany mít spolehlivé kontroly nad poskytováním kolaterálu složeného členy clearingového systému podle dohody jako další zástavy, povolí-li to jejich příslušné orgány. Dohoda uvádí, jak byla tato rizika vyřešena s ohledem na dostatečné krytí a na nutnost omezit přenos rizik.
2. Liší-li se modely řízení rizik používané ústředními protistranami ke krytí jejich expozic vůči členům jejich clearingového systému nebo jejich vzájemných expozic, určí ústřední protistrany uvedené rozdíly, posoudí rizika, která z nich mohou vyplývat, přijmou opatření, včetně zajištění dalších finančních zdrojů, jež omezí jejich dopad na dohodu o interoperabilitě i jejich potenciální následky z hlediska přenosu rizik, a zajistí, aby tyto rozdíly neměly vliv na schopnost každé ústřední protistrany řídit následky selhání člena clearingového systému.
3. Veškeré související náklady, které vyplynou z odstavců 1 a 2, nese ústřední protistrana, která o interoperabilitu nebo přístup žádá, pokud se strany nedohodnou jinak.
Článek 53
Poskytování marží mezi ústředními protistranami
1. Ústřední protistrana odliší na účtech aktiva a pozice držené na účet ústředních protistran, s nimiž uzavřela dohodu o interoperabilitě.
2. Poskytne-li ústřední protistrana, která s jinou ústřední protistranou uzavřela dohodu o interoperabilitě, této ústřední protistraně v rámci dohody o finančním zajištění s poskytnutím jistoty pouze počáteční marže, není přijímající ústřední protistrana oprávněna marže poskytnuté druhou ústřední protistranou použít.
3. Kolaterál přijatý v podobě finančních nástrojů musí být uložen u provozovatelů systémů vypořádání cenných papírů oznámených podle směrnice 98/26/ES.
4. Aktiva uvedená v odstavcích 1 a 2 jsou pro přijímající ústřední protistranu dostupná pouze v případě selhání ústřední protistrany, která kolaterál poskytla v souvislosti s dohodou o interoperabilitě.
5. V případě selhání ústřední protistrany, která přijala kolaterál v souvislosti s dohodou o interoperabilitě, musí být kolaterál uvedený v odstavcích 1 a 2 ihned navrácen poskytující ústřední protistraně.
Článek 54
Schválení dohody o interoperabilitě
1. Dohoda o interoperabilitě podléhá předchozímu schválení příslušných orgánů zúčastněných ústředních protistran. Použije se postup podle článku 17.
2. Příslušné orgány dohodu o interoperabilitě schválí, pouze pokud bylo zúčastněným ústředním protistranám povoleno provádět clearing podle článku 17 nebo byly uznány podle článku 25 nebo schváleny v rámci stávajícího vnitrostátního schvalovacího režimu po dobu nejméně tří let, jsou splněny požadavky stanovené v článku 52, technické podmínky pro clearing obchodů podle podmínek dohody umožňují hladké a řádné fungování finančních trhů a uvedená dohoda nenarušuje účinnost dohledu.
3. Pokud příslušný orgán dojde k názoru, že požadavky stanovené v odstavci 2 nejsou splněny, poskytne ostatním příslušným orgánům a zúčastněným ústředním protistranám písemná vysvětlení týkající se jeho úvah ohledně rizika. Kromě toho vyrozumí ESMA, který vydá stanovisko k opodstatněnosti těchto úvah ohledně rizika jakožto důvodu pro odmítnutí dohody o interoperabilitě. Stanovisko ESMA se zpřístupní všem zúčastněným ústředním protistranám. Pokud se stanovisko ESMA odlišuje od posouzení relevantního příslušného orgánu, přezkoumá uvedený příslušný orgán svůj postoj s přihlédnutím ke stanovisku ESMA.
4. Do 31. prosince 2012 vydá ESMA pokyny nebo doporučení s cílem zavést jednotné, efektivní a účinné posuzování dohod o interoperabilitě postupem podle článku 16 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Návrhy těchto pokynů či doporučení vypracuje ESMA po konzultaci s členy ESCB.
HLAVA VI
REGISTRACE REGISTRŮ OBCHODNÍCH ÚDAJŮ A DOHLED NAD NIMI
KAPITOLA 1
Podmínky a postupy pro registraci registru obchodních údajů
Článek 55
Registrace registru obchodních údajů
1. Registr obchodních údajů se zaregistruje u ESMA pro účely článku 9.
2. Registr obchodních údajů musí být právnickou osobou usazenou v Unii a splňovat požadavky stanovené v hlavě VII, aby byl způsobilý k registraci podle tohoto článku.
3. Registrace registru obchodních údajů je účinná pro celé území Unie.
4. Registrovaný registr obchodních údajů musí trvale splňovat podmínky pro registraci. Registr obchodních údajů informuje bez zbytečného odkladu ESMA o veškerých zásadních změnách podmínek pro registraci.
Článek 56
Žádost o registraci
1. Registr obchodních údajů podá žádost o registraci ESMA.
2. Do 20 pracovních dnů od obdržení žádosti ESMA posoudí, zda je žádost úplná.
Není-li žádost úplná, stanoví ESMA lhůtu, za kterou musí registr obchodních údajů poskytnout další informace.
Posoudí-li ESMA žádost jako úplnou, oznámí to registru obchodních údajů.
3. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují náležitosti žádosti o registraci uvedené v odstavci 1.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. K zajištění jednotného uplatňování odstavce 1 vypracuje ESMA návrhy prováděcích technických norem, které blíže určí formát žádosti o registraci podávané ESMA.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 57
Informování příslušných orgánů a konzultace s nimi před registrací
1. Žádá-li o registraci jako registr obchodních údajů subjekt povolený nebo registrovaný příslušným orgánem v členském státě, v němž je usazen, ESMA před registrací registru obchodních údajů bez zbytečného odkladu informuje uvedený příslušný orgán a konzultuje s ním.
2. ESMA si s relevantním příslušným orgánem vymění veškeré informace, které jsou nezbytné pro registraci registru obchodních údajů i pro dohled nad tím, zda daný subjekt plní podmínky pro registraci nebo povolení v členském státě, v němž je usazen.
Článek 58
Posouzení žádosti
1. Do 40 pracovních dnů od oznámení podle čl. 56 odst. 2 třetího pododstavce posoudí ESMA žádost o registraci v závislosti na tom, zda registr obchodních údajů splňuje články 78 až 81, a přijme řádně odůvodněné rozhodnutí o registraci nebo rozhodnutí o zamítnutí žádosti o registraci.
2. Rozhodnutí, které ESMA přijme podle odstavce 1, nabývá účinnosti pátým pracovním dnem od přijetí.
Článek 59
Oznámení rozhodnutí ESMA týkajících se registrace
1. Přijme-li ESMA rozhodnutí o registraci nebo rozhodnutí o zamítnutí žádosti o registraci nebo o zrušení registrace, oznámí to do pěti pracovních dnů registru obchodních údajů a své rozhodnutí řádně odůvodní.
ESMA své rozhodnutí bez zbytečného odkladu oznámí relevantnímu příslušnému orgánu uvedenému v čl. 57 odst. 1.
2. ESMA sdělí každé rozhodnutí přijaté v souladu s odstavcem 1 Komisi.
3. ESMA zveřejní na svých internetových stránkách seznam registrů obchodních údajů registrovaných v souladu s tímto nařízením. Tento seznam se aktualizuje do pěti pracovních dní od přijetí rozhodnutí podle odstavce 1.
Článek 60
Výkon pravomocí uvedených v článcích 61 až 63
Pravomoci svěřené podle článků 61 až 63 ESMA či kterémukoli z jeho úředníků nebo dalším jím pověřeným osobám nesmějí být užity k tomu, aby se vyžadovalo zpřístupnění informací nebo dokumentů, na něž se vztahuje právní výsada.
Článek 61
Žádost o informace
1. ESMA si může prostou žádostí nebo rozhodnutím vyžádat od registrů obchodních údajů a spřízněných třetích osob, které registry obchodních údajů využívají v rámci outsourcingu provozních funkcí nebo činnosti, poskytnutí veškerých informací, které jsou nezbytné pro plnění jeho povinností podle tohoto nařízení.
2. V případě prosté žádosti o informace podle odstavce 1 ESMA:
a)
odkáže na tento článek jako na právní základ žádosti;
b)
uvede účel žádosti;
c)
upřesní, jaké informace jsou požadovány;
d)
stanoví lhůtu, ve které mají být informace poskytnuty;
e)
upozorní osobu, od níž informace žádá, že nemá povinnost informace poskytnout, avšak rozhodne-li se na žádost dobrovolně odpovědět, nesmějí být poskytnuté informace nepravdivé nebo zavádějící; a
f)
upozorní na pokutu stanovenou v článku 65 ve spojení s oddílem IV písm. a) přílohy I, jestliže jsou odpovědi na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící.
3. V případě žádosti o poskytnutí informací podle odstavce 1 na základě rozhodnutí ESMA:
a)
odkáže na tento článek jako na právní základ žádosti;
b)
uvede účel žádosti;
c)
upřesní, jaké informace jsou požadovány;
d)
stanoví lhůtu, ve které mají být informace poskytnuty;
e)
upozorní na penále stanovené v článku 66, jestliže jsou poskytnuté informace neúplné;
f)
upozorní na pokutu stanovenou v článku 65 ve spojení s oddílem IV písm. a) přílohy I, jestliže jsou odpovědi na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící; a
g)
upozorní na možnost odvolat se proti rozhodnutí k odvolacímu senátu ESMA a nechat rozhodnutí přezkoumat Soudním dvorem Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“) v souladu s články 60 a 61 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Požadované informace poskytují osoby uvedené v odstavci 1 nebo jejich zástupci a v případě právnických osob nebo sdružení bez právní subjektivity osoby zmocněné je zastupovat podle zákona nebo podle stanov. Za své klienty mohou sdělit informace řádně zmocnění právní zástupci. Klienti však nesou i nadále plnou odpovědnost, jsou-li poskytnuté informace neúplné, nepravdivé či zavádějící.
5. ESMA zašle neprodleně kopii prosté žádosti nebo svého rozhodnutí příslušnému orgánu členského státu, na jehož území mají bydliště nebo jsou usazeny osoby uvedené v odstavci 1, jichž se žádost o informace týká.
Článek 62
Obecná šetření
1. V zájmu plnění povinností podle tohoto nařízení může ESMA provádět veškerá nezbytná šetření osob uvedených v čl. 61 odst. 1. Za tímto účelem jsou úředníci ESMA a další osoby tímto orgánem pověřené zmocněni:
a)
zkoumat jakékoli záznamy, údaje, postupy a jakékoli jiné materiály, které mají význam pro plnění jeho úkolů, a to bez ohledu na nosič, na němž jsou uchovávány;
b)
pořizovat nebo získávat ověřené kopie takových záznamů, údajů, postupů a jiných materiálů nebo výpisy z nich;
c)
předvolat jakoukoli osobu uvedenou v čl. 61 odst. 1 nebo její zástupce či zaměstnance a požádat je o ústní nebo písemné vysvětlení skutečností nebo dokumentů, které se týkají předmětu a účelu kontroly, a odpovědi zaznamenat;
d)
vyslechnout jakoukoli jinou fyzickou či právnickou osobu, která s tím souhlasí, za účelem získání informací souvisejících s předmětem šetření;
e)
požadovat výpisy telefonních hovorů a datových přenosů.
2. Úředníci ESMA a další osoby tímto orgánem pověřené pro účely šetření podle odstavce 1 vykonávají své pravomoci po předložení písemného pověření, v němž je uveden předmět a účel šetření. V tomto pověření jsou také uvedena penále stanovená v článku 66, jestliže požadované záznamy, údaje, postupy nebo jakékoli jiné materiály či odpovědi osob uvedených v čl. 61 odst. 1 na položené otázky nejsou poskytnuty nebo jsou neúplné, a pokuty stanovené v článku 65 ve spojení s oddílem IV písm. b) přílohy I, jestliže jsou odpovědi osob uvedených v čl. 61 odst. 1 na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící.
3. Osoby uvedené v čl. 61 odst. 1 jsou povinny se podrobit šetřením zahájeným na základě rozhodnutí ESMA. V rozhodnutí musí být uvedeny předmět a účel šetření, penále stanovená v článku 66, opravné prostředky, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1095/2010, a právo na přezkum rozhodnutí Soudním dvorem.
4. ESMA s dostatečným předstihem před šetřením informuje o šetření a o totožnosti pověřených osob příslušný orgán členského státu, na jehož území má šetření probíhat. Úředníci dotčeného příslušného orgánu poskytují na žádost ESMA těmto pověřeným osobám součinnost při plnění jejich povinností. Úředníci dotčeného příslušného orgánu se mohou na požádání šetření také účastnit.
5. Jestliže požadavek poskytnout výpisy telefonních hovorů a datových přenosů podle odst. 1 písm. e) vyžaduje podle vnitrostátního práva povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno. O toto povolení lze také žádat jako o předběžné opatření.
6. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 5, vnitrostátní justiční orgán přezkoumá, zda je rozhodnutí ESMA pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu šetření svévolná ani nepřiměřená. Při přezkoumávání přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat ESMA o podrobné vysvětlení, zejména pokud jde o důvody, na jejichž základě má ESMA podezření, že došlo k porušení tohoto nařízení, jakož i závažnost tohoto údajného porušení a povahu účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost šetření ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu ESMA. Zákonnost rozhodnutí ESMA přezkoumává pouze Soudní dvůr postupem stanoveným v nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 63
Kontroly na místě
1. ESMA může za účelem plnění svých povinností podle tohoto nařízení provádět veškeré nezbytné kontroly na místě v provozních prostorách či na pozemcích právnických osob uvedených v čl. 61 odst. 1. Vyžaduje-li to řádné provedení a účinnost kontroly, může ESMA provést kontrolu na místě bez předchozího ohlášení.
2. Úředníci ESMA a další osoby tímto orgánem pověřené k provádění kontrol na místě smějí vstupovat do všech provozních prostor či na pozemky právnických osob, kterých se rozhodnutí o šetření přijaté ESMA týká, a mají veškeré pravomoci stanovené v čl. 62 odst. 1. Zároveň jsou oprávněni zapečetit jakékoli provozní prostory a účetní knihy nebo záznamy na dobu a v rozsahu, které jsou pro kontrolu nezbytné.
3. Úředníci ESMA a další osoby tímto orgánem pověřené k provádění kontrol na místě vykonávají své pravomoci po předložení písemného pověření, v němž je uveden předmět a účel kontroly a také penále stanovená v článku 66 pro případ, že se dotyčné osoby kontrole nepodrobí. S dostatečným předstihem před kontrolou informuje ESMA o kontrole příslušný orgán členského státu, na jehož území má probíhat.
4. Osoby uvedené v čl. 61 odst. 1 se podrobí kontrolám na místě nařízeným na základě rozhodnutí ESMA. V rozhodnutí musí být uvedeny předmět a účel kontroly, datum, kdy má být kontrola zahájena, penále stanovená v článku 66, opravné prostředky, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1095/2010, a dále právo na přezkum rozhodnutí Soudním dvorem. ESMA přijímá taková rozhodnutí po konzultaci s příslušným orgánem členského státu, na jehož území má kontrola probíhat.
5. Úředníci příslušného orgánu členského státu, na jehož území má kontrola probíhat, jakož i osoby tímto orgánem pověřené nebo jmenované poskytují na žádost ESMA aktivní součinnost jeho úředníkům i dalším osobám jím pověřeným. Za tímto účelem mají pravomoci stanovené v odstavci 2. Úředníci příslušného orgánu dotyčného členského státu se mohou na požádání kontrol na místě také účastnit.
6. ESMA také může požádat, aby příslušné orgány provedly určité vyšetřovací úkony a kontroly na místě jeho jménem, jak je stanoveno v tomto článku a v čl. 62 odst. 1. Za tímto účelem mají příslušné orgány stejné pravomoci jako ESMA, jak je uvedeno v tomto článku a v čl. 62 odst. 1.
7. Pokud úředníci ESMA a další doprovázející osoby tímto orgánem pověřené zjistí, že se určitá osoba odmítá podrobit kontrole nařízené podle tohoto článku, příslušný orgán dotyčného členského státu jim poskytne nezbytnou pomoc a podle potřeby požádá o pomoc policii nebo rovnocenný donucovací orgán, který jim provedení kontroly na místě umožní.
8. Pokud kontrola na místě stanovená v odstavci 1 nebo pomoc stanovená v odstavci 7 vyžaduje podle vnitrostátního práva povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno. O toto povolení lze žádat jako o předběžné opatření.
9. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 8, vnitrostátní justiční orgán ověří, zda je rozhodnutí ESMA pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu kontroly svévolná ani nepřiměřená. Při přezkoumávání přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat ESMA o podrobné vysvětlení. Tato žádost o podrobné vysvětlení se může zejména týkat důvodů, na jejichž základě má ESMA podezření, že došlo k porušení tohoto nařízení, závažnosti tohoto údajného porušení a povahy účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost kontroly ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu ESMA. Zákonnost rozhodnutí ESMA přezkoumává pouze Soudní dvůr postupem stanoveným v nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 64
Procesní pravidla pro přijímání opatření v oblasti dohledu a ukládání pokut
1. Zjistí-li ESMA při plnění svých povinností podle tohoto nařízení závažné známky toho, že by mohly existovat skutečnosti, jež mohou představovat jeden či více případů porušení povinnosti uvedených v příloze I, určí ve svém rámci nezávislého vyšetřujícího úředníka, aby věc vyšetřil. Určený úředník se nesmí účastnit ani se přímo či nepřímo nesměl účastnit dohledu nad dotyčným registrem obchodních údajů ani postupu registrace tohoto registru obchodních údajů a své funkce plní nezávisle na ESMA.
2. Vyšetřující úředník vyšetří údajná porušení povinnosti, přičemž vezme v úvahu veškeré připomínky vyšetřovaných osob, a kompletní spis se svým nálezem předá ESMA.
Za účelem plnění svých úkolů může vyšetřující úředník vyžívat svou pravomoc požádat o informace podle článku 61 a provádět šetření a kontroly na místě podle článků 62 a 63. Při uplatňování těchto pravomocí jedná vyšetřující úředník v souladu s článkem 60.
Při plnění svých úkolů má vyšetřující úředník přístup ke všem dokumentům a informacím, které ESMA shromáždil v rámci své činnosti v oblasti dohledu.
3. Jakmile vyšetřující úředník vyšetřování dokončí a předtím, než spis se svým nálezem předá ESMA, poskytne vyšetřovaným osobám příležitost se k vyšetřovaným záležitostem vyjádřit. Svůj nález zakládá pouze na skutečnostech, ke kterým měly dotyčné osoby příležitost se vyjádřit.
V průběhu vyšetřování podle tohoto článku je plně respektováno právo dotčených osob na obhajobu.
4. Předává-li vyšetřující úředník spis s nálezem ESMA, uvědomí o tom vyšetřované osoby. Ty mají právo do spisu nahlížet s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně svých obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace, které se týkají třetích osob.
5. Na základě spisu obsahujícího nález vyšetřujícího úředníka, a pokud o to dotyčné osoby požádají, po vyslechnutí vyšetřovaných osob v souladu s článkem 67 ESMA rozhodne, zda se vyšetřované osoby dopustily jednoho či více porušení povinnosti uvedených v příloze I, a pokud je tomu tak, přijme opatření v oblasti dohledu podle článku 73 a uloží pokutu podle článku 65.
6. Vyšetřující úředník se jednání ESMA neúčastní ani do jeho rozhodování jinak nezasahuje.
7. Komise přijme další procesní pravidla pro výkon pravomoci ukládat pokuty a penále, včetně ustanovení o právu na obhajobu, ustanovení o lhůtách a o výběru pokut a penále, a přijme podrobná pravidla o promlčecích lhůtách týkajících se ukládání a výkonu sankcí.
Pravidla uvedená v prvním pododstavci se přijímají prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 82.
8. Zjistí-li ESMA při plnění svých povinností podle tohoto nařízení závažné známky toho, že by mohly existovat skutečnosti, jež mohou představovat trestný čin, postoupí věc příslušným vnitrostátním orgánům činným v trestním řízení. ESMA dále neuloží pokuty nebo penále v případech, kdy stejné skutečnosti nebo skutečnosti, jež jsou v podstatě totožné, vedly v rámci trestního řízení podle vnitrostátního práva k osvobozujícímu nebo odsuzujícímu rozhodnutí, které již nabylo právní moci.
Článek 65
Pokuty
1. Pokud v souladu s čl. 64 odst. 5 ESMA zjistí, že se registr obchodních údajů úmyslně nebo z nedbalosti dopustil některého z porušení povinnosti uvedených v příloze I, přijme rozhodnutí o uložení pokuty podle odstavce 2 tohoto článku.
Porušení povinnosti registrem obchodních údajů se považuje za úmyslné, pokud ESMA zjistí objektivní skutečnosti, které prokazují, že registr obchodních údajů či jeho vrcholné vedení jednaly s cílem porušit povinnost.
2. Základní výše pokut uvedených v odstavci 1 se stanoví v těchto rozmezích:
a)
v případech porušení povinnosti uvedených v oddíle I písm. c), oddíle II písm. c) až g) a oddíle III písm. a) a b) přílohy I dosahuje výše pokuty nejméně 10 000 EUR, přičemž nepřesáhne 20 000 EUR;
b)
v případech porušení povinnosti uvedených v oddíle I písm. a), b) a d) až h) a oddíle II písm. a), b) a h) přílohy I dosahuje výše pokuty nejméně 5 000 EUR, přičemž nepřesáhne 10 000 EUR.
Při rozhodování o tom, zda by základní výše pokuty měla být stanovena u dolní hranice, uprostřed či u horní hranice rozmezí stanovených v prvním pododstavci, ESMA přihlédne k ročnímu obratu dotyčného registru obchodních údajů za předcházející hospodářský rok. V případě registrů obchodních údajů, jejichž roční obrat nedosahuje 1 milionu EUR, se základní výše pokuty stanovuje u dolní hranice stanovených rozmezí, v případě registrů obchodních údajů, jejichž roční obrat činí 1 až 5 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje uprostřed stanovených rozmezí a v případě registrů obchodních údajů, jejichž roční obrat přesahuje 5 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje u horní hranice stanovených rozmezí.
3. Základní výše pokuty stanovené v odstavci 2 se v případě potřeby upraví s ohledem na přitěžující nebo polehčující okolnosti podle příslušných koeficientů uvedených v příloze II.
Příslušné přitěžující koeficienty se na základní výši pokuty použijí jeden po druhém. Je-li použitelný více než jeden přitěžující koeficient, k základní výši pokuty se postupně přičte každý rozdíl mezi základní výší a částkou, která je výsledkem uplatnění jednotlivých přitěžujících koeficientů.
Příslušné polehčující koeficienty se na základní výši pokuty použijí jeden po druhém. Je-li použitelný více než jeden polehčující koeficient, od základní výše pokuty se postupně odečte každý rozdíl mezi základní výší a částkou, která je výsledkem uplatnění jednotlivých polehčujících koeficientů.
4. Bez ohledu na odstavce 2 a 3 výše pokuty nepřekročí 20 % ročního obratu dotyčného registru obchodních údajů za předchozí hospodářský rok, a pokud registr obchodních údajů získal přímo či nepřímo z porušení povinností finanční prospěch, je výše pokuty rovna přinejmenším tomuto finančnímu prospěchu.
Jestliže se registr obchodních údajů svým jednáním nebo opominutím dopustil více než jednoho z porušení povinnosti uvedených v příloze I, uplatní se pouze nejvyšší z pokut vypočtených podle odstavců 2 a 3 vztahující se k jednomu těchto porušení.
Článek 66
Penále
1. ESMA rozhodnutím uloží penále s cílem donutit:
a)
registr obchodních údajů, aby v souladu s rozhodnutím přijatým podle čl. 73 odst. 1 písm. a) porušování právních předpisů ukončil; nebo
b)
osobu uvedenou v čl. 61 odst. 1, aby:
i)
poskytla úplné informace, o které byla požádána na základě rozhodnutí podle článku 61,
ii)
se podrobila šetření, a zejména předložila úplné záznamy, údaje, postupy nebo jakékoli jiné požadované materiály a doplnila a opravila další informace poskytnuté v šetření zahájeném na základě rozhodnutí podle článku 62, nebo
iii)
se podrobila kontrole na místě nařízené rozhodnutím podle článku 63.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se ukládá za každý den prodlení.
3. Bez ohledu na odstavec 2 činí výše penále 3 % průměrného denního obratu v předchozím hospodářském roce nebo v případě fyzických osob 2 % průměrného denního příjmu v předchozím kalendářním roce. Penále se vypočítá ode dne určeného v rozhodnutí, kterým se ukládá.
4. Penále lze uložit na dobu, která nepřesáhne šest měsíců ode dne oznámení rozhodnutí ESMA. Po skončení této doby ESMA opatření přezkoumá.
Článek 67
Vyjádření účastníků řízení
1. Před přijetím jakéhokoli rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále podle článků 65 a 66 poskytne ESMA účastníkům řízení příležitost vyjádřit se k jeho zjištěním. ESMA založí svá rozhodnutí pouze na zjištěních, ke kterým měli účastníci řízení příležitost se vyjádřit.
2. V průběhu řízení musí být plně respektováno právo účastníků řízení na obhajobu. Mají právo nahlížet do spisů ESMA, s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně jejich obchodního tajemství. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na důvěrné informace ani na interní přípravné dokumenty ESMA.
Článek 68
Zveřejňování, povaha a alokace pokut a penále a výkon rozhodnutí
1. ESMA zveřejní každou pokutu a penále uložené podle článků 65 a 66 s výjimkou případů, kdy by jejich zveřejnění vážně ohrozilo finanční trhy nebo způsobilo nepřiměřenou škodu zúčastněným subjektům. Tyto zveřejněné informace nesmějí obsahovat osobní údaje ve smyslu nařízení (ES) č. 45/2001.
2. Pokuty a penále uložené podle článků 65 a 66 jsou správní povahy.
3. Rozhodne-li se ESMA neuložit žádné pokuty nebo penále, uvědomí o tom Evropský parlament, Radu, Komisi a příslušné orgány členského státu a uvede důvody svého rozhodnutí.
4. Pokuty a penále uložené podle článků 65 a 66 jsou vykonatelné.
Výkon rozhodnutí se řídí předpisy občanského procesního práva toho státu, na jehož území se provádí. Doložku vykonatelnosti připojí po přezkoumání rozhodnutí, omezeném jen na ověření pravosti, vnitrostátní orgán, který k tomu určí vláda každého členského státu; jeho určení dá na vědomí ESMA a Soudnímu dvoru.
Jsou-li na žádost dotčené strany splněny tyto formální náležitosti, může tato strana v souladu s vnitrostátním právem požádat o výkon rozhodnutí přímo příslušný subjekt.
Výkon rozhodnutí může být zastaven pouze na základě rozhodnutí Soudního dvora. Rozhodování o stížnostech na protiprávní výkon rozhodnutí však spadá do pravomoci soudů dotčeného členského státu.
5. Pokuty a penále jsou příjmem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
Článek 69
Přezkum Soudním dvorem
Soudní dvůr má neomezenou pravomoc přezkoumávat rozhodnutí, jimiž ESMA uložil pokutu nebo penále. Uloženou pokutu nebo penále může zrušit, snížit nebo zvýšit.
Článek 70
Změny přílohy II
S cílem zohlednit vývoj na finančních trzích je Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 82 týkající se opatření ke změně přílohy II.
Článek 71
Zrušení registrace
1. Aniž je dotčen článek 73, zruší ESMA registraci registru obchodních údajů, jestliže registr obchodních údajů:
a)
se registrace výslovně vzdá nebo déle než šest předchozích měsíců neposkytuje služby;
b)
získal registraci na základě nepravdivých informací nebo jakýmikoli jinými protiprávními prostředky;
c)
již nesplňuje podmínky, za nichž byl registrován.
2. ESMA o svém rozhodnutí zrušit registraci registru obchodních údajů uvědomí bez zbytečného odkladu relevantní příslušný orgán uvedený v čl. 57 odst. 1.
3. Příslušný orgán členského státu, ve kterém registr obchodních údajů vykonává své služby a činnosti, jenž se domnívá, že byla splněna některá z podmínek uvedených v odstavci 1, může požádat ESMA, aby posoudil, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace dotyčného registru obchodních údajů. Pokud ESMA rozhodne, že registraci dotyčného registru obchodních údajů nezruší, své rozhodnutí řádně odůvodní.
4. Příslušným orgánem uvedeným v odstavci 3 je orgán určený podle článku 22.
Článek 72
Poplatky za dohled
1. ESMA účtuje registrům obchodních údajů poplatky v souladu s tímto nařízením a s akty v přenesené pravomoci přijatými podle odstavce 3. Tyto poplatky plně pokrývají výdaje ESMA nezbytné pro registraci registrů obchodních údajů a dohled nad nimi a veškeré náklady, jež mohou příslušným orgánům vzniknout při plnění úkolů na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 74.
2. Výše poplatku účtovaného registru obchodních údajů pokrývá veškeré správní náklady vzniklé ESMA na jeho registraci i na činnosti dohledu nad ním a je přiměřená obratu dotyčného registru obchodních údajů.
3. Komise přijme akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 82, kterým dále stanoví typ poplatků, záležitosti, za něž se poplatky vybírají, výši poplatků a způsob jejich úhrady.
Článek 73
Opatření v oblasti dohledu přijímaná ESMA
1. Pokud v souladu s čl. 64 odst. 5 ESMA zjistí, že se registr obchodních údajů dopustil některého z případů porušení povinnosti uvedených v příloze I, přijme jedno nebo více z těchto rozhodnutí, kterým:
a)
požaduje, aby registr obchodních údajů porušování povinnosti ukončil;
b)
uloží pokuty podle článku 65;
c)
vydá veřejná oznámení;
d)
jako krajní řešení zruší registraci registru obchodních údajů.
2. Při přijímání rozhodnutí uvedených v odstavci 1 ESMA zohlední povahu a závažnost porušení povinnosti, přičemž vezme v úvahu tato kritéria:
a)
trvání a četnost porušení povinnosti;
b)
zda porušení povinnosti odhalilo závažné nebo systémové nedostatky v postupech podniku nebo v jeho systémech řízení či vnitřních kontrolách;
c)
zda byl spáchán nebo umožněn trestný čin finanční povahy či zda takový trestný čin jinak souvisí s uvedeným porušením povinnosti;
d)
zda k porušení povinnosti došlo úmyslně nebo z nedbalosti.
3. ESMA oznámí veškerá rozhodnutí přijatá podle odstavce 1 bez zbytečného odkladu dotyčnému registru obchodních údajů a sdělí je příslušným orgánům členských států a Komisi. Veškerá tato rozhodnutí zveřejní na svých internetových stránkách do deseti pracovních dnů ode dne jejich přijetí.
Při zveřejnění svého rozhodnutí podle prvního pododstavce ESMA rovněž zveřejní, že dotyčný registr obchodních údajů má právo se proti tomuto rozhodnutí odvolat, případně skutečnost, že takové odvolání bylo podáno, spolu s upřesněním, že takové odvolání nemá odkladný účinek, jakož i skutečnost, že odvolací senát ESMA může pozastavit uplatňování napadnutého rozhodnutí v souladu s čl. 60 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 74
Přenášení úkolů z ESMA na příslušné orgány
1. Je-li to nezbytné k řádnému splnění úkolu v oblasti dohledu, může ESMA konkrétní úkoly v oblasti dohledu přenést na příslušný orgán členského státu v souladu s obecnými pokyny vydanými ESMA podle článku 16 nařízení (EU) č. 1095/2010. Mezi tyto konkrétní úkoly v oblasti dohledu mohou patřit zejména pravomoc žádat o informace podle článku 61 a provádět šetření a kontroly na místě podle článku 62 a čl. 63 odst. 6.
2. Před přenesením úkolu ESMA konzultuje s relevantním příslušným orgánem. Tato konzultace se týká:
a)
rozsahu úkolu, jenž má být přenesen;
b)
harmonogramu pro splnění úkolu; a
c)
předávání potřebných informací mezi příslušným orgánem a ESMA.
3. V souladu s nařízením o poplatcích, které Komise přijme podle čl. 72 odst. 3, poskytne ESMA příslušnému orgánu náhradu nákladů, jež mu v důsledku výkonu přenesených úkolů vzniknou.
4. Přenesení úkolu podle odstavce 1 ESMA v náležitých intervalech přezkoumává. Přenesení úkolů lze kdykoli odvolat.
5. Přenesení úkolů nemá vliv na odpovědnost ESMA a neomezuje jeho schopnost provádět přenesenou činnost a dohlížet na ni. Úkoly v oblasti dohledu podle tohoto nařízení, včetně rozhodnutí o registraci, závěrečného posouzení a navazujících rozhodnutí týkajících se porušení povinnosti přenést nelze.
KAPITOLA 2
Vztahy s třetími zeměmi
Článek 75
Rovnocennost a mezinárodní dohody
1. Komise může přijmout prováděcí akt, který určí, že právní a předpisy dohledu třetí země zajišťují, aby:
a)
registry obchodních údajů, které mají povolení v uvedené třetí zemi, splňovaly právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v tomto nařízení;
b)
registry obchodních údajů podléhaly v uvedené třetí zemi průběžnému účinnému dohledu a vynucování a
c)
existovaly záruky služebního tajemství, včetně ochrany obchodních tajemství, jež orgány sdělují třetím osobám, a tyto záruky byly alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v tomto nařízení.
Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 86 odst. 2.
2. Komise tam, kde je to vhodné, a v každém případě po přijetí prováděcího aktu podle odstavce 1 předloží Radě doporučení ke sjednání mezinárodních dohod s relevantními třetími zeměmi o vzájemném přístupu k informacím o derivátových smlouvách uchovávaných v registrech obchodních údajů, které jsou v dané třetí zemi usazeny, a o jejich výměně způsobem, který zajistí, aby orgány Unie včetně ESMA měly okamžitý a průběžný přístup ke všem informacím potřebným pro výkon svých povinností.
3. Po uzavření dohod uvedených v odstavci 2 a v souladu s nimi uzavře ESMA s příslušnými orgány relevantních třetích zemí ujednání o spolupráci. Uvedená ujednání blíže určují alespoň:
a)
mechanismus pro výměnu informací mezi ESMA a jakýmikoli jinými orgány Unie, které vykonávají povinnosti v souladu s tímto nařízením, na jedné straně a relevantními příslušnými orgány dotčených třetích zemí na straně druhé; a
b)
postupy koordinace činností dohledu.
4. ESMA použije nařízení (ES) č. 45/2001 v souvislosti s předáváním osobních údajů třetím zemím.
Článek 76
Ujednání o spolupráci
Relevantní orgány třetích zemí, v jejichž jurisdikci není usazen žádný registr obchodních údajů, mohou kontaktovat ESMA s cílem uzavřít ujednání o spolupráci, aby tak získaly přístup k informacím o derivátových smlouvách uchovávaných v registrech obchodních údajů Unie.
ESMA může s těmito relevantními orgány uzavřít ujednání o spolupráci týkající se přístupu k informacím o derivátových smlouvách uchovávaných v registrech obchodních údajů Unie, které tyto orgány potřebují k plnění svých povinností a mandátů, pod podmínkou, že je zaručeno služební tajemství, včetně ochrany obchodních tajemství, jež orgány sdělují třetím osobám.
Článek 77
Uznávání registrů obchodních údajů
1. Registr obchodních údajů usazený v třetí zemi může poskytovat své služby a činnosti subjektům usazeným v Unii pro účely článku 9 až poté, co jej ESMA uzná v souladu s odstavcem 2.
2. Registr obchodních údajů uvedený v odstavci 1 podá ESMA žádost o uznání spolu s veškerými nezbytnými informacemi, včetně alespoň informací potřebných k ověření toho, že příslušný registr obchodních údajů má povolení a podléhá účinnému dohledu ve třetí zemi:
a)
u níž Komise prostřednictvím prováděcího aktu podle čl. 75 odst. 1 uznala, že má rovnocenný a vymahatelný právní a dohledový rámec;
b)
která s Unií uzavřela mezinárodní dohodu podle čl. 75 odst. 2; a
c)
s níž byla uzavřena ujednání o spolupráci podle čl. 75 odst. 3 s cílem zajistit, aby orgány Unie včetně ESMA měly okamžitý a průběžný přístup ke všem potřebným informacím.
Do 30 pracovních dnů od obdržení žádosti ESMA posoudí, zda je žádost úplná. Není-li žádost úplná, stanoví ESMA lhůtu, v níž musí žádající registr obchodních údajů poskytnout doplňující informace.
Do 180 pracovních dnů od podání úplné žádosti ESMA písemně a s řádným odůvodněním uvědomí žádající registr obchodních údajů o tom, zda bylo jeho žádosti o uznání vyhověno, či zda byla zamítnuta.
ESMA zveřejní na svých internetových stránkách seznam registrů obchodních údajů uznaných v souladu s tímto nařízením.
HLAVA VII
POŽADAVKY NA REGISTRY OBCHODNÍCH ÚDAJŮ
Článek 78
Obecné požadavky
1. Registr obchodních údajů musí mít spolehlivé řídicí systémy, které zahrnují jasnou organizační strukturu s dobře vymezenými, transparentními a konzistentními hranicemi odpovědnosti a přiměřené mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných administrativních a účetních postupů, jež brání jakémukoli vyzrazení důvěrných informací.
2. Registr obchodních údajů musí mít a uplatňovat účinná písemná organizační a administrativní opatření k určení a řízení veškerých potenciálních střetů zájmů týkajících se jeho řídících pracovníků, zaměstnanců nebo jakékoli osoby, která má s nimi přímo či nepřímo úzké propojení.
3. Registr obchodních údajů musí přijmout adekvátní strategie a postupy dostatečné k zajištění toho, aby on sám i jeho řídící pracovníci a zaměstnanci dodržovali veškerá ustanovení tohoto nařízení.
4. Registr obchodních údajů musí mít a provozovat adekvátní organizační strukturu, která zajišťuje nepřetržitý a řádný výkon jeho služeb a činností. Musí využívat vhodné a přiměřené systémy, zdroje a postupy.
5. Nabízí-li registr obchodních údajů doplňkové služby, například potvrzení obchodu, párování obchodů, obsluhu úvěrové události nebo služby srovnávání či komprese portfolií, musí tyto doplňkové služby ponechat z provozního hlediska oddělené od své funkce centrálního shromažďování a vedení záznamů o derivátech.
6. Vrcholné vedení a členové rady registru obchodních údajů musí mít dostatečně dobrou pověst a dostatek zkušeností k zajištění řádného a obezřetného řízení registru obchodních údajů.
7. Registr obchodních údajů musí mít objektivní, nediskriminační a veřejně přístupné požadavky na přístup podniků podléhajících oznamovací povinnosti podle článku 9. Registr obchodních údajů poskytne poskytovatelům služeb nediskriminační přístup k informacím jím uchovávaným za podmínky, že k tomu příslušné smluvní strany dají souhlas. Kritéria, která omezují přístup, jsou povolena, pouze pokud je jejich cílem kontrolovat riziko pro údaje uchovávané registrem obchodních údajů.
8. Registr obchodních údajů zveřejní ceny a poplatky spojené se službami poskytovanými podle tohoto nařízení. Sdělí ceny a poplatky jednotlivých služeb poskytovaných samostatně, včetně slev a rabatů a podmínek využití uvedených snížení. Umožní vykazujícím jednotkám samostatný přístup ke zvláštním službám. Ceny a poplatky účtované registrem obchodních údajů musí být vztaženy k nákladům.
Článek 79
Funkční spolehlivost
1. Registr obchodních údajů určí zdroje operačního rizika a minimalizuje je vypracováním vhodných systémů, kontrol a postupů. Tyto systémy musí být spolehlivé a bezpečné a mít dostatečnou kapacitu pro nakládání s obdrženými informacemi.
2. Registr obchodních údajů stanoví, provádí a dodržuje adekvátní politiku pro zachování provozu a plán obnovy činnosti s cílem zajistit zachování svých funkcí, včasné obnovení operací a plnění svých povinností. Tento plán stanoví alespoň zavedení záložních zařízení.
3. Registr obchodních údajů, jehož registrace byla zrušena, zajistí plynulou náhradu, včetně přenesení údajů do jiných registrů obchodních údajů a přesměrování toku podávání informací na jiné registry obchodních údajů.
Článek 80
Zabezpečení a záznamy
1. Registr obchodních údajů zajistí důvěrnost, neporušenost a ochranu informací obdržených podle článku 9.
2. Registr obchodních údajů smí údaje, které obdrží v souladu s tímto nařízením, používat pro obchodní účely pouze se souhlasem příslušných smluvních stran.
3. Registr obchodních údajů informace obdržené podle článku 9 neprodleně zaznamená a uchová je po dobu alespoň deseti let od ukončení příslušných smluv. K dokumentaci změn zaznamenaných informací používá registr obchodních údajů včasné a účinné evidenční postupy.
4. Registr obchodních údajů počítá pozice pro jednotlivé kategorie derivátů a pro jednotlivé vykazující jednotky na základě údajů o derivátových smlouvách oznámených v souladu s článkem 9.
5. Registr obchodních údajů včas umožňuje smluvním stranám přístup k informacím o dotčené smlouvě a jejich opravu.
6. Registr obchodních údajů přijme veškeré přiměřené kroky, aby zabránil jakémukoli zneužití informací uchovávaných ve svých systémech.
Fyzická osoba, která má s registrem obchodních údajů úzké propojení, nebo právnická osoba, která je s ním ve vztahu mateřského či dceřinného podniku, nesmí využít důvěrné informace zaznamenané v registru obchodních údajů k obchodním účelům.
Článek 81
Transparentnost a dostupnost údajů
1. Registr obchodních údajů pravidelně a tak, aby byly snadno dostupné, zveřejní celkové pozice pro jednotlivé kategorie derivátů na základě smluv, které mu byly oznámeny.
2. Registr obchodních údajů shromažďuje a uchovává údaje a zajišťuje, aby subjekty uvedené v odstavci 3 měly přímý a bezprostřední přístup ke všem údajům o derivátových smlouvách, které potřebují k plnění svých povinností a mandátů.
3. Registr obchodních údajů poskytuje potřebné informace těmto subjektům, aby jim umožnil plnit jejich povinnosti a mandáty:
a)
ESMA;
b)
ESRB;
c)
příslušnému orgánu, který dohlíží na ústřední protistrany, jež mají přístup do registru obchodních údajů;
d)
příslušnému orgánu vykonávajícímu dohled nad obchodními systémy oznámených smluv;
e)
příslušným členům ESCB;
f)
relevantním orgánům třetí země, která s Unií uzavřela mezinárodní dohodu podle článku 75;
g)
orgánům dohledu určeným v souladu s článkem 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí (32);
h)
relevantním orgánům pro cenné papíry a trhy v Unii;
i)
relevantním orgánům třetí země, které s ESMA uzavřely ujednání o spolupráci podle článku 76;
j)
Agentuře pro spolupráci energetických regulačních orgánů.
4. ESMA sdílí s dalšími relevantními orgány Unie informace potřebné k výkonu jejich povinností.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují četnost a podrobnosti o informacích uvedených v odstavcích 1 a 3 a rovněž provozní normy, které umožní seskupovat a porovnávat údaje mezi registry a které zajistí subjektům uvedeným v odstavci 3 v případě potřeby přístup k informacím. Cílem těchto návrhů regulačních technických norem bude zajistit, aby informace zveřejňované podle odstavce 1 neumožňovaly rozpoznat žádnou ze stran jakékoli smlouvy.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 82
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 1 odst. 6, čl. 64 odst. 7, článku 70, čl. 72 odst. 3 a čl. 85 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
3. Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise konzultuje s ESMA, je-li to možné.
4. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci podle čl. 1 odst. 6, čl. 64 odst. 7, článku 70, čl. 72 odst. 3 a čl. 85 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
5. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
6. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 1 odst. 6, čl. 64 odst. 7, článku 70, čl. 72 odst. 3 nebo čl. 85 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament či Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
HLAVA VIII
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 83
Služební tajemství
1. Povinnost zachovat služební tajemství se vztahuje na všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušné orgány určené v souladu s článkem 22, pro subjekty uvedené v čl. 81 odst. 3, pro ESMA nebo pro auditory a experty pověřené příslušnými orgány či ESMA. Tyto osoby nesmějí sdělit žádné osobě ani žádnému orgánu důvěrné informace, které se dozvědí při plnění svých povinností, s výjimkou souhrnné či celkové formy tak, aby nebylo možno určit totožnost jednotlivé ústřední protistrany, registru obchodních údajů nebo jiné osoby, aniž jsou dotčeny případy, na něž se vztahuje trestní či daňové právo nebo toto nařízení.
2. Byl-li však na ústřední protistranu vyhlášen konkurs nebo nařízena nucená likvidace, lze důvěrné informace, které se netýkají třetích osob, zveřejnit v občanském nebo obchodním soudním řízení, je-li to nutné k průběhu řízení.
3. Aniž jsou dotčeny případy upravené trestním nebo daňovým právem, mohou příslušné orgány, ESMA anebo subjekty nebo fyzické či právnické osoby jiné než příslušné orgány, které obdrží důvěrné informace podle tohoto nařízení, tyto informace použít - v případě příslušných orgánů - pouze k plnění svých povinností a výkonu svých funkcí v oblasti působnosti tohoto nařízení nebo - v případě jiných orgánů, subjektů nebo fyzických či právnických osob - pouze k účelu, ke kterému jim byly poskytnuty, anebo v správních nebo soudních řízeních, která s výkonem těchto funkcí konkrétně souvisejí. Pokud s tím ESMA, příslušný orgán nebo jiný orgán, subjekt nebo osoba sdělující informace souhlasí, může je orgán, který je obdržel, použít pro jiné nekomerční účely.
4. Veškeré důvěrné informace přijaté, vyměněné nebo předané podle tohoto nařízení podléhají služebnímu tajemství podle odstavců 1, 2 a 3. Tyto podmínky však nebrání ESMA, příslušným orgánům nebo příslušným centrálním bankám ve výměně nebo předávání důvěrných informací v souladu s tímto nařízením nebo jinými právními předpisy vztahujícími se na investiční podniky, úvěrové instituce, penzijní fondy, SKIPCP, správce alternativních investičních fondů, zprostředkovatele pojištění a zajištění, pojišťovny, regulované trhy nebo organizátory trhů či jiné subjekty se souhlasem příslušného orgánu nebo jiného orgánu, subjektu nebo fyzické či právnické osoby, které tyto informace poskytly.
5. Odstavce 1, 2 a 3 nebrání příslušným orgánům, aby si v souladu s vnitrostátním právem vyměňovaly nebo předávaly důvěrné informace, které neobdržely od příslušného orgánu jiného členského státu.
Článek 84
Výměna informací
1. Příslušné orgány, ESMA a další relevantní orgány si navzájem neprodleně poskytují informace vyžadované pro účely plnění svých povinností.
2. Příslušné orgány, ESMA, další relevantní orgány a jiné subjekty nebo fyzické a právnické osoby, které získají důvěrné informace při plnění svých povinností podle tohoto nařízení, tyto informace použijí pouze k plnění svých povinností.
3. Příslušné orgány sdělí informaci příslušným členům ESCB, pokud má tato informace význam pro plnění jejich povinností.
HLAVA IX
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 85
Zprávy a přezkum
1. Do 17. srpna 2015 Komise přezkoumá toto nařízení a podá o něm souhrnnou zprávu. Komise tuto zprávu, spolu s případnými návrhy, předloží Evropskému parlamentu a Radě.
Komise zejména:
a)
posoudí ve spolupráci s členy ESCB potřebu opatření k usnadnění přístupu ústředních protistran k likviditním facilitám centrálních bank;
b)
posoudí ve spolupráci s ESMA a příslušnými odvětvovými orgány systémový význam obchodů nefinančních podniků s OTC deriváty, a zejména dopad tohoto nařízení na používání OTC derivátů nefinančními podniky;
c)
posoudí s ohledem na zkušenost s fungováním dohledového rámce pro ústřední protistrany, včetně účinnosti kolegií dohledu, jednotlivé mechanismy hlasování stanovené v čl. 19 odst. 3 a úlohu ESMA, především během procesu povolování ústředních protistran;
d)
posoudí ve spolupráci s ESMA a ESRB účinnost maržových požadavků s cílem omezit procykličnost a rovněž posoudí nutnost stanovit dodatečnou intervenční kapacitu v této oblasti;
e)
posoudí ve spolupráci s ESMA vývoj strategií ústředních protistran, pokud jde o požadavky na marži kolaterálu, požadavky na zajištění a to, jak jsou přizpůsobeny konkrétním činnostem a rizikovým profilům jejich uživatelů.
Posouzení uvedené v prvním pododstavci písm. a) zohlední veškeré výsledky probíhajících prací mezi centrálními bankami na unijní i mezinárodní úrovni. Při tomto posuzování se zohlední také zásada nezávislosti centrálních bank a jejich právo poskytovat na základě vlastního uvážení přístup k likviditním facilitám, jakož i možný nezamýšlený vliv na jednání ústředních protistran nebo fungování vnitřního trhu. Žádné případné návrhy nesmějí přímo ani nepřímo znevýhodňovat žádný členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování clearingových služeb.
2. Do 17. srpna 2014 Komise po konzultaci s ESMA a EIOPA vypracuje zprávu, v níž posoudí pokrok a úsilí ústředních protistran při hledání technických řešení pro převod nehotovostního kolaterálu složkami penzijního systému jako variačních marží a nutnost přijmout jakákoli opatření k usnadnění takového řešení. Domnívá-li se Komise, že nebylo vyvinuto nezbytné úsilí o nalezení vhodných technických řešení a že se nemění negativní dopad derivátových smluv, jejichž clearing provádí ústřední protistrana, na důchodové dávky budoucích důchodců, je zmocněna přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 82 k prodloužení tříleté lhůty uvedené v čl. 89 odst. 1 jednou o dva roky a jednou o rok.
3. ESMA předloží Komisi zprávy:
a)
o uplatňování povinnosti clearingu podle hlavy II, a zejména o neexistenci povinnosti clearingu u OTC derivátových smluv uzavřených před vstupem tohoto nařízení v platnost;
b)
o uplatňování identifikačního postupu podle čl. 5 odst. 3;
c)
o uplatňování požadavků na oddělení stanovených v článku 39;
d)
o rozšíření působnosti dohod o interoperabilitě podle hlavy V na jiné obchody v kategoriích finančních nástrojů, než jsou převoditelné cenné papíry a nástroje peněžního trhu;
e)
o přístupu ústředních protistran k obchodním systémům, dopadech určitých postupů na konkurenceschopnost a dopadu na roztříštění likvidity;
f)
o potřebách ESMA v oblasti lidských a finančních zdrojů, které vyplývají z jeho převzetí pravomocí a povinností v souladu s tímto nařízením;
g)
o dopadu uplatňování dodatečných požadavků členskými státy podle čl. 14 odst. 5.
Tyto zprávy musí být Komisi předloženy do 30. září 2014 pro účely odstavce 1. Předloží se rovněž Evropskému parlamentu a Radě.
4. Komise ve spolupráci s členskými státy a ESMA a po žádosti o posouzení provedené ESRB zpracuje výroční zprávu, která posoudí případné systémové riziko a důsledky dohod o interoperabilitě pro náklady.
Zpráva se zaměří alespoň na počet a složitost těchto dohod a na adekvátnost systémů a modelů řízení rizik. Komise zprávu předkládá spolu s případnými návrhy Evropskému parlamentu a Radě.
ESRB poskytne Komisi své posouzení případných důsledků dohod o interoperabilitě z hlediska systémového rizika.
5. ESMA předloží každý rok Evropskému parlamentu, Radě a Komisi zprávu o sankcích uložených příslušnými orgány, včetně opatření v oblasti dohledu, pokut a penále.
Článek 86
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry, zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (33). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 87
Změna směrnice 98/26/ES
1. V čl. 9 odst. 1 směrnice 98/26/ES se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pokud provozovatel systému poskytl zajištění provozovateli jiného systému v souvislosti s interoperabilním systémem, nejsou práva poskytujícího provozovatele systému na zajištění ovlivněna úpadkovým řízením proti přijímajícímu provozovateli systému.“
2. Členské státy do 17. srpna 2014 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s odstavcem 1. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na směrnici 98/26/ES nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
Článek 88
Internetové stránky
1. ESMA spravuje internetové stránky, které obsahují údaje o:
a)
smlouvách způsobilých k povinnosti clearingu podle článku 5;
b)
sankcích uložených za porušení článků 4, 5 a 7 až 11;
c)
ústředních protistranách, které mají povolení nabízet v Unii služby nebo činnosti a jež jsou usazeny v Unii, a o službách nebo činnostech, které jsou oprávněny poskytovat či vykonávat, včetně kategorií finančních nástrojů, na něž se jejich povolení vztahuje;
d)
sankcích uložených za porušení hlav IV a V;
e)
ústředních protistranách usazených ve třetí zemi, které mají povolení nabízet v Unii služby nebo činnosti, a o službách nebo činnostech, které jsou oprávněny poskytovat či vykonávat, včetně kategorií finančních nástrojů, na něž se jejich povolení vztahuje;
f)
registrech obchodních údajů, které mají povolení nabízet služby nebo činnosti v Unii;
g)
pokutách a penále uložených v souladu s články 65 a 66;
h)
veřejném rejstříku podle článku 6.
2. Pro účely odst. 1 písm. b), c) a d) spravují příslušné orgány internetové stránky, které jsou propojeny s internetovými stránkami ESMA.
3. Všechny internetové stránky uvedené v tomto článku musí být veřejně dostupné, být pravidelně aktualizovány a obsahovat informace ve srozumitelné podobě.
Článek 89
Přechodná ustanovení
1. Po dobu tří let od vstupu tohoto nařízení v platnost se povinnost clearingu stanovená v článku 4 nevztahuje na OTC derivátové smlouvy, které jsou objektivně měřitelné jako snižující investiční rizika přímo související s finanční solventností složek penzijního systému ve smyslu čl. 2 bodu 10. Přechodné období se vztahuje rovněž na subjekty zřízené pro účely poskytování náhrady členům složek penzijního systému v případě selhání.
Na OTC derivátové smlouvy, které tyto subjekty během uvedené doby uzavřou a které by jinak povinnosti clearingu podle článku 4 podléhaly, se vztahují požadavky stanovené v článku 11.
2. Pokud jde o složky penzijního systému uvedené v čl. 2 bodě 10 písm. c) a d), uděluje výjimku uvedenou v odstavci 1 tohoto článku relevantní příslušný orgán pro typy subjektů nebo typy složek. Po obdržení žádosti příslušný orgán vyrozumí ESMA a EIOPA. Do 30 kalendářních dnů od tohoto vyrozumění vydá ESMA po konzultaci s EIOPA stanovisko k tomu, zda typ subjektů nebo typ složek je v souladu s čl. 2 bodem 10 písm. c) nebo d) a zda jsou důvody k udělení výjimky kvůli potížím se splněním požadavků na variační marže oprávněné. Příslušný orgán výjimku udělí pouze tehdy, pokud je zcela přesvědčen, že typ subjektu nebo typ složky je v souladu s čl. 2 bodem 10 písm. c) nebo d) a že mají potíže se splněním požadavků na variační marže. Příslušný orgán přijme rozhodnutí do deseti pracovních dnů od obdržení stanoviska ESMA a toto stanovisko náležitě zohlední. Nesouhlasí-li příslušný orgán se stanoviskem ESMA, své rozhodnutí řádně odůvodní a všechny podstatné odchylky od něj vysvětlí.
ESMA na svých internetových stránkách zveřejní seznam typů subjektů a typů složek ve smyslu čl. 2 bodu 10 písm. c) a d), jimž byla udělena výjimka v souladu s prvním pododstavcem. Aby ještě více posílil jednotnost výsledků dohledu, provádí ESMA každý rok v souladu s článkem 30 nařízení (EU) č. 1095/2010 srovnávací hodnocení subjektů uvedených na seznamu.
3. Ústřední protistrana, které bylo v jejím členském státě usazení povoleno poskytovat clearingové služby v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme všechny regulační technické normy podle článků 4, 5, 8 až 11, 16, 18, 25, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 46, 47, 49, 56 a 81, požádá o povolení podle článku 14 pro účely tohoto nařízení do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost všech regulačních technických norem podle článků 16, 25, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 a 49.
Ústřední protistrana usazená v třetí zemi, která byla uznána jako způsobilá k poskytování clearingových služeb v některém členském státě v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme všechny regulační technické normy podle článků 16, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 a 49, požádá o uznání podle článku 25 pro účely tohoto nařízení do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost všech regulačních technických norem podle článků 16, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 a 49.
4. Dokud o povolení či uznání ústřední protistrany není rozhodnuto podle tohoto nařízení, uplatňují se nadále příslušná vnitrostátní pravidla pro povolování a uznávání ústředních protistran a nad ústřední protistranou vykonává nadále dohled příslušný orgán členského státu, v němž je usazena nebo uznána.
5. Pokud příslušný orgán povolil ústřední protistraně provádět clearing určité kategorie derivátů v souladu s vnitrostátním právem jeho členského státu předtím, než Komise přijme všechny regulační technické normy podle článků 16, 26, 29, 34, 41, 42, 45, 47 a 49, uvědomí o tomto povolení ESMA do jednoho měsíce ode dne vstupu regulačních technických norem podle čl. 5 odst. 1 v platnost.
Pokud příslušný orgán uznal ústřední protistranu usazenou v třetí zemi jako způsobilou k poskytování clearingových služeb v souladu s vnitrostátním právem jeho členského státu předtím, než Komise přijme všechny regulační technické normy podle článků 16, 26, 29, 34, 41, 42, 45, 47 a 49, uvědomí o tomto uznání ESMA do jednoho měsíce ode dne vstupu regulačních technických norem podle čl. 5 odst. 1 v platnost.
6. Registr obchodních údajů, který byl ve svém členském státě usazení povolen či registrován ke shromažďování a uchovávání záznamů o derivátech v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme všechny regulační a prováděcí technické normy podle článků 9, 56 a 81, požádá o registraci podle článku 55 do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost těchto regulačních a prováděcích technických norem.
Registr obchodních údajů usazený v třetí zemi, který v některém členském státě získal povolení shromažďovat a uchovávat záznamy o derivátech v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme všechny regulační a prováděcí technické normy podle článků 9, 56 a 81, požádá o uznání podle článku 77 do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost těchto regulačních a prováděcích technických norem.
7. Dokud o registraci či uznání registru obchodních údajů není rozhodnuto podle tohoto nařízení, uplatňují se nadále příslušná vnitrostátní pravidla pro povolování, registraci a uznávání registrů obchodních údajů a nad registrem obchodních údajů vykonává nadále dohled příslušný orgán členského státu, v němž je usazen nebo uznán.
8. Registr obchodních údajů, který byl ve svém členském státě usazení povolen či registrován ke shromažďování a uchovávání záznamů o derivátech v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme regulační a prováděcí technické normy podle článků 56 a 81, může být využíván k plnění oznamovací povinnosti podle článku 9, dokud není o jeho registraci rozhodnuto podle tohoto nařízení.
Registr obchodních údajů usazený v třetí zemi, který získal povolení shromažďovat a uchovávat záznamy o derivátech v souladu s vnitrostátním právem některého členského státu předtím, než Komise přijme všechny regulační a prováděcí technické normy podle článků 56 a 81, může být využíván k plnění oznamovací povinnosti podle článku 9, dokud není o jeho uznání rozhodnuto podle tohoto nařízení.
9. Aniž je dotčen čl. 81 odst. 3 písm. f), neexistuje-li mezi určitou třetí zemí a Unií mezinárodní dohoda podle článku 75, může registr obchodních údajů poskytovat potřebné údaje relevantním orgánům této třetí země do 17. srpna 2013, pokud to oznámí ESMA.
Článek 90
Zaměstnanci a zdroje ESMA
Do 31. prosince 2012 posoudí ESMA své potřeby v oblasti lidských a finančních zdrojů, které vyplývají z jeho převzetí pravomocí a povinností v souladu s tímto nařízením, a předloží o tom zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.
Článek 91
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 4. července 2012.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 648/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В публикувания по искане на Комисията на 25 февруари 2009 г. доклад на експертната група на високо равнище, председателствана от г-н Жак дьо Ларозиер, се заключава, че е необходимо укрепване на надзорната рамка на финансовия сектор на Съюза, за да се намали рискът и остротата на бъдещи финансови кризи, и се препоръчват амбициозни реформи на структурата на надзора на този сектор, включително създаването на Европейска система за финансов надзор, която обхваща три европейски надзорни органа - по един за банковия сектор, за сектора на застраховането и професионалното пенсионно осигуряване и за сектора на ценните книжа и пазарите, както и създаването на Европейски съвет за системен риск.
(2)
Със съобщението на Комисията от 4 март 2009 г., озаглавено „Движеща сила за възстановяването на Европа“, беше предложено да се заздрави регулаторната рамка на финансовите услуги в Съюза. В съобщението си от 3 юли 2009 г., озаглавено „За осигуряване на ефективни, сигурни и стабилни пазари на деривати“, Комисията проучи ролята на дериватите по време на финансовата криза, а в съобщението си от 20 октомври 2009 г., озаглавено „За осигуряване на ефективни, сигурни и стабилни пазари на деривати: бъдещи действия“, Комисията посочи действията, които тя възнамерява да предприеме за намаляване на свързаните с дериватите рискове.
(3)
На 23 септември 2009 г. Комисията прие предложения за три регламента относно установяването на Европейска система за финансов надзор, в т.ч. за създаване на три европейски надзорни органа (ЕНО), с което се цели подобряване на последователното прилагане на законодателството на Съюза и въвеждане на висококачествени общи регулаторни и надзорни стандарти и практики. ЕНО включват Европейския надзорен орган (Европейския банков орган (ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4), Европейския надзорен орган (Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) (ЕОЗППО), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), и Европейския надзорен орган (Европейския орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6). Тези ЕНО имат основна роля за запазването на стабилността на финансовия сектор. Следователно от съществено значение е постоянно да се гарантира, че развитието на тяхната дейност е първостепенен политически приоритет и че те разполагат с необходимите ресурси.
(4)
Прозрачността на извънборсовите деривати („договори за извънборсови деривати“) е ограничена, тъй като те представляват частно сключвани договори и информацията за тях обикновено е достъпна само за договарящите се страни. Те изграждат сложна мрежа на взаимозависимост, която затруднява определянето на естеството и нивото на свързаните с тях рискове. Финансовата криза показа, че тези характеристики увеличават несигурността по време на сътресения на пазара и в резултат на това пораждат рискове за финансовата стабилност. В настоящия регламент се определят условията за намаляване на тези рискове и подобряване на прозрачността на договорите за деривати.
(5)
На срещата на върха, проведена на 26 септември 2009 г. в Питсбърг, лидерите на Г-20 достигнаха до споразумението, че най-късно от края на 2012 г. клирингът на всички стандартизирани договори за извънборсови деривати следва да се извършва чрез централни контрагенти (ЦК) и че договорите за извънборсови деривати следва да се отчитат пред регистри на транзакции. През юни 2010 г. в Торонто лидерите на Г-20 потвърдиха ангажимента си и поеха също ангажимент да ускорят въвеждането на строги мерки за подобряване на прозрачността и регулаторния надзор върху договорите за извънборсови деривати по последователен в международен план и недискриминационен начин.
(6)
Комисията ще наблюдава и ще се стреми да осигури аналогичното изпълнение на тези ангажименти от страна на международните партньори на Съюза. Комисията следва да си сътрудничи с органите на трети държави с цел да бъдат намерени взаимно допълващи се решения, които да осигурят съгласуваност между настоящия регламент и изискванията, установени от трети държави, като по този начин се избегне възможно припокриване в тази област. Със съдействието на ЕОЦКП Комисията следва да наблюдава и изготвя доклади до Европейския парламент и Съвета относно международното прилагане на заложените в регламента принципи. С цел да се избегнат евентуални дублиращи се или противоречащи си изисквания Комисията може да приеме решения относно еквивалентността на правната, надзорната рамка и рамката за правоприлагане в трети държави, в случай че са изпълнени определени условия. Оценката, формираща основа за такива решения, следва да не засяга правото на ЦК, установени в трети държави и признати от ЕОЦКП, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, тъй като решението за признаване следва да бъде независимо от тази оценка. По аналогичен начин нито решението относно еквивалентността, нито оценката следва да засягат правото на регистър на транзакции, установен в трета държава и признат от ЕОЦКП, да предоставя услуги на образувания, установени в Съюза.
(7)
Във връзка с признаването на ЦК от трети държави и в съответствие с международните задължения на Съюза съгласно споразумението за създаване на Световната търговска организация, включително Общото споразумение по търговията с услуги, решенията, с които правните режими на трети държави се определят като еквивалентни на правния режим на Съюза, следва да се приемат само ако правният режим на третата държава предвижда ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК, получили разрешение по силата на чужди правни режими в съответствие с общите регулаторни цели и стандарти, определени от Г-20 през септември 2009 г. за повишаване на прозрачността на пазарите на деривати, редуциране на системния риск и за защита срещу пазарна злоупотреба. Системата следва да се смята за еквивалентна, ако тя гарантира, че същественият резултат от приложимия регулаторен режим е подобен на изискванията на Съюза, и следва да се смята за ефективна, ако тези правила се прилагат по последователен начин.
(8)
Тя е подходяща и необходима в този контекст, като се имат предвид характеристиките на пазарите на деривати и функционирането на ЦК, за да се удостовери ефективната еквивалентност на чужди регулаторни системи за постигането на целите и стандартите на Г-20 с цел да се повиши прозрачността на пазарите на деривати, да се смекчи системният риск и да се осигури защита срещу пазарна злоупотреба. Много особеното положение на ЦК изисква разпоредбите, отнасящи се до трети държави, да са организирани и да функционират в съответствие със специфичните правила за образуванията в тези структури на пазара. Подходът не съставлява непременно прецедент за други законодателни актове.
(9)
В Заключенията си от 2 декември 2009 г. Европейският съвет постигна съгласие, че са необходими значителни усилия за намаляване на риска от неизпълнение от страна на контрагента, както и че е важно да се подобрят прозрачността, ефикасността и надеждността на транзакциите на деривати. В резолюцията на Европейския парламент от 15 юни 2010 г.„Пазари на деривати: бъдещи действия“ се призовава за задължителен клиринг и отчитане на договорите за извънборсови деривати.
(10)
В рамките на обхвата на настоящия регламент ЕОЦКП следва да опазва стабилността на финансовите пазари при извънредни ситуации и да осигурява последователното прилагане на законодателството на Съюза от страна на националните надзорни органи, както и да урежда разногласията между тях. На него също е поверено разработването на проекти на регулаторни технически стандарти и на технически стандарти за изпълнение, както и основните функции при предоставянето на разрешение и наблюдението на ЦК и регистрите на транзакции.
(11)
Една от основните задачи, които следва да бъдат осъществявани чрез Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), е подпомагане на безпроблемното функциониране на платежните системи. В това отношение членовете на ЕСЦБ упражняват контрол чрез осигуряването на ефикасни и стабилни платежни и клирингови системи, включително ЦК. По този начин членовете на ЕСЦБ са тясно ангажирани в предоставянето на разрешения и текущото наблюдение на ЦК, признаването на ЦК от трети държави и одобряването на споразумения за оперативна съвместимост. Освен това те са пряко ангажирани и в установяването на регулаторни технически стандарти и издаването на насоки и препоръки. Настоящият регламент не засяга отговорностите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки (НЦБ) по осигуряването на ефикасни и стабилни клирингови и платежни системи в рамките на Съюза и с трети държави. Във връзка с това, а и за да се предотврати евентуалното създаване на паралелни правила, ЕОЦКП и ЕСЦБ следва тясно да си сътрудничат при изготвянето на съответните проекти на технически стандарти. Освен това за ЕЦБ и НЦБ е от решаващо значение да имат достъп до информация при изпълнението на задачите си, свързани с контрола на клиринговите и платежните системи, както и функциите на емитираща централна банка.
(12)
Необходими са еднообразни правила за договорите за деривати, посочени в раздел В, точки 4-10 от приложение I към Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (7).
(13)
Стимулите, насърчаващи използването на ЦК, се оказаха недостатъчни, за да осигурят централизиран клиринг на стандартизирани договори за извънборсови деривати. Ето защо са необходими обвързващи изисквания за тези договори за извънборсови деривати, за които може да се приложи централизиран клиринг.
(14)
Възможно е държавите-членки да приемат различни национални мерки, което може да създаде пречки за нормалното функциониране на вътрешния пазар и да бъде във вреда на пазарните участници и финансовата стабилност. Еднообразното прилагане на задължението за клиринг в Съюза е нужно и за осигуряване на висока степен на защита на инвеститорите и за създаване на хармонизирани конкурентни условия за пазарните участници.
(15)
За да се гарантира, че задължението за клиринг води до намаляване на системния риск, е необходим процес на определяне на класове деривати, които да са обект на това задължение. В този процес следва да бъде отчетено обстоятелството, че не всички договори за извънборсови деривати, преминали клиринг чрез ЦК, могат да бъдат считани за подходящи за задължителен клиринг чрез ЦК.
(16)
Настоящият регламент установява критерии за определяне дали различните класове договори за извънборсови деривати следва да подлежат на задължението за клиринг. Въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, разработени от ЕОЦКП, Комисията следва да решава дали даден клас договори за извънборсови деривати подлежат на задължението за клиринг и да определя момента, от който задължението за клиринг поражда действие, включително, когато това е уместно, поетапно изпълнение и минимален остатъчен срок до падежа на договори, сключени или подновени преди датата, на която задължението за клиринг поражда действие, в съответствие с настоящия регламент. Поетапно изпълнение на задължението за клиринг би могло да бъде свързано с видовете пазарни участници, които трябва да изпълняват задължението за клиринг. При определянето на класовете договори за извънборсови деривати, които са предмет на задължението за клиринг, ЕОЦКП следва да взема предвид специфичния характер на договорите за извънборсови деривати, сключени с емитенти на обезпечени облигации или с гарантирани фондове за обезпечени облигации.
(17)
При определяне кои класове договори за извънборсови деривати ще бъдат предмет на задължение за клиринг, ЕОЦКП следва да отчита надлежно и други съществени фактори, най-вече взаимосвързаността между контрагентите, използващи съответните класове договори за извънборсови деривати, и въздействието върху равнищата на риска от неизпълнение от страна на контрагента, както и да насърчава еднакви условия на конкуренция в рамките на вътрешния пазар съгласно посоченото в член 1, параграф 5, буква г) от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(18)
Когато ЕОЦКП е установил, че даден извънборсов дериват е стандартизиран и подходящ за клиринг, но никой ЦК не желае да осъществи клиринга на този продукт, ЕОЦКП следва да проучи причините за това.
(19)
При определянето кои класове договори за извънборсови деривати ще подлежат на задължението за клиринг следва внимателно да се отчитат особеностите на отделните класове договори за извънборсови деривати. Преобладаващият риск за транзакциите с някои класове договори за извънборсови деривати може да е свързан със сетълмент риск, който се контролира чрез отделни инфраструктурни механизми и може да разграничава определени класове договори за извънборсови деривати (като транзакции с чужда валута) от други класове. Клирингът чрез ЦК е насочен конкретно към риска от неизпълнение от страна на контрагента и е възможно да не бъде оптималното решение за справяне със сетълмент риск. Режимът за тези договори следва да разчита по-специално на предварителна международна конвергенция и взаимно признаване на съответните инфраструктури.
(20)
За да се гарантират единното и последователно прилагане на настоящия регламент и равнопоставеността на пазарните участници, когато даден клас договори за извънборсови деривати бъде обявен за подлежащ на задължение за клиринг, това задължение следва да се прилага също за всички договори, отнасящи се до този клас договори за извънборсови деривати, които са сключени на или след датата на уведомяването за разрешение на централен контрагент за целите на задължението за клиринг, получено от ЕОЦКП, но преди датата, от която задължението за клиринг поражда действие, при условие че тези договори имат остатъчен срок до падежа, по-голям от минималния остатъчен срок до падежа, определен от Комисията.
(21)
При определянето дали даден клас договори за извънборсови деривати трябва да отговаря на изискванията за клиринг, ЕОЦКП следва да се стреми към намаляване на системния риск. Това включва в оценката да се вземат предвид фактори като равнището на договорна и оперативна стандартизация на договорите, обемът и ликвидността на съответния клас договори за извънборсови деривати, както и наличието на безпристрастна, надеждна и общоприета ценова информация в съответния клас договори за извънборсови деривати.
(22)
Клирингът на договори за извънборсови деривати изисква и двете страни по договора да подлежат на задължението за клиринг или да са съгласни с него. Ето защо следва освобождаванията от задължението за клиринг да бъдат ясно формулирани, тъй като те биха намалили ефективността на задължението и ползите от клиринга чрез ЦК и биха довели до регулаторен арбитраж между групите пазарни участници.
(23)
За да се насърчи финансовата стабилност в рамките на Съюза, може също така да е необходимо транзакциите, сключени от установени в трети държави образувания, да бъдат обвързани със задължения за клиринг и за прилагането на техниките за редуциране на риска, при условие че съответните транзакции оказват пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или в случай че тези задължения са необходими или подходящи за предотвратяване избягването на разпоредби от настоящия регламент.
(24)
Договорите за извънборсови деривати, които се смятат за неподходящи за клиринг чрез ЦК, носят кредитен риск от контрагента и операционен риск и поради това следва да се въведат правила за управление на тези рискове. С цел намаляване на кредитния риск от контрагента пазарните участници, които подлежат на задължение за клиринг, следва да разполагат с процедури за управление на риска, които изискват навременна, точна и подходящо отделена размяна на обезпечения. При подготвянето на проекти на регулаторни технически стандарти, които уточняват тези процедури за управление на риска, ЕОЦКП следва да взима предвид предложенията на международните органи за определяне на стандарти относно изискванията за допълнителни обезпечения за деривати, при които е извършен нецентрализиран клиринг. При изработването на проект на регулаторни технически стандарти за определяне на механизмите, изисквани за точна и подходяща размяна на обезпечения с цел управление на рисковете, свързани с търговски сделки, които не са преминали клиринг, ЕОЦКП следва надлежно да вземе предвид пречките, пред които са изправени емитентите на обезпечени облигации или гарантираните фондове при предоставянето на обезпечение в редица юрисдикции на Съюза. ЕОЦКП следва също така да вземе предвид факта, че привилегированите вземания с предимство, които се предоставят на контрагентите на емитенти на обезпечени облигации върху активите на емитента на обезпечени облигации, осигуряват равностойна защита срещу кредитния риск от контрагента.
(25)
Правилата за клиринг на договорите за извънборсови деривати, за отчетност на транзакциите с деривати и относно техниките за редуциране на риска за договори с извънборсови деривати, непреминали клиринг чрез ЦК, следва да се прилагат спрямо финансовите контрагенти, а именно инвестиционните посредници, получили разрешение съгласно Директива 2004/39/ЕО, кредитните институции, получили разрешение съгласно Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (8), застрахователните предприятия, получили разрешение съгласно Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (9), животозастрахователните предприятия, получили разрешение съгласно Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно животозастраховането (10), презастрахователните предприятия, получили разрешение съгласно Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 г. относно презастраховането (11), предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) и, където е уместно, техните управителни дружества, получили разрешение съгласно Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (12), институциите за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 юни 2003 г. относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване (13) и фондовете за алтернативни инвестиции, управлявани от лицата, управляващи фондове за алтернативни инвестиции (ЛУАИФ), получили разрешение или регистрирани в съответствие с Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове (14).
(26)
Образуванията, управляващи пенсионни планове, чиято основна цел е да предоставят обезщетения при пенсиониране, обикновено под формата на пожизнени плащания, но и на плащания за ограничен период или на еднократна сума, обикновено намаляват дела на разпределяната част в налични парични средства, за да увеличат ефикасността и възвръщаемостта за техните титуляри на полици. Следователно да се изиска тези образувания централно да извършат клиринг на договорите за извънборсови деривати би довело до заделяне на значителна част на техните активи в парични средства, за да могат да отговорят на изискванията за текущо обезпечение на ЦК. За да се избегне вероятно негативното въздействие на подобно изискване върху пенсионния доход на бъдещите пенсионери, задължението за клиринг следва да не се прилага за пенсионни планове, докато ЦК не разработят подходящо техническо решение за трансфера на непарични обезпечения за маржове на отклонение за справяне с този проблем. Това техническо решение следва да отчита специфичната роля на пенсионните планове и да предотвратява значими неблагоприятни последици за пенсионерите. По време на преходен период договорите за извънборсови деривати, сключени с оглед намаляване на инвестиционните рискове, пряко свързани с финансовата състоятелност на пенсионните планове, следва да подлежат не само на задължително отчитане, но и да отговарят на изискванията за двустранно обезпечение. Крайната цел обаче е централен клиринг веднага щом това стане осъществимо.
(27)
Важно е да се гарантира, че само подходящи образувания и механизми получават специалното третиране, както и че се отчита разнообразието на пенсионните системи на територията на Съюза, като същевременно се осигурява равнопоставеност на всички пенсионни планове. Ето защо временната дерогация следва да се прилага за институциите за професионално пенсионно осигуряване, регистрирани в съответствие с Директива 2003/41/ЕО, включително образувания, които отговарят за управлението на такава институция и действат от нейно име, посочени в член 2, параграф 1 от същата директива, както и всяко юридическо лице, установено за целите на инвестирането от подобни институции и действащо единствено и изключително в техен интерес и за дейностите в областта на професионалното пенсионно осигуряване, осъществявани от институциите, посочени в член 3 от Директива 2003/41/ЕО.
(28)
Временната дерогация следва да се прилага и за дейностите в областта на професионалното пенсионно осигуряване, осъществявани от животозастрахователните предприятия, при условие че всички съответни активи и задължения се обособяват, управляват и организират отделно без никаква възможност за трансфер. Тя следва да се прилага и за всички други оправомощени образувания, обект на надзор, които действат единствено в национален мащаб, или за механизми, налични предимно на територията на една държава-членка, само ако тези образувания и механизми са признати от националното законодателство и тяхната основна цел е да осигуряват пенсионни доходи. За прилагането на дерогация към образуванията и механизмите, посочени в настоящото съображение, следва да решава съответният компетентен орган, а за да се осигури съгласуваност, да се премахнат евентуални несъответствия и да се избегнат злоупотреби - да се изисква становището на ЕОЦКП след консултиране с ЕОЗППО. Това би могло да включва образувания и механизми, които не са непременно свързани с пенсионна програма на работодател, но все пак имат за основна цел да предоставят доход при пенсиониране, било на задължителна или на доброволна основа. Примерите биха могли да включват юридически лица, управляващи пенсионни планове на принципа на капиталово финансиране в съответствие с националното право, при условие че те инвестират съгласно принципа на „благоразумния инвеститор“, както и пенсионните планове, сключени пряко от отделни лица, които могат също да бъдат предоставяни от животозастрахователни предприятия. В случаите на пенсионни споразумения, сключени непосредствено от физически лица, освобождаването следва да не обхваща договори за извънборсови деривати, свързани с други животозастрахователни продукти на застрахователя, които нямат за основна цел предоставянето на доход при пенсиониране.
Други примери биха могли да бъдат дейностите по пенсионно осигуряване, осъществявани от застрахователните предприятия, обхванати от Директива 2002/83/ЕО, при условие че всички свързани с тези дейности активи бъдат включени в специален регистър в съответствие с приложението към Директива 2001/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 година относно реорганизирането и ликвидацията на застрахователните дружества (15), както и механизмите за професионално пенсионно осигуряване от страна на застрахователните предприятия, които са основани на колективни трудови договори. Институциите, създадени с цел предоставяне на обезщетение на членове на пенсионни планове в случай на неизпълнение, следва също да се третират като пенсионни планове за целите на настоящия регламент.
(29)
Правилата, приложими спрямо финансовите контрагенти, следва да се прилагат и спрямо нефинансовите контрагенти, когато това е целесъобразно. Известно е, че нефинансовите контрагенти използват договорите за извънборсови деривати, за да се предпазят от търговски рискове, свързани пряко с тяхната търговска дейност или дейността им, свързана с финансовото управление. Следователно, преди да се определи дали нефинансовият контрагент трябва да изпълнява задължението за клиринг, следва да се разгледа целта, поради която нефинансовият контрагент използва договори за извънборсови деривати, и размерът на неговата експозиция в тези инструменти. С цел да се гарантира, че нефинансовите институции разполагат с възможност да изразят становището си относно клиринговите прагове, ЕОЦКП следва, при подготвянето на съответните регулаторни технически стандарти, да проведе открито обществено допитване, като се осигури участието на нефинансови институции. ЕОЦКП следва също така да се допита до всички заинтересовани органи, например Агенцията за сътрудничество между енергийните регулатори, за да се гарантира цялостното отчитане на особеностите на тези сектори. Освен това до 17 август 2015 г. Комисията следва да оцени системното значение на транзакциите на нефинансови дружества в договори за извънборсови деривати в различните сектори, в т.ч. и в енергийния сектор.
(30)
Когато се определя дали даден договор за извънборсови деривати намалява рисковете на нефинансов контрагент, пряко свързани с търговската дейност и дейностите, свързани с финансовото управление, следва надлежно да се отчитат цялостните стратегии за хеджиране и намаляване на риска на този нефинансов контрагент. По-специално следва да се вземе предвид дали даден договор за извънборсови деривати е икономически обоснован с оглед намаляването на рисковете в дейността и управлението на нефинансови контрагенти, когато рисковете са свързани с колебания на лихвени проценти, обменни валутни курсове, равнища на инфлация и цени на суровини.
(31)
Клиринговият праг е много важна величина за всички нефинансови контрагенти. При определянето на клиринговия праг следва да се отчита системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти за всеки клас договори за извънборсови деривати. Във връзка с това следва да се положат съответните усилия, за да се признаят методите за намаляване на риска, използвани от нефинансови контрагенти в контекста на тяхната обичайна стопанска дейност.
(32)
Членовете на ЕСЦБ и други институции на държавите-членки, изпълняващи подобни функции, както и други публични институции на Съюза, отговорни за или участващи в управлението на държавен дълг, и Банката за международни разплащания следва да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент, за да не бъдат ограничавани техните правомощия да изпълняват задачите си от общ интерес.
(33)
Тъй като не всички пазарни участници, които подлежат на задължение за клиринг, могат да станат клирингови членове на ЦК, те следва да могат да получат достъп до ЦК като клиенти или непреки клиенти при определени условия.
(34)
Въвеждането на задължението за клиринг и процесът за определяне на ЦК, които могат да бъдат използвани във връзка с това задължение, могат да доведат до неволно нарушаване на конкуренцията на пазара на извънборсови деривати. Например ЦК може да откаже да осъществи клиринг на транзакции, извършени на определени места за търговия, тъй като ЦК е собственост на конкурентно място за търговия. За да се избегнат дискриминационните практики, ЦК следва да се съгласят да осъществяват клиринг на транзакции, извършени на различни места за търговия, в случай че тези места за търговия отговарят на оперативните и техническите изисквания, определени от ЦК, и без оглед на договорната документация, въз основа на която страните са сключили съответната сделка за извънборсови деривати, при условие че съответната документация отговаря на пазарните стандарти. Местата за търговия следва да предоставят на ЦК търговска информация на прозрачна и недискриминационна основа. Правото на достъп на ЦК до място за търговия следва да включва възможност за механизми, чрез които множество ЦК да използват търговска информация от едно и също място за търговия. Това обаче не следва да води до оперативна съвместимост за клиринга на деривати, нито да предизвиква фрагментация на ликвидността.
(35)
Настоящият регламент следва да не блокира безпристрастния и открит достъп между местата за търговия и ЦК на вътрешния пазар при условията, посочени в настоящия регламент и в регулаторните технически стандарти, разработени от ЕОЦКП и приети от Комисията. Комисията следва да продължи да наблюдава отблизо развитието на пазара на извънборсови деривати и при необходимост да се намесва, за да предотврати появата на нарушения на конкуренцията в рамките на вътрешния пазар с цел осигуряване на равни конкурентни условия на финансовите пазари.
(36)
В определени области в сектора на финансовите услуги и търговията с договори за деривати могат да съществуват и права на търговска и интелектуална собственост. В случаите, когато такива права на собственост са свързани с продукти или услуги, които са се превърнали във или са оказали влияние върху отраслови стандарти, лицензите следва да са достъпни при пропорционални, справедливи, разумни и недискриминационни условия.
(37)
Необходима е надеждна информация, за да се определят съответните класове договори за извънборсови деривати, които подлежат на задължение за клиринг, праговете и системно значимите нефинансови контрагенти. Ето защо за регулаторни цели е важно да бъдат установени еднообразни изисквания за отчитане на данните за дериватите на равнище ЕС. Освен това е необходимо да се наложи задължение за ретроспективно отчитане във възможно най-голяма степен както за финансовите, така и за нефинансовите контрагенти с цел да се предоставят сравними данни, включително на ЕОЦКП и съответните компетентни органи.
(38)
Вътрешногрупова транзакция е транзакция между две предприятия, които са обект на една и съща пълна консолидация и подлежат на подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска. Те са част от същата институционална защитна схема, посочена в член 80, параграф 8 от Директива 2006/48/ЕО, или, в случая с кредитни институции, свързани с един и същ централен орган, както е посочено в член 3, параграф 1 от същата директива, и двете са кредитни институции или едната е кредитна институция, а другата е централен орган. Договорите за извънборсови деривати могат да бъдат признати в рамките на нефинансови или финансови групи, както и в рамките на групи, съставени както от финансови, така и от нефинансови предприятия, и ако такъв договор се смята за вътрешногрупова транзакция по отношение на единия контрагент, то тогава той следва да се смята за вътрешногрупова транзакция и по отношение на другия контрагент по този договор. Признава се, че вътрешногруповите транзакции могат да бъдат необходими за обединяване на рисковете в рамките на групата и че съответно вътрешногруповите рискове са специфични. Тъй като обвързването на тези транзакции със задължението за клиринг може да намали ефикасността на процесите за управление на вътрешногруповия риск, поради това изключването на вътрешногруповите транзакции от задължението за клиринг може да бъде полезно, при условие че това изключване не увеличава системния риск. В резултат следва да се осигури подходяща размяна на обезпечения вместо клиринг на тези транзакции чрез ЦК, когато това е уместно за намаляване на вътрешногруповите рискове от контрагента.
(39)
Същевременно някои от вътрешногруповите транзакции биха могли да бъдат освободени от задължението за обезпечаване, в някои случаи въз основа на решение на компетентните органи за групата, при условие че нейните процедури за управление на риска са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на равнището на сложност на транзакцията и няма пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите. Тези критерии, както и процедурите, които контрагентите и съответните компетентни органи трябва да следват при прилагане на освобождаването от задължения, следва да бъдат уточнени в регулаторните технически стандарти, приети съобразно съответните нормативни актове за създаване на ЕНО. Преди разработването на проекти за регулаторни технически стандарти ЕНО следва да изготвят оценка на въздействието на евентуалните им последици за вътрешния пазар, както и за участниците на финансовия пазар, и по-специално за дейностите и структурата на съответните групи. Всички технически стандарти, приложими за размяната на обезпечения във вътрешногрупови транзакции, в т.ч. критериите за освобождаване, следва да отчитат преобладаващите специфики на тези транзакции и съществуващите различия между нефинансовите и финансовите контрагенти, както и техните цели и методи при използването на деривати.
(40)
Счита се, че контрагентите са включени в същата консолидация най-малко когато и двамата контрагенти са включени в консолидация по смисъла на Директива 83/349/ЕИО на Съвета (16) или на Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (17), или по отношение на група, на която главното управление на предприятието майка е в трета държава, в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на трета държава, които се считат за еквивалентни на МСФО в съответствие с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (18) (или счетоводни стандарти на трета държава, чиято употреба е разрешена в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1569/2007), или когато и двамата са обхванати от същия консолидиран надзор в съответствие с Директива 2006/48/ЕО или с Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (19), или по отношение на група, на която главното управление на предприятието майка е в трета държава, под същия консолидиран надзор от страна на компетентния орган на трета държава, който е удостоверен като еквивалентен на органа, ръководен от принципите, установени в член 143 от Директива 2006/48/ЕО или в член 2 от Директива 2006/49/ЕО.
(41)
Важно е участниците на пазара да отчитат всички характеристики на договорите за деривати, които са сключили, в регистрите на транзакции. В резултат на това информацията за рисковете, характерни за пазарите на деривати, ще се съхранява централно и бъде леснодостъпна, наред с другото, за ЕОЦКП, съответните компетентни органи, Европейския съвет за системен риск (ЕССР) и съответните централни банки от ЕСЦБ.
(42)
Предоставянето на услуги от регистър на транзакции се характеризира с икономии от мащаба, което може да възпрепятства конкуренцията в тази конкретна област. Същевременно налагането на всеобщо изискване за отчетност на участниците на пазара може да повиши стойността на съхраняваната от регистъра на транзакции информация и за трети страни, предоставящи спомагателни услуги, като потвърждаване на транзакции, съпоставяне на транзакции, обслужване при кредитни събития, услуги по съгласуване или компресиране на портфейл. Целесъобразно е да се гарантира, че конкурентните условия в сектора на предоставяните след сключване на сделките услуги в по-широк смисъл няма да бъдат изложени на риск поради евентуален естествен монопол при предоставянето на услуги от регистър на транзакции. Поради тази причина от регистрите на транзакции следва да се изисква да предоставят достъп до съхраняваната от тях информация при безпристрастни, разумни и недискриминационни условия, като се вземат необходимите предпазни мерки за защита на данните.
(43)
За се даде възможност за изчерпателен преглед на пазара и оценка на системния риск, договорите за деривати, преминали клиринг чрез ЦК, както и тези, преминали клиринг не чрез ЦК, следва да бъдат отчитани пред регистрите на транзакции.
(44)
На ЕНО следва да се предоставят адекватни ресурси, за да могат те да изпълняват ефективно задачите, възложени им съгласно настоящия регламент.
(45)
Контрагентите и ЦК, които сключват, изменят или прекратяват договор за деривати, следва да гарантират, че детайлите по договора се отчитат в регистъра на транзакциите. Те следва да могат да възложат подаването на информация за договора на друго образувание. Образуванието или неговите служители, които в съответствие с настоящия регламент отчитат от името на друг контрагент характеристиките на договора за деривати в регистъра на транзакции, не нарушават ограниченията за оповестяване. При подготовката на проекта на регулаторни технически стандарти за отчитане ЕОЦКП следва да вземе предвид напредъка в разработването на уникален код на договора и списъка на изискваните данни за отчитане, посочени в приложение I, таблица 1 от Регламент (ЕО) № 1287/2006 (20) на Комисията за прилагане на Директива 2004/39/ЕО, и да се консултира с други заинтересовани относими органи като Агенцията за сътрудничество между енергийните регулатори.
(46)
Като вземат предвид принципите, определени в съобщението на Комисията за подобряване на санкциониращите разпоредби за сектора на финансовите услуги, и законовите актове на Съюза, приети като последващи действия на същото съобщение, държавите-членки следва да определят правила за санкциите, които да се прилагат при нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент. Държавите-членки следва да прилагат тези санкции по начин, който не намалява ефективността на тези правила. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Те следва да се основават на насоките, приети от ЕОЦКП за насърчаване на конвергенцията и междусекторната последователност на режимите за налагане на глоби във финансовия сектор. Държавите-членки следва да гарантират, че наложените санкции са публично оповестени, когато е целесъобразно, и че докладите за оценка относно ефективността на действащите правила се публикуват редовно.
(47)
В съответствие с настоящия регламент ЦК може да бъде установен във всяка държава-членка. Никоя държава-членка или група държави-членки не следва да бъде подложена на пряка или косвена дискриминация като място за клирингови услуги. Нищо в настоящия регламент не следва да се опитва да ограничава или възпрепятства ЦК от една юрисдикция да осъществява клиринг на продукт, деноминиран във валутата на друга държава-членка или във валутата на трета държава.
(48)
Предоставянето на разрешение на ЦК следва да зависи от минималния размер на първоначалния капитал. Капиталът, включително неразпределената печалба и резервите на ЦК, следва винаги да бъде пропорционален на риска, свързан с дейностите на ЦК, за да се осигури неговата адекватна капитализация срещу риск от контрагента, кредитен, пазарен, операционен, правен и бизнес риск, които не са вече покрити от обособени финансови ресурси, и при необходимост да се осигури организирано преустановяване на дейността или преструктуриране на неговите операции.
(49)
Тъй като с настоящия регламент се въвежда правното задължение за извършване на клиринг чрез определени ЦК за регулаторни цели, особено важно е да бъде гарантирано, че тези ЦК са сигурни и стабилни и че непрекъснато спазват установените с настоящия регламент строги изисквания относно организацията, осъществяването на дейност и пруденциалния надзор. С цел да се осигури еднакво прилагане на настоящия регламент следва изискванията да се прилагат при клиринга на всички финансови инструменти, с които ЦК търгуват.
(50)
За целите на регулирането и хармонизацията е необходимо следователно да се гарантира, че контрагентите използват само ЦК, които спазват установените в настоящия регламент изисквания. Тези изисквания не следва да възпрепятстват държавите-членки да приемат или да продължават да прилагат допълнителни изисквания по отношение на установените на тяхна територия ЦК, включително някои изисквания за лиценз съгласно Директива 2006/48/ЕО. Налагането на подобни допълнителни изисквания обаче не следва да засяга правото на ЦК, получили разрешение в други държави-членки или признати съгласно настоящия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове и техните клиенти, установени в държавата-членка, която въвежда допълнителни изисквания, тъй като тези ЦК не са предмет на допълнителните изисквания и не са длъжни да ги спазват. До 30 септември 2014 г. ЕОЦКП следва да изготви доклад относно въздействието на прилагането на допълнителните изисквания от страна на държави-членки.
(51)
Преките правила относно предоставянето на разрешение и надзора на ЦК представляват важно последствие на задължението за клиринг на договори за извънборсови деривати. Целесъобразно е компетентните органи да запазят отговорност във връзка с всички аспекти на предоставянето на разрешение и надзора на ЦК, включително при проверка дали подалият заявление ЦК спазва изискванията на настоящия регламент и на Директива 98/26/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 г. относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа (21), тъй като тяхната позиция е най-подходяща за ежедневно наблюдение на начина на функциониране на ЦК, редовни прегледи и при необходимост за предприемане на подходящи действия.
(52)
При риск от неплатежоспособност на ЦК фискална отговорност се носи основно от държавата-членка, в която този ЦК е установен. Следователно предоставянето на лиценз и надзорът на този ЦК се извършват от съответния компетентен орган на тази държава-членка. Все пак, тъй като клиринговите членове на ЦК, които може да са установени в различни държави-членки, ще са първите засегнати от неизпълнението на ЦК, е абсолютно задължително всички съответни компетентни органи и ЕОЦКП да участват в процеса на предоставяне на разрешение и надзор. Така ще бъдат избегнати противоречиви национални мерки или практики, а също и пречките за нормалното функциониране на вътрешния пазар. Освен това никакво предложение или действие на член на колегия от надзорници не следва пряко или косвено да подлага на дискриминация държава-членка или група държави-членки като място за клирингови услуги в каквато и да е валута. ЕОЦКП следва да участва във всяка колегия, за да гарантира последователното и правилно прилагане на настоящия регламент. ЕОЦКП следва да привлече компетентните органи от засегнатите държави-членки в процеса на изготвяне на препоръки и решения.
(53)
В светлината на ролята, отредена на колегиите, е важно всички съответни компетентни органи и членовете на ЕСЦБ да участват в изпълнението на задачите на колегиите. Колегията следва да се състои не само от компетентните органи, осъществяващи надзор над ЦК, но и от органите за надзор над образуванията, върху които дейността на този ЦК биха могли да окажат въздействие, а именно определени клирингови членове, места за търговия, оперативно съвместими ЦК и централните депозитари на ценни книжа. Членовете на ЕСЦБ, които отговарят за контрола на ЦК и оперативно съвместимите ЦК, както и членовете, които отговарят за емитирането на валутите на финансовите инструменти, преминаващи клиринг чрез ЦК, следва да могат да участват в колегията. Тъй като образуванията под надзор или контрол ще са установени в ограничен брой държави-членки, където функционира ЦК, за надзора или контрола на няколко от тези образувания може да отговаря един компетентен орган или член на ЕСЦБ. С цел осигуряване на гладко сътрудничество между всички членове на колегията следва да се установят подходящи процедури и механизми.
(54)
След като се приема, че създаването и функционирането на колегията се основава на писмено споразумение между всички нейни членове, и предвид чувствителния характер на въпроса, е уместно да им бъдат предоставени правомощията за определяне на процедурите за вземане на решения на колегията. Следователно подробните правила за процедурите за гласуване следва да са определени с писмено споразумение между всички членове на колегията. Същевременно, за да се намери подходящ баланс между интересите на всички съответни участници на пазара и държавите-членки, колегията следва да гласува в съответствие с общия принцип, че всеки член разполага с един глас, независимо от броя на функциите, които изпълнява съгласно настоящия регламент. За колегиите, съставени от 12 или по-малко членове, с глас следва да разполагат най-много двама членове на колегията от една и съща държава-членка, като всеки гласуващ член следва да разполага с един глас. За колегии, съставени от повече от 12 членове, с глас следва да разполагат най-много трима членове на колегията от една и съща държава-членка, като всеки гласуващ член следва да разполага с един глас.
(55)
Особеното положение на ЦК изисква колегиите да бъдат организирани и да функционират в съответствие с механизмите, специфични за надзора на ЦК.
(56)
Механизмите, предвидени с настоящия регламент, не съставляват прецедент за друго законодателство относно надзора и контрола на инфраструктурите на финансовите пазари, по-специално по отношение на условията за гласуване за отнасяне до ЕОЦКП.
(57)
ЦК не следва да получава лиценз, ако всички членове на колегията, с изключение на компетентните органи на държавата-членка, в която е установен ЦК, достигнат до съвместно становище по взаимно съгласие, че ЦК не следва да получи лиценз. Ако обаче достатъчно мнозинство от членовете на колегията са изразили отрицателно становище и някой от засегнатите компетентни органи, въз основа на това мнозинство от две трети от членовете на колегията, е отнесъл въпроса пред ЕОЦКП, компетентният орган на държавата-членка, в която е установен ЦК, следва да отложи решението си за предоставяне на лиценз до приемането на решение от ЕОЦКП по отношение на съответствието с правото на Съюза. Компетентните органи на държавата-членка, в която е установен ЦК, следва да съобразят решението си с решението на ЕОЦКП. Когато всички членове на колегията, с изключение на органите на държавата-членка, в която е установен ЦК, достигнат до съвместно становище, според което смятат, че изискванията не се изпълнени и че ЦК не следва да получи разрешение, компетентният орган на държавата-членка на установяване на ЦК следва да може да отнесе въпроса пред ЕОЦКП, който да вземе решение по съответствието с правото на Съюза.
(58)
Необходимо е да се подобрят разпоредбите за обмен на информация между компетентните органи, ЕОЦКП и други заинтересовани органи и да се подсилят взаимните задължения за помощ и сътрудничество. Поради нарастващата трансгранична дейност тези органи следва да обменят помежду си необходимата информация за упражняването на своите функции, така че да се гарантира ефективното изпълнение на настоящия регламент, включително в ситуации, в които нарушенията или съмненията за нарушения могат да са от значение за органите на две или повече държави-членки. Обменът на информация изисква строга професионална поверителност на данните. Вследствие широкото въздействие на договорите за извънборсови деривати е важно другите заинтересовани органи, в т.ч. данъчни органи и енергийни регулатори, да имат достъп до информацията, необходима за упражняването на техните функции.
(59)
С оглед на глобалния характер на финансовите пазари ЕОЦКП следва да бъде пряко отговорен за признаването на установените в трети държави ЦК, позволявайки им по този начин да предоставят клирингови услуги в рамките на Съюза, при условие че Комисията е потвърдила еквивалентността между правната и надзорната рамка на третата държава и тази на ЕС и че са изпълнени определени други условия. Следователно ЦК, установен в трета държава, който предоставя клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, следва да бъде признат от ЕОЦКП. Въпреки това, за да не се възпрепятства по-нататъшното развитие на дейностите, свързани с управление на трансгранични инвестиции в рамките на Съюза, ЦК от трета държава, който предоставя услуги на клиенти, установени в Съюза, чрез клирингов член, установен в трета държава, не следва да бъде признат от ЕОЦКП. В този контекст, за да се осигурят равни конкурентни условия на глобално равнище и финансова стабилност, особено важни ще бъдат споразуменията с основните международни партньори на Съюза.
(60)
На 16 септември 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие относно необходимостта Съюзът да преследва своите интереси и да насърчава своите ценности по-решително и в дух на взаимност и взаимна изгода в контекста на външните отношения на Съюза, както и да предприема стъпки, наред с другото, за осигуряване на по-голям пазарен достъп за европейските предприятия и задълбочаване на регулаторното сътрудничество с основни търговски партньори.
(61)
Независимо от структурата си на собственост ЦК следва да разполагат с надеждни правила за управление, висш ръководен състав с добра репутация и независими членове на ръководния съвет, независимо от структурата на собствеността. Поне една трета, но не по-малко от двама членове на неговия съвет следва да са независими. Различните правила за управление и структури на собственост на ЦК могат обаче да повлияят на неговата готовност или способност да осъществява клиринг на определени продукти. Ето защо е целесъобразно независимите членове на ръководния съвет и на създадения от ЦК комитет за управление на риска да решават всички потенциални конфликти на интереси в рамките на ЦК. Клиринговите членове и клиентите трябва да бъдат представени по подходящ начин, тъй като решения, взети от ЦК, могат да им оказват въздействие.
(62)
ЦК може да възлага дейности на външни подизпълнители. Основни дейности, свързани с управлението на риска, не следва да бъдат възлагани на външни подизпълнителни, освен ако това е одобрено от компетентния орган.
(63)
Поради това изискванията за участие за ЦК следва да бъдат прозрачни, пропорционални и недискриминационни и да позволяват отдалечен достъп, когато това не излага ЦК на допълнителни рискове.
(64)
Клиентите на клиринговите членове, които извършват клиринг на договорите си за извънборсови деривати чрез ЦК, следва да бъдат добре защитени. Същинското ниво на защита зависи от нивото на отделяне, избрано от тези клиенти. Посредниците следва да отделят своите активи от активите на клиентите си. Ето защо ЦК следва да поддържат актуални и лесно разпознаваеми данни, за да се улесни прехвърлянето на позициите и активите на клиенти на клирингов член, който е в неизпълнение, към платежоспособен клирингов член или, според случая, организираната ликвидация на позициите на клиентите и връщането на излишъка от обезпечението на клиентите. Установените в настоящия регламент изисквания относно отделянето и преносимостта на позициите и активите на клиентите следователно трябва да имат предимство пред всички противоречащи законови, подзаконови и административни разпоредби на държавите-членки, които възпрепятстват страните при изпълнението на тези изисквания.
(65)
ЦК следва да разполага със стабилна рамка за управление на риска с цел контролиране на кредитните, ликвидните, операционните и други рискове, в т.ч. рисковете, които ЦК носи или поражда за други дружества вследствие на взаимозависимостта. ЦК следва да разполага с подходящи процедури и механизми в случай на неизпълнение от страна на клиринговите членове. За да се намали рискът от верижно разпространение на това неизпълнение, ЦК следва да разполага със строги изисквания за участие, да събира подходящи първоначални допълнителни обезпечения, да подържа гаранционен фонд и други финансови резерви за покриването на потенциалните загуби. С цел да се гарантира, че ЦК се ползва от достатъчно ресурси на текущ принцип, той следва да определи минимален размер, под който размерът на гаранционния фонд по принцип не пада. Това обаче не следва да ограничава възможността на ЦК да използва изцяло гаранционния фонд, за да покрие загубите, предизвикани от клирингов член, който е в неизпълнение.
(66)
При установяването на стабилна рамка за управление на риска ЦК следва да отчита своето потенциално рисково и икономическо въздействие върху клиринговите членове и техните клиенти. Въпреки че осъществяването на изключително стабилно управление на риска следва да остане основна цел на ЦК, той може да адаптира характеристиките си към конкретните дейности и рискови профили на клиентите на клиринговите членове и, ако счете за подходящо въз основа на критериите, посочени в регулаторните технически стандарти, които ЕОЦКП ще разработи, може да включи в обхвата на високоликвидните активи, приемани като обезпечение, най-малко парични средства, държавни облигации, облигации с покритие по смисъла на Директива 2006/48/ЕО, подлежащи на съответните намаления, гаранции, изискуеми при първо поискване, предоставяни от член на ЕСЦБ, гаранции на търговски банки при строги условия, по-специално свързани с кредитоспособността на гарант, и капиталовите връзки на гаранта с клиринговите членове на ЦК. Когато е целесъобразно, ЕОЦКП може също да признае златото като актив, който да бъде приет като обезпечение. ЦК следва да може да приема гаранции на търговски банки от нефинансови контрагенти, които изпълняват функциите на клирингови членове при строги условия за управление на риска.
(67)
Стратегиите на ЦК за управление на риска следва да бъдат достатъчно стабилни, за да се избегнат рискове за данъкоплатеца.
(68)
Исканията за допълнителни обезпечения и процентите, с които се намалява стойността на обезпечението, могат да имат проциклично въздействие. Поради това ЦК, компетентните органи и ЕОЦКП следва да приемат мерки за предотвратяване и контролиране на евентуалното проциклично въздействие на възприетите от ЦК процедури за управление на риска, ако това не вреди на устойчивостта и финансовата стабилност на ЦК.
(69)
Управлението на експозициите е ключов елемент от клиринговия процес. За предоставянето на клирингови услуги следва използваните ценови източници да са достъпни и приложими като цяло. Тези ценови източници следва да включват източниците, свързани с индексите, референтни за дериватите или други финансови инструменти.
(70)
Допълнителните обезпечения са първата защитна линия на ЦК. ЦК следва да инвестират получените допълнителни обезпечения по сигурен и благоразумен начин, като полагат специални усилия за осигуряване на подходящата защита на допълнителните обезпечения, за да бъде гарантирано тяхното своевременно връщане на изправните клирингови членове или на оперативно съвместим ЦК, когато събиращият тези допълнителни обезпечения ЦК се намира в неизпълнение.
(71)
От съществено значение за ЦК е достъпът до достатъчно ликвидни средства. Такива ликвидни средства могат да се получават чрез достъп до ликвидни средства на централна банка, до ликвидни средства на кредитоспособна и надеждна търговска банка или от комбинация от двете. Достъпът до ликвидни средства може да бъде вследствие на лиценз, предоставен в съответствие с член 6 от Директива 2006/48/ЕО, или на други подходящи споразумения. При оценяване на адекватността на ликвидните средства, особено при стресови ситуации, ЦК следва да отчита рисковете за получаване на ликвидност, ако се разчита единствено на кредитни линии от търговски банки.
(72)
С „Европейския кодекс на поведение при клиринг и сетълмент“ от 7 ноември 2006 г. бе създадена доброволна рамка за установяване на връзки между ЦК. Секторът на предоставяните след сключване на сделките услуги обаче остана фрагментиран на национално равнище, което оскъпява трансграничните сделки и затруднява хармонизацията. Поради това е нужно да се определят условията за сключване на споразумения за оперативна съвместимост между ЦК, когато тези споразумения не излагат ЦК на рискове, които не са управлявани по подходящ начин.
(73)
Споразуменията за оперативна съвместимост са важни за по-голяма интеграция на следпазарния сектор в рамките на Съюза и затова в тази област следва да бъдат предвидени правила. Тъй като споразуменията за оперативна съвместимост може да изложат ЦК на допълнителни рискове, ЦК следва да са получили лиценз да извършват клиринг в продължение на три години или да са признати в съответствие с настоящия регламент, или да са получили лиценз по предходния национален режим за даване на разрешение, преди компетентните органи да одобрят споразуменията за оперативна съвместимост. Освен това, с оглед на допълнителните усложнения, свързани със споразуменията за оперативна съвместимост между ЦК, осъществяващи клиринг на договори за извънборсови деривати, на настоящия етап е целесъобразно обхватът на споразуменията за оперативна съвместимост да бъде ограничен върху прехвърлими ценни книжа и инструменти на паричния пазар. При все това до 30 септември 2014 г. ЕОЦКП следва да предостави на Комисията отчет относно целесъобразността на разширяването на обхвата върху други финансови инструменти.
(74)
Регистрите на транзакции събират данни за регулаторни цели, които са от значение за органите във всички държави-членки. ЕОЦКП следва да поеме отговорността за регистрацията, отмяната на регистрация и надзора на регистрите на транзакции.
(75)
Тъй като регулаторите, ЦК и другите участници на пазара разчитат на поддържаните от регистрите на транзакции данни, трябва да бъде гарантирано, че тези регистри на транзакции спазват строги изисквания за оперирането със, съхранението и управлението на данните.
(76)
Необходима е прозрачност на цените, таксите и моделите за управление на риска, свързани с предоставяните от ЦК, техните членове и регистрите на транзакции услуги, за да могат участниците на пазара да направят информиран избор.
(77)
За да изпълнява ефективно задълженията си, ЕОЦКП следва да може да изисква, с обикновено искане или с решение, цялата необходима информация от регистрите на транзакции, от свързани трети страни и от трети страни, към които регистрите на транзакции са изнесли оперативни функции или дейности. Ако ЕОЦКП изиска информацията с обикновено искане, лицето, от което се изисква информацията, не е задължено да я предостави, но при доброволен отговор предоставената информация не следва да бъде неточна или подвеждаща. Информацията следва да бъде предоставяна без забавяне.
(78)
Без да се засягат случаите, обхванати от наказателното или данъчното право, компетентните органи, ЕОЦКП, институции или физически или юридически лица, различни от компетентните органи, които получават поверителна информация, следва да я използват единствено при изпълнението на задълженията си и за упражняването на функциите си. Това обаче не следва да пречи на националните институции, които отговарят за предотвратяването, разследването или коригирането на случаи на лошо администриране, да изпълняват своите функции в съответствие с националното право.
(79)
С цел да изпълнява ефективно своите надзорни правомощия ЕОЦКП следва да е в състояние да извършва разследвания и проверки на място.
(80)
ЕОЦКП следва да може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентните органи на държавите-членки, например когато дадена надзорна задача изисква познания и опит относно местните условия, които могат да бъдат предоставени по-лесно на национално равнище. ЕОЦКП следва да може да делегира изпълнението на конкретни задачи по разследване и проверки на място. Преди да делегира задачите, ЕОЦКП следва да се консултира със съответния компетентен орган относно подробните условия, свързани с подобно делегиране на задачи, включително относно обхвата на задачата, която ще се делегира, графика за изпълнение на задачата и предоставянето на необходимата информация от и на ЕОЦКП. ЕОЦКП следва да осигури компенсация за компетентните органи, които изпълняват делегирани задачи, в съответствие с регламент за таксите, който предстои да бъде приет от Комисията чрез делегиран акт. ЕОЦКП не следва да може да делегира правомощието по приемане на решения относно регистрация.
(81)
Необходимо е да се гарантира, че компетентните органи могат да изискат от ЕОЦКП да провери дали са изпълнени условията за отмяна на регистрация на даден регистър на транзакции. ЕОЦКП следва да прецени тези искания и да вземе подходящите мерки.
(82)
ЕОЦКП следва да може да налага периодични имуществени санкции с цел регистрите на транзакции да бъдат принудени да прекратят установеното нарушение, да предоставят пълната и вярна информация, изискана от ЕОЦКП, или да допуснат провеждането на разследване или проверка на място.
(83)
ЕОЦКП следва също да може да налага глоби на регистрите на транзакции, ако установи, че са извършили умишлено или поради небрежност нарушение на настоящия регламент. Глобите следва да се налагат в зависимост от тежестта на нарушенията. Нарушенията следва да бъдат разделени в различни групи, за които да бъдат определени специални глоби. За определяне на глобата за конкретно нарушение ЕОЦКП следва да използва двуетапна методология, състояща се от определянето на базов размер, и при необходимост, корекция на този базов размер с определени коефициенти. Основният размер на глобата следва да се определя при отчитане на годишния оборот на съответния регистър на транзакции, а корекциите следва да се правят чрез увеличаване или намаляване на основния размер посредством прилагането на съответните коефициенти съгласно настоящия регламент.
(84)
Настоящият регламент следва да определи коефициенти във връзка с утежняващи или смекчаващи обстоятелства, за да може ЕОЦКП да разполага с необходимите инструменти за определяне на глоба, която е пропорционална на тежестта на извършеното от регистъра на транзакции нарушение, като се отчитат обстоятелствата, при които то е било извършено.
(85)
Преди да вземе решение за налагане на глоба или на периодични финансови санкции, ЕОЦКП следва да даде на лицата, по отношение на които е започнало съответно производство, възможност да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(86)
ЕОЦКП следва да се въздържа от налагане на глоби или периодични финансови санкции, когато в резултат от наказателно производство съгласно националното право има влязла в сила предишна оправдателна или осъдителна присъда, основана на същите или на еднакви по същество факти.
(87)
Решенията на ЕОЦКП за налагане на глоби и периодични финансови санкции следва да могат да бъдат изпълнявани принудително и принудителното им изпълнение следва да се урежда от гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата, на чиято територия се развива производството. Гражданскопроцесуалните норми следва да не включват наказателнопроцесуални норми, но биха могли да включват административнопроцесуални норми.
(88)
В случай на нарушение, извършено от регистър на транзакции, ЕОЦКП следва да разполага с правомощия да взема редица надзорни мерки, включително мерки, които налагат на регистъра на транзакции да прекрати нарушението, и като крайна мярка - да отмени регистрацията, когато регистърът на транзакции е извършил тежко нарушение или повече от едно нарушение на настоящия регламент. Надзорните мерки следва да се прилагат от ЕОЦКП, като се отчитат естеството и тежестта на нарушението, и следва да са съобразени с принципа на пропорционалност. Преди да вземе решение за надзорни мерки, ЕОЦКП следва да даде възможност на лицата, срещу които има открито производство, да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(89)
От съществено значение е държавите-членки и ЕОЦКП да защитават правото на физическите лица на поверителност при обработката на лични данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (22) и с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (23).
(90)
Важно е да се осигури международната конвергенция на изискванията за ЦК и регистрите на транзакции. В настоящия регламент се спазват съществуващите препоръки, разработени от Комитета по плащания и системи за сетълмент (КПСС) и Международната организация за контрол на ценните книжа (МОКЦК), като се отчита, че принципите на КПСС-МОКЦК за инфраструктурата на финансовите пазари, включително ЦК, бяха установени на 16 април 2012 г. Той създава рамка на Съюза за безопасното функциониране на ЦК. ЕОЦКП следва да отчита съществуващите стандарти и бъдещото им развитие, когато подготвя или предлага да се преразгледат регулаторните технически стандарти и предвидените в регламента насоки и препоръки.
(91)
Правомощията да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) следва да бъдат делегирани на Комисията по отношение на изменението на списъка с образувания, които са изключени от обхвата на настоящия регламент, допълнителни процедурни правила, свързани с налагането на глоби или периодични финансови санкции, включително разпоредби относно правото на защита, сроковете, събирането на глоби или периодични финансови санкции и давностните срокове за налагането и принудителното изпълнение на финансови санкции или глоби; мерки за изменение на приложение II с цел отчитане на настъпили тенденции на финансовите пазари; допълнително уточняване на вида на таксите, услугите, за които се дължат такси, размера на таксите и начина на тяхното плащане. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и навременното предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(92)
С цел да се осигури последователно хармонизиране на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема проекта на ЕНО за регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от регламенти (ЕС) № 1093/2010, № (ЕС) 1094/2010 и № (ЕС) 1095/2010 за прилагането на раздел В, точки 4-10 от приложение I към Директива 2004/39/ЕО за целите на настоящия регламент и за да конкретизира: договорите за извънборсови деривати, за които се смята, че оказват пряко, значимо и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или случаите, когато е необходимо или подходящо да се предотврати заобикалянето на разпоредба от настоящия регламент; видовете непреки договорни споразумения, които отговарят на условията, посочени в настоящия регламент; класовете договори за извънборсови деривати, които следва да подлежат на задължение за клиринг, датата или датите, от които задължението за клиринг поражда действие, включително поетапно влизане в сила при категориите контрагенти, за които се прилага задължението за клиринг, и минималния остатъчен срок до падежа на договорите за извънборсови деривати, сключени или подновени преди датата, на която задължението за клиринг поражда действие; техническите детайли, които следва да бъдат включени в уведомление до ЕОЦКП от страна на компетентен орган относно издадено от него разрешение на ЦК да извърши клиринг на клас от договори за извънборсови деривати; особени класове договори за извънборсови деривати, степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси, обема и ликвидността, и наличието на безпристрастна, надеждна и общоприета ценова информация; техническите детайли, които следва да бъдат включени в регистъра на ЕОЦКП на класовете договори за извънборсови деривати, подлежащи на задължението за клиринг; техническите детайли и видовете отчети за различните класове деривати; критерии за определяне на договорите за извънборсови деривати, за които обективно може да се измери, че намаляват рисковете, пряко свързани с търговската дейност или дейността във връзка с финансирането на операциите, и стойностите на клиринговите прагове, процедурите и механизмите, свързани с техниките за намаляване на риска за договори за извънборсови деривати, които не са преминали клиринг чрез ЦК; процедурите за управление на риска, включително изискваните нива и вид обезпечения и споразумения за обособяването им и изискваното ниво на капитал; понятието „фрагментиране на ликвидността“; изисквания относно капитала, неразпределената печалба и резервите на ЦК; минималното съдържание на правилата и механизмите за управление на ЦК; техническите детайли за данните и информацията, които ЦК следва да съхраняват; минималното съдържание и изисквания към политиките на ЦК за непрекъснатост на стопанската дейност и към плана за възстановяване при катастрофални събития; подходящия процент и времевия хоризонт за периода на ликвидация и изчисляването на променливостта за минали периоди, които следва да се вземат предвид за различните класове финансови инструменти, като се отчита целта за намаляване на процикличното действие и условията, при които практиките на изчисляване на допълнителни обезпечения могат да се прилагат; рамката за определяне на неблагоприятни, но приемливи пазарни условия, които следва да се използват при определяне на размера на гаранционния фонд и ресурсите на ЦК; методологията за изчисляване и поддържане на размера на собствените ресурси на ЦК; вида обезпечение, което може да се смята за високоликвидно, като например парични средства, злато, държавни и висококачествени корпоративни облигации, обезпечени облигации, и процентите, с които се отбива от пазарната стойност на обезпечението, както и условията, при които гаранции от търговски банки могат да бъдат приемани като обезпечение; финансовите инструменти, които могат да се смятат за високоликвидни с минимален кредитен и пазарен риск, споразумения с висока степен на сигурност и граници на концентрация; видовете стрес тестове, които да бъдат извършвани от ЦК за различните класове финансови инструменти и портфейли, участието на клирингови членове или други страни в тестовете, честотата и момента на извършване на тестовете и основната информация, която ЦК следва да оповестява относно своя модел за управление на рисковете и за допусканията, използвани при извършване на стрес тестовете; техническите детайли относно заявленията до ЕОЦКП за регистрация на регистри на транзакции; честотата и техническите детайли, в които регистрите на транзакции следва да оповестяват информация, свързана със съвкупните позиции за всеки клас договори за извънборсови деривати; и оперативните стандарти, необходими за агрегиране и сравняване на данните между регистрите на транзакции.
(93)
Всяко задължение, произтичащо от настоящия регламент, което предстои да бъде въведено чрез делегирани актове или актове за изпълнение, приети съгласно член 290 или член 291 от ДФЕС, следва да се разбира като приложимо само от датата, на която тези актове пораждат действие.
(94)
В рамките на разработването на технически насоки и регулаторни технически стандарти, и по-специално при установяването на клиринговия праг за нефинансови контрагенти съгласно настоящия регламент ЕОЦКП следва да провежда публични изслушвания на пазарните участници.
(95)
С цел осигуряване на еднообразни условия за прилагане на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат поверени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (24).
(96)
Комисията следва да наблюдава и преценява необходимостта от подходящи мерки за осигуряване на съгласувано и ефективно прилагане и разработване на подзаконови разпоредби, стандарти и практики, попадащи в обхвата на настоящия регламент, като взема предвид резултатите от работата на съответните международни форуми.
(97)
С оглед на правилата във връзка със системите за оперативна съвместимост бе счетено за целесъобразно да бъде изменена Директива 98/26/ЕО, за да се защитят правата на системния оператор, предоставящ обезпечение на приемащ системен оператор, при процедура по несъстоятелност, открита срещу този приемащ системен оператор.
(98)
За да се улеснят ефективният клиринг, съхранението на данни, сетълментът и плащането, ЦК и регистрите на транзакции следва да включват в своите процедури за комуникация с участниците и пазарните инфраструктури, с които имат интерфейс, съответните международни процедури за комуникация и стандарти за изпращане на съобщения и референтни данни.
(99)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-точно установяване на еднообразни изисквания по отношение на договорите за извънборсови деривати и за изпълнението на дейностите на ЦК и регистрите на транзакции, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради обхвата на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и приложно поле
1. С настоящия регламент се установяват изисквания за клиринг и двустранно управление на риска за договорите за извънборсови деривати, изисквания за отчитане за договори за деривати и единни изисквания за изпълнението на дейностите на централните контрагенти (ЦК) и регистрите на транзакции.
2. Настоящият регламент се прилага за ЦК и техните клирингови членове, финансовите контрагенти и регистрите на транзакции. Той се прилага и за нефинансовите контрагенти и местата за търговия, когато това е предвидено.
3. Дял V от настоящия регламент се прилага само за прехвърлимите ценни книжа и инструментите на паричния пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 18, букви а) и б) и точка 19 от Директива 2004/39/ЕО.
4. Настоящият регламент не се прилага по отношение на:
а)
членовете на ЕСЦБ и други институции на държавите-членки, изпълняващи аналогични функции, както и други публични институции на Съюза, отговорни за или участващи в управлението на държавния дълг;
б)
Банката за международни разплащания.
5. С изключение на задължението за отчитане съгласно член 9, настоящият регламент не се прилага за следните образувания:
а)
многостранните банки за развитие, изброени в приложение VI, част 1, раздел 4.2 от Директива 2006/48/ЕО;
б)
образуванията в публичния сектор по смисъла на член 4, точка 18 от Директива 2006/48/ЕО, собственост на централни правителства и изрично гарантираните от централните правителства;
в)
Европейския инструмент за финансова стабилност и Европейския механизъм за стабилност.
6. На Комисията се предоставят правомощията за приемане на делегирани актове съгласно член 82 за изменение на списъка, съдържащ се в параграф 4 от настоящия член.
За тази цел Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета не по-късно от 17 ноември 2012 г. доклад, в който се оценява международното третиране на публични органи, отговорни за или участващи в управлението на държавния дълг и на централните банки.
В доклада се включва сравнителен анализ на третирането на тези органи и на централните банки в правната рамка на значителен брой трети държави, включително поне трите най-важни юрисдикции по отношение на обема на търгуваните договори и стандартите за управление на риска, приложими към транзакции с деривати, сключени от тези органи и от централните банки в тези юрисдикции. Ако докладът заключи, че е необходимо, особено по отношение на сравнителния анализ, освобождаване на монетарните задължения на тези централни банки на трети държави от задължението за клиринг и отчетност, Комисията ги добавя в списъка, установен в параграф 4.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„ЦК“ означава юридическо лице, което посредничи между страните по договори, търгувани на един или повече финансови пазари, действайки като купувач по отношение на всеки продавач и като продавач по отношение на всеки купувач;
2)
„регистър на транзакции“ означава юридическо лице, което централизирано събира и поддържа данни за деривати;
3)
„клиринг“ означава процесът на установяване на позиции, включително изчисляването на нетните задължения, и гарантиране на наличността на финансови инструменти, парични средства или и на двете с цел обезпечаване на експозициите, възникнали в резултат на тези позиции;
4)
„място за търговия“ означава система, администрирана от инвестиционен посредник или от пазарен оператор съгласно определенията в член 4, параграф 1, точки 1 и 13 от Директива 2004/39/ЕО, които не са системни интернализатори в рамките на определението в член 4, параграф 1, точка 7, която обединява интереси за покупка или продажба на финансови инструменти в системата по начин, който води до сключване на договор в съответствие с дялове II и III от същата директива;
5)
„деривати“ или „договор за деривати“означава финансов инструмент, посочен в раздел В, точки 4-10 от приложение I към Директива 2004/39/ЕО и приложен съгласно членове 38 и 39 от Регламент (ЕО) № 1287/2006;
6)
„клас деривати“ означава подгрупа от деривати, които имат еднакви и основни характеристики, включително най-малко връзката с базовия актив, типа на базовия актив и валутата на номинала. Деривати, принадлежащи към един и същ клас, могат да имат различен срок до падежа;
7)
„извънборсов дериват“ или „извънборсов договор за дериват“ означава договор за дериват, чието изпълнение не се извършва на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО или на пазар в трета държава, считан за еквивалентен на регулиран пазар съгласно член 19, параграф 6 от Директива 2004/39/ЕО;
8)
„финансов контрагент“ означава инвестиционен посредник с разрешение съгласно Директива 2004/39/ЕО, кредитна институция с разрешение съгласно Директива 2006/48/ЕО, застрахователно предприятие с разрешение съгласно Директива 73/239/ЕИО, животозастрахователно предприятие с разрешение съгласно Директива 2002/83/ЕО, презастрахователно предприятие с разрешение съгласно Директива 2005/68/ЕО, предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) и, където е уместно, неговото управително дружество с разрешение съгласно Директива 2009/65/ЕО, институция за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на член 6, буква а) от Директива 2003/41/ЕО и фонд за алтернативни инвестиции, управляван от лицата, управляващи фондове за алтернативни инвестиции, получили разрешение или регистрирани съгласно Директива 2011/61/ЕС;
9)
„нефинансови контрагенти“ означава установени в Съюза предприятия, различни от образуванията, посочени в точки 1 и 8;
10)
„пенсионен план“ означава:
а)
институции за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на член 6, буква а) от Директива 2003/41/ЕО, включително оправомощените образувания, които отговарят за управлението на такива институции и които действат от тяхно име, както е посочено в член 2, параграф 1 от същата директива, както и юридически лица, създадени за целите на инвестирането от подобни институции и действащи единствено и изключително в техен интерес;
б)
дейностите в областта на професионалното пенсионно осигуряване на институциите, посочени в член 3 от Директива 2003/41/ЕО;
в)
дейностите в областта на професионалното пенсионно осигуряване, осъществявани от животозастрахователните предприятия, обхванати от Директива 2002/83/ЕО, при условие че всички активи и задължения, съответстващи на дейността, се обособяват, управляват се и се организират отделно от другите дейности на застрахователното предприятие, без никаква възможност за прехвърляне;
г)
други оправомощени и подлежащи на надзор образувания или договорености, които действат единствено в национален мащаб, при условие че:
i)
са признати от националното законодателство; и
ii)
основната им цел е да осигуряват пенсионни плащания;
11)
„кредитен риск от контрагента“ означава рискът от неизпълнение от страна на контрагента преди окончателния сетълмент на паричните потоци по транзакцията;
12)
„споразумение за оперативна съвместимост“ означава споразумение между два или повече ЦК за междусистемно извършване на транзакции;
13)
„компетентен орган“ означава компетентният орган в законодателството, посочено в точка 8 от настоящия член, компетентният орган, посочен в член 10, параграф 5, или органът който се определя от всяка държава-членка съгласно член 22;
14)
„клирингов член“ означава предприятие, което участва в ЦК и което е отговорно за изпълнението на финансовите задължения, произтичащи от това участие;
15)
„клиент“ означава предприятие, намиращо се в договорни отношения с клирингов член на ЦК, вследствие на което това предприятие може да осъществява клиринг на своите транзакции с този ЦК;
16)
„група“ означава групата от предприятия, състояща се от предприятие майка и неговите дъщерни предприятия по смисъла на членове 1 и 2 от Директива 83/349/ЕИО, или групата от предприятия, посочена в член 3, параграф 1 и член 80, параграфи 7 и 8 от Директива 2006/48/ЕО;
17)
„финансова институция“ означава предприятие, различно от кредитната институция, чиято основна дейност е да придобива активи или да извършва една или повече от дейностите, посочени в точки от 2 до 12 от приложение I към Директива 2006/48/ЕО;
18)
„финансова холдингова компания“ означава финансова институция, чиито дъщерни предприятия са изключително или главно кредитни институции или финансови институции, като поне едно от тези дъщерни предприятия е кредитна институция и което не е смесена финансова холдингова компания по смисъла на член 2, параграф 15 от Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат (25);
19)
„предприятие за спомагателни услуги“ означава предприятие, чиято основна дейност включва притежаване или управление на собственост, управление на услуги за обработка на информация или друга подобна дейност, която е спомагателна за основната дейност на една или повече кредитни институции;
20)
„квалифицирано дялово участие“ означава всяко пряко или непряко дялово участие в ЦК или регистър на транзакции, което представлява поне 10 % от капитала или от правата на глас по смисъла на членове 9 и 10 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (26), като се отчитат условията за тяхното сумиране, предвидени в член 12, параграфи 4 и 5 от същата директива, или което прави възможно упражняването на значително влияние над ръководството на ЦК, в който е това дялово участие;
21)
„предприятие майка“ означава предприятие майка съгласно описанието в членове 1 и 2 от Директива 83/349/ЕИО;
22)
„дъщерно предприятие“ означава дъщерно предприятие съгласно описанието в членове 1 и 2 от Директива 83/349/ЕИО, включително дъщерно предприятие на дъщерно предприятие на основното предприятие майка;
23)
„контрол“ означава връзка между предприятие майка и дъщерно предприятие съгласно описанието в член 1 от Директива 83/349/ЕИО;
24)
„тесни връзки“ означава ситуация, при която две или повече физически или юридически лица са свързани чрез:
а)
участие чрез притежаването, пряко или чрез контрол, на 20 % или повече от правата на глас или капитала на дадено предприятие; или
б)
контрол или подобна връзка между всяко физическо или юридическо лице и предприятие или дъщерно предприятие на дъщерно предприятие се счита също за дъщерно предприятие на предприятието майка, което е начело на тези предприятия.
Ако две или повече физически или юридически лица са постоянно свързани с едно и също лице чрез контрол, се счита също, че между тях съществува тясна връзка.
25)
„капитал“ означава записан капитал по смисъла на член 22 от Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции (27), доколкото същият е бил внесен, включително сметките за премийни резерви. Той напълно покрива загубите, възникнали при обичайната дейност, и при несъстоятелност или ликвидация има ред след всички останали вземания;
26)
„резерви“ са резерви по смисъла на член 9 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г., приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно годишните счетоводни отчети на някои видове предприятия (28), както и печалбите и загубите, пренесени в резултат на прилагането на окончателните печалби или загуби;
27)
„ръководен съвет“ е управителният или надзорният съвет, или и двата в съответствие с националното дружествено право;
28)
„независим член на ръководния съвет“ е член на ръководния съвет, който не е в делови, семейни или други отношения, водещи до конфликт на интереси със съответния ЦК, или акционерите с контролиращо участие, или с клиринговите членове, или тяхното ръководство, и който не е имал такива отношения през петте години, предшестващи неговото участие в съвета;
29)
„висш ръководен състав“ е лицето или лицата, които ефективно ръководят дейността на ЦК или регистъра на транзакциите, и изпълнителният член или членове на ръководния съвет.
Член 3
Вътрешногрупови транзакции
1. По отношение на нефинансов контрагент вътрешногрупова транзакция е договор за извънборсови деривати, сключен с друг контрагент, който е част от същата група, при условие че двамата контрагенти са обект на една и съща пълна консолидация и подлежат на подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска и че този контрагент е установен в Съюза или, ако е установен в трета държава, Комисията е приела акт за изпълнение съгласно член 13, параграф 2 по отношение на същата трета държава.
2. По отношение на финансов контрагент вътрешногрупова транзакция е всяко едно от следните:
а)
договор за извънборсови деривати, сключен с друг контрагент, който е част от същата група, при условие че са спазени следните условия:
i)
финансовият контрагент е установен в Съюза или, ако е установен в трета държава, Комисията е приела акт за изпълнение в съответствие с член 13, параграф 2 по отношение на същата трета държава;
ii)
другият контрагент е финансов контрагент, финансово холдингово дружество, финансова институция или предприятие за спомагателни услуги, подлежащи на съответни пруденциални изисквания;
iii)
двата контрагента са обект на една и съща пълна консолидация; и
iv)
двата контрагента са обект на подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска;
б)
договор за извънборсови деривати, сключен с друг контрагент, когато и двата контрагента са част от една и съща институционална защитна схема, посочена в член 80, параграф 8 от Директива 2006/48/ЕО, при условие че е изпълнено условието в буква а), подточка ii) от настоящия параграф;
в)
договор за извънборсови деривати, сключен между кредитни институции, свързани с един и същ централен орган, или между такава кредитна институция и централния орган, както е посочено в член 3, параграф 1 от Директива 2006/48/ЕО; или
г)
договор за извънборсови деривати, сключен с нефинансов контрагент, който е част от същата група, при условие че двамата контрагенти са обект на една и съща пълна консолидация и подлежат на подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска и че този контрагент е установен в юрисдикция в Съюза или в трета държава, за която Комисията е приела акт за изпълнение, както е посочено в член 13, параграф 2 по отношение на същата трета държава.
3. За целите на настоящия член се приема, че контрагентите са включени в същата консолидация, когато и двата контрагента са или:
а)
включени в консолидация съгласно Директива 83/349/ЕИО или международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002, или, във връзка с група, чието предприятие майка е със седалище в трета държава съгласно общоприетите счетоводни принципи на трета държава, определени като еквивалентни на МСФО, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1569/2007 (или счетоводните стандарти на трета държава, чието използване е позволено съгласно член 4 от същия регламент); или
б)
обхванати от същия консолидиран надзор съгласно Директива 2006/48/ЕО или Директива 2006/49/ЕО или, във връзка с група, чието предприятие майка е със седалище в трета държава, същия консолидиран надзор от компетентен орган на трета държава, потвърден като еквивалентен на уреждания от принципите, установени в член 143 от Директива 2006/48/ЕО или в член 2 от Директива 2006/49/ЕО.
ДЯЛ II
КЛИРИНГ, ОТЧЕТНОСТ И НАМАЛЯВАНЕ НА РИСКА НА ИЗВЪНБОРСОВИТЕ ДЕРИВАТИ
Член 4
Задължение за клиринг
1. Контрагентите извършват клиринг на всички договори за извънборсови деривати, спадащи към клас деривати, за които се отнася задължението за клиринг в съответствие с член 5, параграф 2, когато тези договори отговарят на двете посочени по-долу условия:
а)
били са сключени по един от следните начини:
i)
между два финансови контрагента;
ii)
между финансов контрагент и нефинансов контрагент, който отговаря на условията, посочени в член 10, параграф 1, буква б);
iii)
между два нефинансови контрагента, които отговарят на условията, посочени в член 10, параграф 1, буква б);
iv)
между финансов контрагент или нефинансов контрагент, който отговаря на условията, посочени в член 10, параграф 1, буква б), и образувание, установено в трета държава, за което би съществувало задължение за клиринг, ако е било установено в Съюза; или
v)
между две образувания, установени в една или няколко трети държави, които биха били обект на задължението за клиринг, ако бяха установени в Съюза, при условие че договорът оказва пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или в случай че такова задължение е необходимо или подходящо за предотвратяване на избягването на която и да било от разпоредбите на настоящия регламент; и
б)
се сключват или подновяват или:
i)
на датата, на която задължението за клиринг поражда действие или след нея; или
ii)
на датата на уведомяване или след нея, както е посочено в член 5, параграф 1, но преди датата, на която задължението за клиринг поражда действие, ако договорите имат остатъчен срок до падежа, който е по-дълъг от минималния остатъчен срок до падежа, определен от Комисията в съответствие с член 5, параграф 2, буква в).
2. Без да се засягат техниките за намаляване на риска съгласно член 11, договорите за извънборсови деривати, които са вътрешногрупови транзакции, описани в член 3, не подлежат на задължението за клиринг.
Освобождаването, предвидено в първа алинея, се прилага единствено:
а)
ако два контрагента, установени в Съюза и принадлежащи към същата група, първо са уведомили в писмен вид своите съответни компетентни органи, че възнамеряват да се ползват от освобождаването за сключените помежду им договори за извънборсови деривати. Уведомяването се извършва не по-малко от 30 календарни дни преди използването на изключението. В рамките на 30 календарни дни след получаването на уведомлението компетентните органи могат да възразят срещу ползването на това освобождаване, ако транзакциите между контрагентите не отговарят на условията, посочени в член 3, без да се нарушава правото на компетентните органи да възразят след изтичането на 30-дневния срок, ако тези условия вече не са изпълнени. Ако между компетентните органи има разногласия, ЕОЦКП може в съответствие с правомощията си по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 да им съдейства да постигнат споразумение;
б)
за договори за извънборсови деривати между два контрагента, принадлежащи към същата група и установени в държава-членка и трета държава, ако на контрагента, установен в Съюза, е било разрешено да приложи освобождаването от компетентния му орган в рамките на 30 календарни дни, след като е бил уведомен от контрагента, установен в Съюза, при условие че условията по член 3 са изпълнени. Компетентният орган уведомява ЕОЦКП за това решение.
3. Договорите за извънборсови деривати, които подлежат на задължението за клиринг съгласно параграф 1, подлежат на клиринг чрез ЦК, който е получил разрешение съгласно член 14 или е признат съгласно член 25 да извършва клиринг на този клас извънборсови деривати и който е в списъка на регистъра в съответствие с член 6, параграф 2, буква б).
За тази цел контрагентът следва да е клирингов член, клиент или да сключва непреки споразумения за клиринг с клирингов член, при условие че тези споразумения не увеличават риска на контрагента и гарантират, че активите и позициите на контрагента се ползват от защита с еквивалентен ефект на посочената в членове 39 и 48.
4. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които се определят договорите, за които се счита, че имат пряко, значимо и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или случаите, когато е необходимо или подходящо да се предотврати избягването на която и да било от разпоредбите на настоящия регламент съгласно параграф 1, буква а), подточка v), както и видовете непреки договорни споразумения, които отговарят на условията по параграф 3, втора алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 5
Процедура по задължението за клиринг
1. Когато компетентен орган предоставя разрешение на ЦК за осъществяване на клиринг на даден клас извънборсови деривати съгласно член 14 или 15, той незабавно уведомява ЕОЦКП за това разрешение.
За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи техническите детайли, които да бъдат включени в уведомленията, посочени в първа алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощие за приемане на посочените във втора алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. В рамките на шест месеца след получаване на уведомление в съответствие с параграф 1 или след завършване на процедурата по признаването, посочена в член 25, ЕОЦКП, след като проведе публична консултация и след като се консултира с ЕССР и по целесъобразност с компетентните органи на трети държави, разработва и предоставя за одобрение от Комисията проекти на регулаторни технически стандарти, в които се уточняват:
а)
класът извънборсови деривати, който следва да подлежи на задължението за клиринг, посочено в член 4;
б)
датата(ите), на която(ито) задължението за клиринг поражда действие, включително всяко поетапно изпълнение и категориите контрагенти, подлежащи на това задължение; и
в)
минималният остатъчен срок до падежа на договорите за извънборсови деривати съгласно член 4, параграф 1, буква б), подточка ii).
На Комисията се делегира правомощие за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП по своя собствена инициатива, след като проведе публична консултация и след като се консултира с ЕССР и по целесъобразност с компетентните органи на трети държави, определя в съответствие с критериите, изложени в параграф 4, букви а), б) и в), и съобщава на Комисията класовете деривати, които следва да подлежат на задължението за клиринг по член 4, но за които ЦК все още не е получил разрешение.
След уведомлението ЕОЦКП публикува покана за разработване на предложения за клиринг на тези класове деривати.
4. С общата цел за намаляване на системния риск, проектите на регулаторни технически стандарти за частта, посочена в параграф 2, буква а), вземат предвид следните критерии:
а)
степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас извънборсови деривати;
б)
обема и ликвидността на съответния клас извънборсови деривати;
в)
наличността на безпристрастна, надеждна и общоприета ценова информация в съответния клас извънборсови деривати.
При изготвянето на тези проекти на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП може да вземе предвид взаимосвързаността между контрагентите, използващи съответните класове извънборсови деривати, предвижданото въздействие върху равнищата на кредитния риск от контрагента между контрагентите, както и отражението върху конкуренцията в рамките на Съюза.
За да осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които допълнително се определят критериите, посочени в букви а), б) и в) от първата алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в третата алинея от настоящия параграф, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. Проектите на регулаторни технически стандарти за частта, посочена в параграф 2, буква б), отчитат следните критерии:
а)
очаквания обем на съответния клас извънборсови деривати;
б)
дали повече от един ЦК вече осъществяват клиринг на един и същ клас извънборсови деривати;
в)
способността на съответните ЦК да обработят очаквания обем и да осъществят управление на риска, произтичащ от клиринга на съответния клас извънборсови деривати;
г)
вида и броя контрагенти, които са активни и се очаква да бъдат активни на пазара на съответния клас извънборсови деривати;
д)
срока, необходим на контрагента, подлежащ на задължението за клиринг, за да въведе механизми за клиринг на своите договори за извънборсови деривати чрез ЦК;
е)
управлението на риска и правния и оперативния капацитет на кръга от контрагенти, които са активни на пазара на съответния клас извънборсови деривати и които биха попаднали в обхвата на задължението за клиринг по силата на член 4, параграф 1.
6. Ако даден клас договори за извънборсови деривати вече не разполага с ЦК, на който е дадено разрешение или е признат за извършване на клиринг на тези договори съгласно настоящия регламент, той вече не подлежи на задължението за клиринг по член 4 и се прилага параграф 3 от настоящия член.
Член 6
Публичен регистър
1. ЕОЦКП създава, поддържа и актуализира публичен регистър за правилното и недвусмислено определяне на класовете извънборсови деривати, които подлежат на задължението за клиринг. Публичният регистърът е на разположение на уебсайта на ЕОЦКП.
2. Регистърът включва:
а)
класовете деривати, които подлежат на задължението за клиринг съгласно член 4;
б)
ЦК, които са получили разрешение или са признати за целите на задължението за клиринг.
в)
датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително всяко поетапно изпълнение;
г)
класовете деривати, определени от ЕОЦКП в съответствие с член 5, параграф 3;
д)
минималния остатъчен срок до падежа на договорите за деривати, посочени в член 4, параграф 1, буква б), подточка ii);
е)
ЦК, за които ЕОЦКП е уведомен от компетентния орган за целите на задължението за клиринг, и датата на уведомяване за всяко от двете.
3. Когато ЦК вече не притежава разрешение или не е признат съгласно настоящия регламент да извършва клиринг на даден клас деривати, ЕОЦКП незабавно го заличава от публичния регистър във връзка с този клас деривати.
4. За да се осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП може да разработи проекти на регулаторни технически стандарти, за да уточни техническите детайли, които се включват в посочения в параграф 1 публичен регистър.
ЕОЦКП представя на Комисията всички такива проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 7
Достъп до ЦК
1. ЦК, който е получил разрешение за клиринг на договори за извънборсови деривати, приема да извърши клиринга на такива договори на недискриминационна и прозрачна основа, независимо от мястото за търговия.
ЦК може да изиска мястото за търговия да отговаря на оперативните и техническите изисквания, определени от ЦК, включително изискванията за управление на риска.
2. ЦК приема или отказва официално искане за достъп от място за търговия в рамките на три месеца от такова искане.
3. Когато ЦК отказва достъп съгласно параграф 2, той предоставя на мястото за търговия всички основания за отказа.
4. Освен ако компетентният орган на мястото за търговия и този на ЦК откажат достъп, ЦК предоставя при условията на втора алинея достъп в рамките на три месеца от решението, приемайки официалното искане от мястото за търговия в съответствие с параграф 2.
Компетентният орган на мястото за търговия и този на ЦК могат да откажат достъп до ЦК след официално искане от мястото за търговия единствено ако такъв достъп би застрашил безпрепятственото и нормално функциониране на пазарите или би имал неблагоприятно въздействие върху системния риск.
5. В случай на несъгласие между компетентните органи ЕОЦКП решава всички спорове между компетентните органи в съответствие със своите правомощия по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 8
Достъп до място за търговия
1. По искане на ЦК местата за търговия предоставят търговска информация на недискриминационна и прозрачна основа на всеки ЦК, който е получил разрешение да извърши клиринг на договори за извънборсови деривати, търгувани на това място за търговия.
2. Когато искане за достъп до място за търговия е било официално подадено до място за търговия от ЦК, мястото за търговия отговаря на ЦК в срок от три месеца.
3. Ако мястото за търговия откаже достъп, то уведомява подробно ЦК и излага изчерпателно мотивите си.
4. Без да се засяга решението на компетентните органи на мястото за търговия и на ЦК, мястото за търговия осигурява достъп в срок от три месеца от получаване на положителен отговор на искането за достъп.
ЦК получава достъп до мястото за търговия само когато за този достъп не е необходима оперативна съвместимост и не се застрашава безпрепятственото и нормално функциониране на пазарите, по-конкретно в резултат на фрагментация на ликвидността, и когато мястото за търговия е осигурило подходящи механизми за предотвратяване на такава фрагментация.
5. За да се осигури последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи понятието фрагментация на ликвидността.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 9
Задължение за отчетност
1. Контрагентите и ЦК осигуряват отчитане на данните за всеки сключен от тях договор за деривати, както и за всяка промяна или прекратяване на договор, пред регистъра на транзакции, регистриран в съответствие с член 55 или признат в съответствие с член 77. Данните се отчитат не по-късно от първия работен ден след деня на сключването, промяната или прекратяването на договора.
Задължението за отчетност се прилага за договори за деривати, които:
а)
са сключени преди.16 август 2012 г. и чието изпълнение не е приключило към същата дата;
б)
се сключват на или след 16 август 2012 г.
Контрагент или ЦК, за който се прилага задължението за отчетност, може да делегира отчитането на данните по договора за деривати.
Контрагентите и ЦК правят необходимото да няма дублиране при отчитането на данните по сключените от тях договори за деривати.
2. Контрагентите водят отчетност за всички договори за деривати, които са сключили, и за всяко изменение за срок от най-малко пет години след приключването на договора.
3. В случай че няма на разположение регистър на транзакции, който да регистрира данните по договор за деривати, контрагентите и ЦК гарантират, че тези данни се отчитат пред ЕОЦКП.
В този случай ЕОЦКП гарантира, че всички имащи отношение образувания, посочени в член 81, параграф 3, имат достъп до всички данни по договори за деривати, необходими за изпълнението на съответните им отговорности и мандати.
4. Счита се, че ЦК, който отчита характеристиките на договор за деривати пред регистъра на транзакции или пред ЕОЦКП, или образувание, което отчита тези характеристики от името на контрагент или на ЦК, не нарушава ограниченията за оповестяване на информация, наложени по силата на договора или на законодателни, регулаторни или административни разпоредби.
Отчитащото образувание или неговите ръководители или служители не са отговорни за последствията от това оповестяване.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва регулаторни технически стандарти за уточняване на характеристиките и вида на отчетите, посочени в параграфи 1 и 3, за различните класове деривати.
Докладите, посочени в параграфи 1 и 3, уточняват най-малко:
а)
страните по договора за деривати и, когато е различен, бенефициера на правата и задълженията по договора;
б)
основните характеристики на договорите за деривати, включително техния вид, базов срок до падежа, номинал, цена и дата на сетълмента.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. За да се осигурят единни условия за прилагането на параграфи 1 и 3, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се уточняват:
а)
формата и честотата на отчетите, посочени в параграфи 1 и 3, за различните класове деривати;
б)
датата, от която договорите за деривати следва да се отчитат, включително поетапно изпълнение за договори, сключени преди датата на прилагане на задължението за отчетност.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 10
Нефинансови контрагенти
1. Когато нефинансов контрагент има позиции по договори за извънборсови деривати и тези позиции надвишават клиринговия праг съгласно параграф 3, този нефинансов контрагент:
а)
незабавно уведомява ЕОЦКП и компетентния орган, посочен в параграф 5, за това;
б)
подлежи на задължението за клиринг за бъдещи договори съгласно член 4, ако средната подновена позиция през последните 30 работни дни превишава прага; и
в)
осъществява клиринг на съответните бъдещи договори в срок от четири месеца след датата, от която подлежи на задължение за клиринг.
2. Нефинансов контрагент, за който се прилага задължение за клиринг в съответствие с параграф 1, буква б) и който впоследствие удостовери на органа, определен съгласно параграф 5, че средната му подновена позиция за 30 работни дни не надвишава клиринговия праг, вече няма да подлежи на задължението за клиринг съгласно член 4.
3. При изчисляването на посочените в параграф 1 позиции нефинансовият контрагент включва всички договори за извънборсови деривати, сключени от нефинансовия контрагент или от други нефинансови образувания в рамките на групата, към която принадлежи този нефинансов контрагент, за които не може да се измери обективно, че водят до намаляване на рисковете, пряко свързани с търговската или финансиращата дейност на нефинансовия контрагент или на групата.
4. За да гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след провеждане на консултации с ЕССР и другите съответни органи, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи:
а)
критериите за определяне за кои договори за извънборсови деривати обективно може да се измери, че намаляват рисковете, пряко свързани с търговската дейност или финансиращата дейност, посочени в параграф 3; и
б)
стойности за клиринговите прагове, които се определят при отчитане на системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти за всеки клас извънборсови деривати.
След провеждането на открита публична консултация ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
След като се консултира с ЕССР и с други заинтересовани органи, ЕОЦКП редовно преразглежда праговете и при необходимост предлага регулаторни технически стандарти за изменението им.
5. Всяка държава-членка определя орган, който да следи за спазването на задължението по параграф 1.
Член 11
Техники за намаляване на риска за договори за извънборсови деривати, за които не е извършен клиринг чрез ЦК
1. Финансовите и нефинансовите контрагенти, които сключват договори за извънборсови деривати, за които не е извършен клиринг чрез ЦК, осигуряват след надлежна проверка подходящи процедури и мерки за оценка, наблюдение и намаляване на операционния риск и кредитния риск на контрагента, обхващащи най-малко:
а)
своевременното потвърждаване, когато са на разположение с електронни средства, на условията на съответния договор за извънборсови деривати;
б)
формални процедури, които са стабилни, устойчиви и подлежащи на одитиране за съгласуване на портфейлите, управление на съответния риск, своевременно разкриване и разрешаване на спорове между страните, както и процедури за проследяване на стойността на действащите договори.
2. Финансовите и нефинансовите контрагенти, посочени в член 10, ежедневно оценяват пазарната стойност на действащите договори. Когато пазарните условия не позволяват пазарно оценяване, се използва надеждно и благоразумно оценяване на базата на модели.
3. Финансовите контрагенти разполагат с процедури за управление на риска, които изискват своевременна, точна и подходящо отделена размяна на обезпечения във връзка с договорите за извънборсови деривати, сключени на или след 16 август 2012 г. Нефинансовите контрагенти, посочени в член 10, разполагат с процедури за управление на риска, които изискват своевременна, точна и подходящо отделена размяна на обезпечения във връзка с договорите за извънборсови деривати, сключени при надхвърляне на клиринговия праг или след това.
4. Финансовите контрагенти разполагат с подходящ и пропорционален размер на капитала за управление на риска, който не е покрит от подходяща размяна на обезпечения.
5. Изискването по параграф 3 от настоящия член не се прилага за посочените в член 3 вътрешногрупови транзакции, сключени от контрагенти, които са установени в същата държава-членка, при условие че няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
6. Посочените в член 3, параграф 2, буква а), б) или в) вътрешногрупови транзакции, сключени от контрагенти, които са установени в различни държави-членки, се освобождават изцяло или частично от изискването в параграф 3 от настоящия член въз основа на положително решение и на двата компетентни органа, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на равнището на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
Ако компетентните органи не успеят да стигнат до положително решение в рамките на 30 календарни дни от получаването на заявлението за освобождаване, ЕОЦКП може да подпомогне тези органи при постигането на споразумение в съответствие със своите правомощия по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. Посочените в член 3, параграф 1 вътрешногрупови транзакции, сключени от нефинансови контрагенти, които са установени в различни държави-членки, се освобождават от изискването в параграф 3 от настоящия член, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на равнището на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
Нефинансовите контрагенти уведомяват компетентните органи, посочени в член 10, параграф 5, за своето намерение да приложат освобождаването. Освобождаването е валидно, освен ако някой от уведомените компетентни органи не изрази несъгласие по отношение на изпълнението на условията, посочени в буква а) или б) от първа алинея, в рамките на три месеца от датата на уведомяване.
8. Посочените в член 3, параграф 2, букви а)-г) вътрешногрупови транзакции, сключени от контрагент, който е установен в Съюза, и контрагент, установен в юрисдикция на трета държава, се освобождават изцяло или частично от изискването в параграф 3 от настоящия член въз основа на положително решение на съответния компетентен орган, отговарящ за надзора над установения в Съюза контрагент, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на нивото на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
9. Посочените в член 3, параграф 1 вътрешногрупови транзакции, сключени от нефинансов контрагент, който е установен в Съюза, и контрагент, установен в юрисдикция на трета държава, се освобождават от изискването в параграф 3 от настоящия член, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на нивото на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
Нефинансовият контрагент уведомява компетентните органи, посочени в член 10, параграф 5, за своето намерение да приложи освобождаването. Освобождаването е валидно, освен ако уведомените компетентни органи не изразят несъгласие по отношение на изпълнението на условията, посочени в буква а) или б) от първа алинея, в рамките на три месеца от датата на уведомяване.
10. Посочените в член 3, параграф 1 вътрешногрупови транзакции, сключени от нефинансов контрагент и финансов контрагент, които са установени в различни държави-членки, се освобождават изцяло или частично от изискването в параграф 3 от настоящия член въз основа на положително решение на съответния компетентен орган, отговарящ за надзора на финансовия контрагент, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на нивото на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
Съответният компетентен орган, отговарящ за надзора на финансовия контрагент, уведомява компетентния орган, посочен в член 10, параграф 5, за всички решения от този род. Освобождаването е валидно, освен ако уведоменият компетентен орган не е съгласен, че условията в буква а) или б) от първа алинея са изпълнени. Ако между компетентните органи има разногласия, ЕОЦКП може да подпомогне тези органи във вземането на решение в съответствие с правомощията си по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. Контрагентът по вътрешногрупова транзакция, която е била освободена от изискването в параграф 3, публично оповестява информация за освобождаването.
Компетентният орган уведомява ЕОЦКП за всяко решение, прието съгласно параграф 6, 8 или 10, или за всяко уведомление, получено съгласно параграф 7, 9 или 10, и предоставя на ЕОЦКП техническите детайли за съответната вътрешногрупова транзакция.
12. Задълженията, предвидени в параграфи 1-11, се прилагат за договори за извънборсови деривати, сключени между образувания от трети държави, които биха били обект на тези задължения, ако бяха установени в Съюза, при условие че тези договори оказват пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или в случай че това задължение е необходимо или подходящо за предотвратяване на избягването на която и да било от разпоредбите на настоящия регламент.
13. ЕОЦКП извършва редовно наблюдение върху дейността с деривати, които не са допустими за клиринг, с цел определяне на случаите, при които даден клас деривати може да представлява системен риск, и предотвратяване на регулаторен арбитраж между транзакции с деривати, които подлежат на клиринг, и такива, които не подлежат на клиринг. По-специално, след като се консултира с ЕССР, ЕОЦКП предприема действия съгласно член 5, параграф 3 или прави преглед на регулаторните технически стандарти относно изискванията за допълнително обезпечение по параграф 14 от настоящия член и по член 41.
14. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП изготвя проекти на регулаторни технически стандарти, в които се уточняват:
а)
процедурите и мерките за оценка, посочени в параграф 1;
б)
пазарните условия, които не позволяват пазарно оценяване, и критериите за използване на оценяване на базата на модели съгласно параграф 2;
в)
техническите детайли за освободените вътрешногрупови транзакции, които да се включват в уведомлението, посочено в параграфи 7, 9 и 10;
г)
техническите детайли за информацията за освободените вътрешногрупови транзакции съгласно параграф 11;
д)
договорите, за които се счита, че имат пряко, значимо и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, или случаите, когато е необходимо или подходящо да се предотврати избягването на която и да било от разпоредбите на настоящия регламент съгласно параграф 12.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
15. За да се осигури последователното прилагане на настоящия член, ЕНО разработват общи проекти на регулаторни технически стандарти, в които се уточняват:
а)
процедурите за управление на риска, включително нивата и видовете обезпечения и споразумения за отделяне, необходими съгласно изискванията на параграф 3;
б)
нивото на капитала, необходимо да спазването на параграф 4;
в)
процедурите, които контрагентите и съответните компетентни органи трябва да следват при прилагане на освобождаването съгласно параграфи 6-10;
г)
приложимите критерии, посочени в параграфи 5-10, включително какво следва да се смята за практическа или правна пречка за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
ЕНО представят на Комисията тези общи проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
В зависимост от правния статут на контрагента на Комисията се делегира правомощие за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 или (ЕС) № 1095/2010.
Член 12
Санкции
1. Държавите-членки установяват правила за санкциониране на нарушенията на правилата от настоящия дял и вземат всички необходими мерки, за да осигурят тяхното прилагане. Тези санкции включват най-малко административни глоби. Предвидените санкции са ефективни, съразмерни и възпиращи.
2. Държавите-членки гарантират, че компетентните органи, отговорни за надзора на финансовите и когато е приложимо, на нефинансовите контрагенти, обявяват публично всяка санкция, наложена за нарушаване на членове 4, 5 и 7-11, освен ако това оповестяване сериозно би застрашило финансовите пазари или би причинило непропорционална вреда на засегнатите страни. Държавите-членки публикуват на редовни интервали доклади за оценка на ефективността на правилата за санкциониране, които се прилагат. Подобно оповестяване и публикуване не съдържа лични данни по смисъла на член 2, буква а) от Директива 95/46/ЕО.
До 17 февруари 2013 г. държавите-членки съобщават на Комисията правилата, посочени в параграф 1. Те незабавно уведомяват Комисията за всички техни последващи изменения.
3. Нарушение на правилата от настоящия дял не засяга действителността на договора за извънборсови деривати или възможността за страните да приложат разпоредбите на договора за извънборсови деривати. Нарушение на правилата от настоящия дял не поражда право на обезщетение от страна по договор за извънборсови деривати.
Член 13
Механизъм за избягване на дублиращи се или противоречащи си правила
1. Комисията се подпомага от ЕОЦКП при наблюдението и изготвянето на доклади до Европейския парламент и до Съвета относно международното прилагане на принципите, заложени в членове 4, 9, 10 и 11, по-специално по отношение на евентуални дублиращи се или противоречащи си изисквания към участниците на пазара, и препоръчва възможно действие.
2. Комисията може да приеме актове за изпълнение, в които се декларира, че правната и надзорната уредба и уредбата на правоприлагането на трета държава:
а)
са еквивалентни на изискванията, установени в настоящия регламент съгласно членове 4, 9, 10 и 11;
б)
гарантират защита на професионалната тайна, еквивалентна на предвидената в настоящия регламент; и
в)
изпълняват ефективно и се прилагат по справедлив начин, който не води до нарушаване на конкуренцията, за да се гарантира ефективен надзор и правоприлагане в тази трета държава.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 86, параграф 2 процедура по разглеждане.
3. Актът за изпълнение относно еквивалентността, посочен в параграф 2, предполага, че контрагентите, встъпващи в транзакция, по отношение на която се прилагат разпоредбите на настоящия регламент, са изпълнили задълженията по членове 4, 9, 10 и 11, когато поне един от контрагентите е установен в трета държава.
4. В сътрудничество с ЕОЦКП Комисията наблюдава ефективното изпълнение на изискванията, еквивалентни на установените в членове 4, 9, 10 и 11, от страна на трети държави, за които е бил приет акт за изпълнение относно еквивалентността, и редовно докладва, най-малко веднъж годишно, на Европейския парламент и на Съвета. В срок от 30 календарни дни след представянето на доклада и в случай че той съдържа данни за недостатъчно или непоследователно прилагане на еквивалентните изисквания от органите на трети държави, Комисията оттегля признаването на еквивалентността на правната рамка на съответната трета държава. Когато актът за изпълнение относно еквивалентността бъде оттеглен, контрагентите отново автоматично стават обект на всички установени в настоящия регламент изисквания.
ДЯЛ III
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА РАЗРЕШЕНИЕ И НАДЗОР НА ЦК
ГЛАВА 1
Условия и процедури за предоставяне на разрешение на ЦК
Член 14
Предоставяне на разрешение на ЦК
1. Ако юридическо лице, установено в Съюза, възнамерява да предоставя услуги за клиринг в качеството на ЦК, то кандидатства за разрешение пред компетентния орган на държавата-членка, в която е установено (компетентния орган за ЦК), в съответствие с процедурата по член 17.
2. Когато разрешението е предоставено в съответствие с член 17, то поражда действие за цялата територия на Съюза.
3. Разрешението, посочено в параграф 1, се предоставя само за извършване на дейности във връзка с клиринг и се уточняват услугите или дейностите, които ЦК е получил разрешение да предоставя или извършва, включително обхванатите от разрешението класове финансови инструменти.
4. ЦК спазва във всеки един момент условията, изисквани за разрешението.
ЦК уведомява своевременно компетентния орган за всякакви съществени изменения, засягащи условията за разрешението.
5. Посоченото в параграф 1 разрешение не следва да възпрепятства държавите-членки да приемат или да продължават да прилагат допълнителни изисквания по отношение на установените на тяхна територия ЦК, включително някои изисквания за лиценз съгласно Директива 2006/48/ЕО.
Член 15
Разширяване на дейностите и услугите
1. Всеки ЦК, който възнамерява да разшири дейността си с допълнителни услуги или дейности, непопадащи в обхвата на първоначалното разрешение, подава искане за разширяване до компетентния орган за ЦК. Предлагането на клирингови услуги, за които ЦК още не е получил разрешение, се счита за разширяване на обхвата на това разрешение.
Разширяване на обхвата на разрешението се извършва в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
2. Ако ЦК възнамерява да разшири дейността си в друга държава-членка, различна от тази, в която той е установен, компетентният орган за ЦК уведомява незабавно компетентния орган на другата държава-членка.
Член 16
Капиталови изисквания
1. За да получи разрешение съгласно член 14, всеки ЦК трябва да разполага с постоянен и наличен първоначален капитал в размер на най-малко 7,5 милиона евро.
2. Капиталът, в т.ч. неразпределената печалба и резервите на ЦК, трябва да е пропорционален на риска, произтичащ от дейностите на ЦК. Той трябва да е във всеки един момент достатъчен, за да осигури организираното преустановяване на дейността или преструктуриране на неговите операции в рамките на разумен срок, както и подходящата защита на ЦК срещу кредитен риск, риск от контрагента, пазарен, операционен, правен и бизнес риск, които не са покрити от специфични финансови ресурси, посочени в членове 41-44.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, в тясно сътрудничество с ЕСЦБ и след като се консултира с ЕОЦКП, ЕБО разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи изискванията относно посочените в параграф 2 капитал, неразпределена печалба и резерви на ЦК.
ЕБО предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
Член 17
Процедура за предоставяне или за отказ на разрешение
1. Кандидатстващият ЦК подава заявление за разрешение пред компетентния орган на държавата-членка по своето установяване.
2. Подалият заявление ЦК предоставя цялата необходима информация, за да може компетентният орган да се убеди, че към момента на предоставяне на разрешението подалият заявление ЦК е взел всички мерки, нужни за спазването на посочените в настоящия регламент изисквания. Компетентният орган незабавно предава на ЕОЦКП и на посочената в член 18, параграф 1 колегия цялата информация, получена от подалия заявление ЦК.
3. В срок от 30 работни дни след получаване на заявлението компетентният орган преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението е непълно, компетентният орган определя срок, в рамките на който подалият заявление ЦК трябва да предостави допълнителна информация. След като прецени, че дадено заявление е пълно, компетентният орган съответно уведомява за това подалия заявлението ЦК, членовете на колегията, създадена в съответствие с член 18, параграф 1, и ЕОЦКП.
4. Компетентният орган предоставя разрешение единствено ако е напълно убеден, че подалият заявление ЦК отговаря на всички изисквания, установени в настоящия регламент, и че за ЦК е подадено уведомление за система съгласно Директива 98/26/ЕО.
Компетентният орган отчита надлежно становището на колегията, постигнато в съответствие с член 19. Ако компетентният орган за ЦК не изрази съгласие с дадено положително становище на колегията, неговото решение съдържа изчерпателно изложение на мотивите, както и обяснение за всяко значително отклонение от позитивното становище на колегията.
ЦК не получава разрешение, ако всички членове на колегията, с изключение на органите на държавата-членка по установяване на ЦК, достигнат до съвместно становище по взаимно съгласие съгласно член 19, параграф 1, че ЦК не следва да получи разрешение. В становището в писмена форма изчерпателно се излагат мотивите, поради които колегията смята, че изискванията, установени в настоящия регламент или в друг акт от правото на Съюза, не са спазени.
Когато не се стигне до съвместно становище по взаимно съгласие, както се посочва в третата алинея, и ако мнозинство от две трети от членовете на колегията изрази отрицателно становище, който и да е от заинтересованите компетентни органи, въз основа това мнозинство от две трети от колегията, може да отнесе въпроса до ЕОЦКП в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 в рамките на 30 календарни дни след приемането на това отрицателно становище.
В решението за отнасяне на въпроса до ЕОЦКП в писмена форма изчерпателно се излагат мотивите, поради които съответните членове на колегията смятат, че изискванията, установени в настоящия регламент или в други части от правото на Съюза, не са спазени. В такъв случай компетентният орган за ЦК отлага решението си относно разрешението и изчаква решението относно предоставянето на разрешение, което ЕОЦКП може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. Компетентният орган взема решението си в съответствие с решението на ЕОЦКП. Въпросът не се отнася до ЕОЦКП след края на 30-дневния срок, посочен в четвърта алинея.
Когато всички членове на колегията, с изключение на органите на държавата-членка по установяване на ЦК, достигнат съвместно становище чрез взаимно съгласие съгласно член 19, параграф 1, че ЦК не следва да получи разрешение, компетентният орган за ЦК може да отнесе въпроса до ЕОЦКП в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Компетентният орган на държавата-членка по установяване на ЦК изпраща решението на останалите заинтересовани компетентни органи.
5. В случай че компетентният орган за ЦК не е приложил разпоредбите на настоящия регламент или ги е приложил по начин, който представлява нарушение на правото на Съюза, ЕОЦКП действа в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
По искане на всеки член на колегията или по своя инициатива ЕОЦКП може да разследва всяко предполагаемо нарушение или неприлагане на правото на Съюза, след като уведоми компетентния орган.
6. Никое действие на член на колегията в процеса на изпълнение на задълженията му не може да подлага пряко или косвено на дискриминация държава-членка или група държави-членки като място за клирингови услуги в каквато и да било валута.
7. В рамките на шест месеца от подаване на пълното заявление компетентният орган писмено информира подалия заявление ЦК дали му е предоставено или е отказано разрешението, като излага подробно обяснение за основанията си.
Член 18
Колегия
1. За да бъде улеснено изпълнението на посочените в членове 15, 17, 49, 51 и 54 задачи, в рамките на 30 календарни дни от предоставяне на пълното заявление в съответствие с член 17 компетентният орган за ЦК създава, управлява и председателства колегия.
2. Колегията се състои от:
а)
ЕОЦКП;
б)
компетентния орган за ЦК;
в)
компетентните органи, отговорни за надзора на клиринговите членове на ЦК, които са установени в тези три държави-членки, чиито съвкупни вноски в посочения в член 42 гаранционен фонд на ЦК са най-големи за период от една година;
г)
компетентните органи, отговорни за надзора на местата за търговия, обслужвани от ЦК;
д)
компетентните органи, осъществяващи надзор на ЦК, с които ЦК е сключил споразумения за оперативна съвместимост;
е)
компетентните органи, осъществяващи надзор на централните депозитари на ценни книжа, с които е свързан ЦК;
ж)
съответните членове на ЕСЦБ, които са отговорни за контрола на ЦК, и съответните членове на ЕСЦБ, които са отговорни за контрола на ЦК, с които са сключени споразумения за оперативна съвместимост;
з)
централните банки, които емитират тези валути, в които са деноминирани финансовите инструменти, които най-често са обект на клиринг.
3. Компетентният орган на държава-членка, който не е член на колегията, може да поиска от колегията всякаква информация, полезна за изпълнението на надзорните му задължения.
4. Без да се засягат отговорностите на компетентните органи съгласно настоящия регламент, колегията осигурява:
а)
подготовката на становището, посочено в член 19;
б)
обмена на информация, в т.ч. исканията за информация съгласно член 84;
в)
споразумения за доброволно възлагане на задачи между своите членове;
г)
координацията на програми за надзорни проверки, основани на оценка на риска на ЦК; и
д)
определянето на процедури и планове за действие в извънредни ситуации съгласно член 24.
5. Създаването и функционирането на колегията се основава на писмено споразумение между нейните членове.
В споразумението се определят практическите договорености за функционирането на колегията, включително подробни правила за процедурите на гласуване, както е посочено в член 19, параграф 3, и могат да се определят задачите, които да бъдат поверени на компетентния орган за ЦК или на друг член на колегията.
6. За да се осигури последователно и съгласувано функциониране на колегиите в Съюза, ЕОЦКП изготвя проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на условията, при които валутите на Съюза, посочени в параграф 2, буква з), се считат за най-подходящи, и техническите детайли на практическите договорености, посочени в параграф 5.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 19
Становище на колегията
1. В срок четири месеца от подаване на пълното заявление от ЦК в съответствие с член 17 компетентният орган за ЦК провежда оценка на риска на ЦК и представя доклад на колегията.
В срок 30 календарни дни след получаването му и въз основа на заключенията на този доклад колегията следва да постигне съвместно становище, в което се определя дали подалият заявление ЦК отговаря на всички изисквания, установени в настоящия регламент.
Без да се засяга член 17, параграф 4, четвърта алинея, ако не се стигне до съвместно становище в съответствие с втора алинея, колегията приема становище с обикновено мнозинство в рамките на същия срок.
2. ЕОЦКП подпомага приемането на съвместното становище в съответствие със своята обща координационна функция съгласно член 31 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. Колегията приема становище с мнозинство въз основа на обикновено мнозинство от своите членове. За колегии, съставени от 12 членове или по-малко, с глас разполагат най-много двама членове на колегията от една и съща държава-членка, като всеки гласуващ член разполага с един глас. За колегии, съставени от повече от 12 членове, с глас разполагат най-много трима членове от една и съща държава-членка, като всеки гласуващ член разполага с един глас. ЕОЦКП няма право на глас по становищата на колегията.
Член 20
Отнемане на разрешение
1. Без да се засяга член 22, параграф 3, компетентният орган за ЦК отнема разрешението, ако ЦК:
а)
не е използвал разрешението в рамките на 12 месеца, изрично се отказва от разрешението или през предходните шест месеца не е предоставял услуги или извършвал дейност;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е било предоставено разрешението, и не е предприел коригиращото действие, поискано от компетентния орган за ЦК в определения за това срок;
г)
е нарушавал сериозно и системно някое от изискванията, установени в настоящия регламент.
2. Когато компетентният орган за ЦК счита, че е налице някое от обстоятелствата, посочени в параграф 1, той уведомява съответно в рамките на пет работни дни ЕОЦКП и членовете на колегията.
3. Членовете на колегията биват консултирани от компетентния орган за ЦК относно необходимостта от отнемане на разрешението на ЦК, освен когато се налага такова решение да се вземе спешно.
4. Всеки член на колегията може по всяко време да поиска от компетентния орган за ЦК да провери дали ЦК продължава да отговаря на условията, при които е било предоставено разрешението.
5. Компетентният орган за ЦК може да ограничи отнемането до определена услуга, дейност или финансов инструмент.
6. Компетентният орган за ЦК изпраща на ЕОЦКП и на членовете на колегията своето напълно обосновано решение, което взема предвид възраженията на членовете на колегията.
7. Решението за отнемането на разрешението поражда действие на цялата територия на Съюза.
Член 21
Преглед и оценка
1. Без да се засяга ролята на колегията, компетентните органи, посочени в член 22, правят преглед на мерките, стратегиите, процедурите и механизмите, прилагани от ЦК с цел спазване на настоящия регламент, и оценяват рисковете, на които ЦК са или могат да бъдат изложени.
2. Обхватът на прегледа и на оценката, посочени в параграф 1, следва да съответства на изискванията, установени в настоящия регламент.
3. Компетентните органи определят честотата и задълбочеността на прегледа и на оценката, посочени в параграф 1, като имат предвид размера, системното значение, характера, мащаба и сложността на дейността на съответния ЦК. Прегледът и оценката се актуализират най-малко веднъж годишно.
ЦК подлежи на проверки на място.
4. Компетентните органи информират редовно и поне веднъж годишно колегията относно резултатите от прегледа и оценката, посочени в параграф 1, в т.ч. за всички коригиращи действия или наложени санкции.
5. Компетентните органи изискват от всеки ЦК, който не отговаря на изискванията, установени в настоящия регламент, да предприеме съответното действие или стъпки на ранен етап за справяне със ситуацията.
6. ЕОЦКП изпълнява координираща роля между компетентните органи и между колегиите с оглед изграждането на обща надзорна култура и последователни надзорни практики, гарантирайки единни процедури и последователни подходи и увеличавайки последователността при резултатите от надзора.
За целите на първа алинея ЕОЦКП поне веднъж годишно:
а)
провежда сравнителен анализ на надзорните дейности на всички компетентни органи във връзка с разрешението и надзора на ЦК съгласно член 30 от Регламент (ЕС) № 1095/2010; и
б)
инициира и координира оценки за целия Съюз относно устойчивостта на ЦК спрямо неблагоприятно развитие на пазара съгласно член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато оценка по втора алинея, буква б) разкрие недостатъци по отношение на устойчивостта на един или повече ЦК, ЕОЦКП издава необходимите препоръки съгласно член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА 2
Надзор и контрол на ЦК
Член 22
Компетентен орган
1. Всяка държава-членка определя компетентен орган, отговорен за изпълнението на произтичащите от настоящия регламент задължения за предоставяне на разрешение и надзор на ЦК, установени на нейната територия, и информира Комисията и ЕОЦКП за това.
Когато държавата-членка определи няколко компетентни органа, тя ясно определя съответните им функции и посочва един орган, който е отговорен за координиране на сътрудничеството и обмена на информация с Комисията, ЕОЦКП, компетентните органи на другите държави-членки, ЕБО и съответните членове на ЕСЦБ, в съответствие с членове 23, 24, 83 и 84.
2. Всяка държава-членка гарантира, че компетентният орган разполага с необходимите за осъществяване на своите функции правомощия за упражняване на надзор и провеждане на проучвания.
3. Всяка държава-членка гарантира, че при неспазване на настоящия регламент спрямо отговорните физически или юридически лица могат да бъдат взети или наложени подходящи административни мерки в съответствие с националното законодателство.
Тези мерки са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект и могат да обхващат искане за коригиращо действие в определен срок.
4. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списъка на компетентните органи, посочени в съответствие с параграф 1.
ГЛАВА 3
Сътрудничество
Член 23
Сътрудничество между органите
1. Компетентните органи поддържат тясно сътрудничество помежду си, с ЕОЦКП и, при необходимост, с ЕСЦБ.
2. При изпълнение на общите си задължения компетентните органи отчитат надлежно възможното въздействие на своите решения върху стабилността на финансовата система във всички останали засегнати държави-членки, и по-специално при посочените в член 24 извънредни ситуации, въз основа на актуалната налична информация.
Член 24
Извънредни ситуации
Компетентният орган за ЦК или всеки друг орган информира своевременно ЕОЦКП, колегията, съответните членове на ЕСЦБ и други засегнати органи за възникването на свързани с ЦК извънредни ситуации, включително събития на финансовите пазари, които биха могли да повлияят отрицателно на пазарната ликвидност и стабилността на финансовата система в някоя държава-членка, в която е установен ЦК или някой от неговите клирингови членове.
ГЛАВА 4
Отношения с трети държави
Член 25
Признаване на ЦК от трета държава
1. ЦК, който е установен в трета държава, може да предоставя клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, само когато този ЦК е признат от ЕОЦКП.
2. ЕОЦКП, след консултация с органите, посочени в параграф 3, може да признае ЦК, установен в трета държава и кандидатствал за признаване за предоставяне на определени клирингови услуги или дейности, когато:
а)
Комисията е приела акт за изпълнение в съответствие с параграф 6;
б)
ЦК е получил разрешение в съответната трета държава и е обект на ефективен надзор и правоприлагане, гарантиращи пълното съответствие с пруденциалните изисквания, приложими в тази трета държава;
в)
са сключени споразумения за сътрудничество съгласно параграф 7;
г)
ЦК е установен или е получил разрешение в трета държава, за която се счита, че има системи за борба с изпирането на пари и с финансирането на тероризъм, еквивалентни на тези на Съюза, в съответствие с критериите, предвидени според общото разбиране на държавите-членки относно еквивалентността на трети държави съгласно Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (29).
3. При оценяване на това дали посочените в параграф 2 условия са изпълнени, ЕОЦКП се консултира със:
а)
компетентния орган на държавата-членка, избрана от ЦК, в която ЦК предоставя или възнамерява да предоставя клирингови услуги;
б)
компетентните органи, отговорни за надзора на клиринговите членове на ЦК, които са установени в онези три държави-членки, чиито съвкупни вноски за едногодишен период в посочения в член 42 гаранционен фонд на ЦК са най-големи или за които ЦК очаква те да бъдат най-големи;
в)
компетентните органи, отговорни за надзора на намиращите се в Съюза места за търговия, които се обслужват или предстои да се обслужват от ЦК;
г)
компетентните органи, осъществяващи надзор на ЦК, установени в Съюза, с които са сключени споразумения за оперативна съвместимост;
д)
членовете на ЕСЦБ на държавите-членки, в които ЦК предоставя или възнамерява да предоставя клирингови услуги, както и с членовете на ЕСЦБ, които са отговорни за контрола на ЦК, с които са сключени споразумения за оперативна съвместимост;
е)
централните банки, които емитират тези валути на Съюза, в които са деноминирани финансовите инструменти, които най-често са или ще подлежат на клиринг.
4. ЦК, посочен в параграф 1, подава заявление до ЕОЦКП.
Подалият заявление ЦК предоставя на ЕОЦКП цялата информация, необходима за целите на признаването. В срок 30 работни дни след получаването ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението е непълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който подалият заявление ЦК трябва да предостави допълнителна информация.
Решението за признаване се основава на условията, посочени в параграф 2, и не зависи от никакви оценки, на които да се основава на решението относно еквивалентността, посочено в член 13, параграф 3.
Преди да вземе решение, ЕОЦКП се консултира с органите и образуванията, посочени в параграф 3.
В рамките на 180 работни дни след предоставянето на пълното заявление ЕОЦКП изпраща писмено и напълно обосновано уведомление до подалия заявление ЦК относно предоставянето или отказа за признаване.
ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък с ЦК, признати в съответствие с настоящия регламент.
5. След консултация с органите и образуванията, посочени в параграф 3, ЕОЦКП преразглежда признаването на ЦК, установен в трета държава, в случаите, когато този ЦК е разширил обхвата на дейностите и услугите си в Съюза. Преразглеждането се извършва в съответствие с параграфи 2, 3 и 4. ЕОЦКП може да оттегли признаването на ЦК, когато условията, посочени в параграф 2, вече не се изпълняват и при същите обстоятелства като описаните в член 20.
6. Комисията може да приеме акт за изпълнение съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011, в който се определя, че правната и надзорната уредба на трета държава гарантират, че ЦК, получили разрешение в тази трета държава, спазват правно обвързващи изисквания, еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от настоящия регламент, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане в тази трета държава, както и че правната рамка на тази трета държава предвижда ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава.
7. ЕОЦКП сключва споразумения за сътрудничество със съответните компетентни органи на трети страни, чиито правна и надзорна уредба са признати за еквивалентни на настоящия регламент в съответствие с параграф 6. С тези споразумения се определя(т) най-малко:
а)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и компетентните органи на въпросните трети държави, в т.ч. достъпът до цялата поискана от ЕОЦКП информация по отношение на ЦК, получили разрешение в трети държави;
б)
механизмът за бързо уведомяване на ЕОЦКП, когато компетентният орган на трета държава счете, че ЦК, който той надзирава, нарушава изискванията на своето разрешение или по друг акт от законодателство, което е длъжен да спазва;
в)
механизмът за бързо уведомяване на ЕОЦКП от компетентен орган на трета държава, когато на ЦК, който той надзирава, е дадено правото да предоставя клирингови услуги на клирингови членове или клиенти, установени в Съюза;
г)
процедурите за координация на надзорните дейности, в т.ч. при необходимост проверки на място.
8. За да се осигури последователно прилагане на разпоредбите на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които се определя каква информация се предоставя от подаващия заявление ЦК на ЕОЦКП в заявлението за признаване.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ IV
ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ЦК
ГЛАВА 1
Организационни изисквания
Член 26
Общи разпоредби
1. Всеки ЦК трябва да разполага с надеждни правила за управление, включващи ясна организационна структура с добре определена, прозрачна и последователна йерархия на отговорностите, ефективни процеси за определяне, управление, наблюдение и отчитане на рисковете, на които ЦК е изложен или може да бъде изложен, и адекватни механизми за вътрешен контрол, в т.ч. надеждни административни и счетоводни процедури.
2. ЦК приема политики и процедури, които са достатъчно ефективни, за да осигурят спазването на изискванията на настоящия регламент, включително и от страна на неговите управители и служители.
3. ЦК поддържа и прилага организационна структура, която осигурява непрекъснатост и нормално функциониране при изпълнението на неговите услуги и дейности. Той използва подходящи и пропорционални системи, средства и процедури.
4. По отношение на отчетността ЦК спазва ясно разграничение между управлението на риска и другите дейности на ЦК.
5. ЦК приема, прилага и поддържа политика за възнагражденията, която насърчава надеждното и ефективно управление на риска и не създава предпоставки за отслабване на стандартите за управление на риска.
6. За да осигури високи стандарти за сигурност, както и надеждност и поверителност на съхраняваната информация, ЦК поддържа системи за информационни технологии, съответстващи на сложността, разнообразието и вида на осъществяваните услуги и дейности.
7. ЦК прави безвъзмездно публично достояние правилата си за управление и разпоредбите, регулиращи дейността на ЦК, както и критериите си за допустимост за клиринговите членове.
8. ЦК са обект на редовни и независими одити. Резултатите от тези одити се съобщават на ръководния съвет и се предоставят на компетентния орган.
9. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи минималното съдържание на посочените в параграфи 1-8 правила за управление.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 27
Висш ръководен състав и ръководен съвет
1. Висшият ръководен състав на ЦК трябва да има достатъчно добра репутация и достатъчен опит, за да осигури стабилното и благоразумно управление на ЦК.
2. ЦК трябва да има ръководен съвет, като поне една трета, но не по-малко от двама от неговите членове трябва да бъдат независими. На заседанията на съвета относно въпросите, свързани с членове 38 и 39, трябва да се канят представители на клиентите на клиринговите членове. Възнаграждението на независимите членове и на другите неизпълнителни членове на ръководния съвет не е обвързано с резултатите от дейността на ЦК.
Членовете на ръководния съвет на ЦК, включително и независимите членове, трябва да имат достатъчно добра репутация и адекватни експертни познания в областта на финансовите услуги, управлението на риска и клиринговите услуги.
3. ЦК ясно определя ролите и отговорностите на ръководния съвет и предоставя на компетентния орган и на одиторите протоколите от неговите заседания.
Член 28
Комитет за управление на риска
1. ЦК създава комитет за управление на риска, в чийто състав влизат представители на клиринговите членове, независимите членове на ръководния съвет и представители на клиентите му. Комитетът за управление на риска може да покани служители на ЦК и външни независими експерти да участват в заседанията, но без право на глас. Компетентните органи могат да изискат да участват в заседанията на комитета за управление на риска без право на глас, както и да бъдат надлежно информирани относно дейностите и решенията на комитета. Препоръките на комитета за управление на риска са независими и не се влияят пряко от ръководството на ЦК. Никоя от групите представители не разполага с мнозинство в комитета за управление на риска.
2. ЦК определя ясно мандата, правилата за управление, гарантиращи неговата независимост, работните процедури, критериите за прием и механизма за избор на членовете на комитета за управление на риска. Правилата за управление се оповестяват публично и най-малкото постановяват, че комитетът за управление на риска се председателства от независим член на ръководния съвет, отчита се пряко пред ръководния съвет и провежда редовни заседания.
3. Комитетът за управление на риска консултира управителния съвет във връзка с всички въпроси, които могат да окажат влияние върху управлението на риска на ЦК, в т.ч. значителна промяна в неговия модел на риска, основни процедури, критерии за прием на клирингови членове, за клиринг на нови класове инструменти или за възлагане на функции на външни подизпълнители. Становището на комитета за управление на риска не се изисква при ежедневните операции на ЦК. При извънредни ситуации се полагат разумни усилия за провеждане на консултации с комитета за управление на риска относно промени, които оказват влияние върху управлението на риска.
4. Без да се засяга правото на компетентните органи да бъдат надлежно информирани, членовете на комитета за управление на риска съблюдават изискванията за поверителност. Когато председателят на комитета за управление на риска счита, че даден член е или може да бъде в конфликт на интереси по определен въпрос, този член не може да гласува по този въпрос.
5. ЦК своевременно уведомява компетентния орган за всяко решение, при което ръководният съвет не е спазил препоръката на комитета за управление на риска.
Член 29
Съхраняване на данни
1. ЦК съхранява за срок от най-малко десет години всички данни за извършваните услуги и дейности, за да може компетентният орган да контролира спазването на настоящия регламент от ЦК.
2. ЦК съхранява цялата информация за всички обработени от него договори за срок от най-малко десет години от прекратяването на всеки договор. Тази информация дава възможност да се установят най-малко първоначалните условия по транзакцията преди клиринга от страна на този ЦК.
3. При поискване ЦК предоставя на компетентния орган, на ЕОЦКП и на съответните членове на ЕСЦБ данните и информацията, посочени в параграфи 1 и 2, както и цялата информация относно позициите по преминалите клиринг договори, независимо от мястото за търговия, на което транзакциите са били осъществени.
4. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи техническите детайли относно данните и информацията, които се съхраняват в съответствие с параграфи 1-3.
ЕОЦКП предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. За да се осигурят единни условия на изпълнение на параграфи 1 и 2, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на формата на съхраняваните данни и информация.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първата алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 30
Акционери и съдружници с квалифицирано дялово участие
1. Компетентният орган не предоставя разрешение на ЦК освен ако е получил информация за самоличността или наименованието на акционерите или съдружниците, преки или непреки, физически или юридически лица, които имат квалифицирано дялово участие, и за размера на това участие.
2. Компетентният орган отказва да предостави разрешение на ЦК, ако не е убеден, че акционерите или съдружниците, които имат квалифицирано дялово участие в ЦК, отговарят на изискванията, необходими за осигуряване на стабилно и благоразумно управление на ЦК.
3. Когато между ЦК и други физически или юридически лица съществуват тесни връзки, компетентният орган предоставя разрешение само ако тези връзки не възпрепятстват ефективното упражняване на надзорните функции на компетентния орган.
4. Когато посочените в параграф 1 лица упражняват влияние, което може да бъде във вреда на стабилното и благоразумно управление на ЦК, компетентният орган взема съответните мерки за прекратяване на тази ситуация, които може да включват отнемане на разрешението на ЦК.
5. Компетентният орган отказва разрешение, ако законовите, подзаконовите и административните разпоредби на трета държава, регулиращи едно или повече физически лица или юридически лица, с които ЦК има тесни връзки, или затрудненията при тяхното прилагане възпрепятстват ефективното упражняване на надзорните функции на компетентния орган.
Член 31
Предоставяне на информация на компетентните органи
1. ЦК уведомява компетентния си орган за всички промени в своето ръководство и предоставя на компетентния орган цялата необходима информация, за да се прецени съответствието с член 27, параграф 1 и параграф 2, втора алинея.
Когато поведението на член на ръководния съвет може да бъде във вреда на стабилното и благоразумно управление на ЦК, компетентният орган взема съответните мерки, които може да включват отстраняване на този член от ръководния съвет.
2. Всяко физическо или юридическо лице, или такива лица, действащи съгласувано („предложил приобретател“), които са взели решение или да придобият пряко или непряко квалифицирано дялово участие в ЦК, или пряко или непряко да увеличат такова квалифицирано дялово участие, в резултат на което делът на правата на глас или на притежавания капитал би достигнал или надвишил 10 %, 20 %, 30 % или 50 %, или ЦК би станал тяхно дъщерно предприятие („предложено придобиване“), трябва предварително да уведомяват писмено компетентния орган, в който те възнамеряват да придобият или да увеличат квалифицирано дялово участие, като посочват размера на предвиденото дялово участие и съответната информация съгласно член 32, параграф 4.
Всяко физическо или юридическо лице, което е взело решение да се освободи, пряко или непряко, от квалифицирано дялово участие в ЦК („предложил прехвърлител“), трябва предварително да уведоми компетентния орган писмено за това, като посочи размера на това дялово участие. Това лице трябва също да уведоми компетентния орган, ако е взело решение да намали квалифицираното си дялово участие, така че делът на правата на глас или на притежавания капитал би спаднал под 10 %, 20 %, 30 % или 50 % или ЦК би престанал да бъде негово дъщерно предприятие.
Компетентният орган изпраща, своевременно и във всички случаи в рамките на два работни дни след получаване на посоченото в настоящия параграф уведомление и на информацията, посочена в параграф 3, писмено потвърждение за получаването до предложилия приобретател или прехвърлител.
Компетентният орган разполага със срок от 60 работни дни от датата на писменото потвърждение за получаване на уведомлението и на всички документи, които трябва да бъдат приложени към уведомлението въз основа на списъка, посочен в член 32, параграф 4 („срок за извършване на оценка“), за да извърши посочената в член 32, параграф 1 оценка („оценка“).
При потвърждаване на получаването на уведомлението компетентният орган информира предложилия приобретател или прехвърлител за датата, на която изтича срокът за извършване на оценка.
3. В рамките на, но не по-късно от петдесетия работен ден от срока за извършване на оценка компетентният орган може, при необходимост, да отправи искане за допълнителна информация, необходима за приключване на оценката. Това искане се отправя в писмена форма и уточнява необходимата допълнителна информация.
Срокът за извършване на оценка се прекъсва за периода между датата на искане на информация от страна на компетентния орган и датата на получаване на отговор от предложилия приобретател. Това спиране не може да надвишава двадесет работни дни. Компетентният орган преценява дали да отправи допълнително искане за допълване или изясняване на информацията, но то не може да води до прекъсване на срока за извършване на оценка.
4. Компетентният орган може да удължи прекъсването, посочено във втората алинея на параграф 3, най-много до 30 работни дни, ако предложилият приобретател или прехвърлител:
а)
се намира или е регулиран извън Съюза;
б)
е физическо или юридическо лице, което не подлежи на надзор съгласно настоящия регламент или Директива 73/239/ЕИО, Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането (30) или директиви 2002/83/ЕО, 2003/41/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО, 2006/48/ЕО, 2009/65/ЕО или 2011/61/ЕС.
5. Ако след извършване на оценката компетентният орган реши да се противопостави на предложеното придобиване, в рамките на два работни дни и преди изтичане на срока за извършване на оценка той писмено уведомява предложилия приобретател, като представя мотивите за това решение. Компетентният орган информира съответно колегията, посочена в член 18. По искане на предложилия приобретател подходящо изложение на мотивите за решението може да бъде публично оповестено при спазване на разпоредбите на националното право. Държавите-членки могат обаче да разрешат на компетентния орган да извърши подобно оповестяване, без това да е поискано от предложилия приобретател.
6. Ако в рамките на срока за извършване на оценка компетентният орган не се противопостави на предложеното придобиване, предложеното придобиване се счита за одобрено.
7. Компетентният орган може да определи максимален срок за завършване на предложеното придобиване и по целесъобразност да го удължи.
8. Държавите-членки не могат да наложат изисквания за уведомяване и одобрение от компетентния орган на преки или непреки придобивания на права на глас или на капитал, които са по-строги от определените в настоящия регламент.
Член 32
Оценка
1. За да гарантира стабилното и благоразумно управление на ЦК, в който се предлага придобиване, и като отчита възможното влияние на предложилия приобретател върху ЦК, при оценяването на уведомлението, предвидено в член 31, параграф 2, и на информацията, посочена в член 31, параграф 3, компетентният орган преценява доколко предложилият приобретател е подходящ, както и финансовата стабилност на предложеното придобиване съгласно всички следни критерии:
а)
репутацията и финансовата стабилност на предложилия приобретател;
б)
репутацията и опита на всяко лице, което ще ръководи дейността на ЦК при осъществяване на предложеното придобиване;
в)
дали ЦК ще може и в бъдеще да спазва настоящия регламент;
г)
дали съществуват разумни основания за подозрение, че във връзка с предложеното придобиване се извършва, било е извършено или е имало опит за извършване на изпиране на пари или финансиране на тероризъм по смисъла на член 1 от Директива 2005/60/ЕО, или че предложеното придобиване би увеличило риска от това.
При оценяването на финансовата стабилност на предложилия приобретател компетентният орган обръща специално внимание на вида дейност, която се провежда или планира в ЦК, в което се предлага придобиване.
При оценяването на способността на ЦК за спазване на изискванията на настоящия регламент компетентният орган обръща специално внимание на това дали групата, от която ЦК ще стане част, има структура, която позволява упражняване на ефективен надзор, ефективен обмен на информация между компетентните органи и разпределяне на отговорностите между компетентните органи.
2. Компетентният орган може да се противопостави на предложеното придобиване само ако са налице сериозни основания за това съгласно критериите, посочени в параграф 1, или ако предоставената от предложилия приобретател информация е непълна.
3. Държавите-членки не могат да налагат предварителни условия във връзка с размера на дяловото участие, което следва да се придобие, нито да разрешават на компетентните си органи да разглеждат предложеното придобиване от позицията на икономическите нужди на пазара.
4. Държавите-членки оповестяват списък с информацията, която е необходима за извършване на оценката и която се предоставя на компетентните органи при изпращане на уведомлението по член 31, параграф 2. Необходимата информация трябва да съответства и да бъде приспособена към характеристиките на предложилия приобретател и предложеното придобиване. Държавите-членки не могат да изискват информация, която не е от значение за извършване на пруденциалната оценка.
5. Независимо от разпоредбите на член 31, параграфи 2, 3 и 4, когато на компетентния орган са изпратени уведомления за две или повече предложения за придобиване или увеличаване на квалифицираното дялово участие в един и същ ЦК, компетентният орган третира предложилите приобретатели по недискриминационен начин.
6. Съответните компетентни органи си сътрудничат тясно при оценяване на придобиването, когато предложилият приобретател спада към една от следните категории:
а)
друг ЦК, кредитна институция, животозастрахователно предприятие, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник, пазарен оператор, оператор на система за сетълмент на ценни книжа, управляващо дружество на ПКИПЦК или АФАИ, получил/получила/получило разрешение в друга държава-членка;
б)
предприятие - майка на друг ЦК, кредитна институция, животозастрахователно предприятие, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционно дружество, пазарен оператор, оператор на система за сетълмент на ценни книжа, управляващо дружество на ПКИПЦК или АФАИ, получил/получила/получило разрешение в друга държава-членка;
в)
физическо или юридическо лице, осъществяващо контрол върху друг ЦК, кредитна институция, животозастрахователно предприятие, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник, пазарен оператор, оператор на система за сетълмент на ценни книжа, управляващо дружество на ПКИПЦК или АФАИ, получил/получила/получило разрешение в друга държава-членка.
7. Компетентните органи си предоставят, без необосновано забавяне, всяка информация, която е съществена или от значение за оценката. Компетентните органи обменят помежду си при поискване всяка информация, която е от значение, и по своя собствена инициатива съобщават цялата съществена информация. В решението на компетентния орган, предоставил разрешение на ЦК, за което е направено предложението за придобиване, се посочват всички становища или възражения, изразени от страна на компетентния орган, който отговаря за предложилия приобретател.
Член 33
Конфликт на интереси
1. ЦК поддържа и прилага ефективни, писмено регламентирани организационни и административни мерки за разкриване и преодоляване на потенциалните конфликти на интереси между него, включително неговите управители, служители или всяко лице с пряк или непряк контрол или с тесни връзки с тях, и неговите клирингови членове или техните клиенти, известни на ЦК. Той поддържа и прилага подходящи процедури с цел разрешаване на евентуални конфликти на интереси.
2. Когато организационните или административните мерки на ЦК за преодоляване на конфликти на интереси не са достатъчни да гарантират с необходимата сигурност, че се предотвратяват рисковете от накърняване на интересите на клиринговите членове или на клиентите, ЦК разкрива по ясен начин пред клиринговите членове естеството или източниците на конфликтите на интереси преди приемането на нови транзакции от тези клирингови членове. Ако клиентът е известен на ЦК, ЦК информира клиента и клиринговия член, чийто клиент е засегнат.
3. Ако ЦК е предприятие майка или дъщерно предприятие, писмено регламентираните мерки отчитат всички обстоятелства, с които ЦК е или следва да бъде запознат, които могат да доведат до конфликт на интереси вследствие на структурата и дейностите на другите предприятия, с които ЦК има взаимоотношения в качеството си на предприятие майка или дъщерно предприятие.
4. Писмено регламентираните мерки, установени в съответствие с параграф 1, включват следното:
а)
обстоятелствата, които представляват или могат да породят конфликт на интереси, водещ до съществен риск от увреждане на интересите на един или повече клирингови членове или клиенти;
б)
процедурите, които трябва да бъдат прилагани, и мерките, които трябва да бъдат приети, с цел преодоляване на такъв конфликт на интереси.
5. ЦК предприема всички разумни мерки за предотвратяване на злоупотребата с информация, съхранявана в неговите системи, и не позволява използването на тази информация за други стопански дейности. Физическо лице, което има тесни връзки с ЦК, или юридическо лице, което има взаимоотношения с ЦК в качеството си на предприятие майка или дъщерно предприятие, не може да използва поверителна информация, регистрирана в същия ЦК, с търговска цел без предварително писмено съгласие на клиента, на когото принадлежи тази поверителна информация.
Член 34
Непрекъснатост на стопанската дейност
1. ЦК установява, прилага и поддържа адекватна политика за непрекъснатост на стопанската дейност и план за възстановяване при катастрофично събитие, за да осигури поддържане на функциите, своевременно възстановяване на дейността и изпълнение на задълженията на ЦК. Този план ще позволи най-малко да бъдат възстановени всички транзакции към момента на смущението, за да може ЦК да продължи по надежден начин дейността си и да приключи сетълмента към определената дата.
2. ЦК създава, прилага и поддържа подходяща процедура за гарантиране на своевременния и организиран сетълмент или прехвърляне на активи и позиции на клиенти и клирингови членове в случай на отнемане на разрешение в резултат на решение съгласно член 20.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи минималното съдържание и изисквания на политиката за непрекъснатост на стопанската дейност и на плана за възстановяване при катастрофични събития.
ЕОЦКП предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 35
Възлагане на дейности на външни подизпълнители
1. Когато ЦК възлага на външни подизпълнители функции, услуги или дейности, ЦК остава изцяло отговорен за изпълнението на всички свои задължения съгласно настоящия регламент и гарантира, че във всеки един момент:
а)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не води до делегиране на неговите отговорности;
б)
взаимоотношенията и задълженията на ЦК към неговите клирингови членове или когато е приложимо, към техните клиенти остават непроменени;
в)
условията за предоставяне на разрешение на ЦК на практика не се променят;
г)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не възпрепятства упражняването на надзорни и контролни функции, в т.ч. директен достъп за придобиване на цялата съответна информация, необходима за изпълнението на тези функции;
д)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не води до лишаването на ЦК от системите и контролните механизми, необходими за управление на рисковете, пред които той е изправен;
е)
доставчикът на услуги изпълнява изисквания за непрекъснатост на стопанската дейност, еквивалентни на тези, които трябва да бъдат изпълнени от ЦК съгласно настоящия регламент;
ж)
ЦК запазва необходимите експертни познания и средства за оценка на качеството на предоставяните услуги и на организационната структура и на капиталовата адекватност на доставчика на услуги, както и за ефективен контрол на възложените на външни подизпълнители функции и за управление на рисковете, свързани с възлагането на дейности на външни подизпълнители, като ЦК осъществява постоянен контрол на тези функции и управлява тези рискове;
з)
ЦК има пряк достъп до съответната информация за възложените на външни подизпълнители функции;
и)
доставчикът на услуги оказва съдействие на компетентния орган във връзка с възложените дейности;
й)
доставчикът на услуги запазва поверителността на всяка информация, свързана с ЦК и неговите клирингови членове и клиенти, или в случаите, когато доставчикът на услуги е установен в трета държава, гарантира, че стандартите за защита на данните в тази трета държава или стандартите, предвидени в споразумението между заинтересованите страни, са съпоставими с действащите стандарти за защита на данните в Съюза.
ЦК не може да възлага на външни подизпълнители основните дейности, свързани с управлението на риска, освен ако това възлагане не бъде одобрено от компетентния орган.
2. Компетентният орган изисква от ЦК ясно да разграничи и определи чрез писмено споразумение своите права и задължения и тези на доставчика на услуги.
3. При поискване ЦК предоставя достъп на компетентния орган до цялата необходима информация, за да се прецени дали при осъществяване на възложените дейности е спазен настоящият регламент.
ГЛАВА 2
Правила за осъществяване на дейността
Член 36
Общи разпоредби
1. При предоставяне на услуги на своите клирингови членове и при необходимост на техните клиенти ЦК действа коректно и професионално във възможно най-добрия интерес на тези клирингови членове и клиенти и в съответствие с доброто управление на риска.
2. ЦК разполага с достъпни, прозрачни и справедливи правила за бързо разглеждане на жалби.
Член 37
Изисквания за участие
1. ЦК определя, когато е приложимо, според вида на продукта, който подлежи на клиринг, кои категории клирингови членове ще бъдат приемани и критериите за прием, въз основа на препоръка на комитета за управление на риска съгласно член 28, параграф 3. Тези критерии трябва да бъдат недискриминационни, прозрачни и обективни за осигуряване на справедлив и открит достъп до ЦК и да гарантират, че клиринговите членове разполагат с достатъчно финансови ресурси и оперативен капацитет, за да изпълняват възникналите вследствие на участието в ЦК задължения. Критерии, с които се ограничава достъпът, се позволяват само в степента, в която тяхната цел е осъществяване на контрол на риска за ЦК.
2. ЦК гарантира, че посочените в параграф 1 критерии се прилагат непрекъснато, и разполага със своевременен достъп до необходимата за тази оценка информация. Най-малко веднъж годишно ЦК осъществява цялостен преглед на спазването на настоящия член от страна на своите клирингови членове.
3. Клиринговите членове, които извършват клиринг на транзакции от името на своите клиенти, разполагат с необходимите допълнителни финансови ресурси и оперативен капацитет за осъществяване на тази дейност. Правилата на ЦК за клиринговите членове му дават възможност да събира подходяща основна информация, за да идентифицира, наблюдава и управлява съответни концентрации на риск, свързани с предоставянето на услуги на клиентите. При поискване клиринговите членове информират ЦК за приетите от тях критерии и процедури за предоставяне на достъп на клиентите до услугите на ЦК. Клиринговите членове продължават да носят отговорността за това да гарантират, че клиентите спазват своите задължения.
4. ЦК разполага с обективни и прозрачни процедури за прекратяване на достъпа и организирано напускане на тези клирингови членове, които вече не покриват посочените в параграф 1 критерии.
5. ЦК може да откаже достъп на клирингови членове, които покриват посочените в параграф 1 критерии, ако това е надлежно обосновано в писмена форма и се основава на цялостен анализ на риска.
6. ЦК може да наложи специфични допълнителни задължения на клиринговите членове, като например участие в аукциони на позицията на намиращ се в неизпълнение клирингов член. Тези допълнителни задължения са пропорционални на породения от клиринговия член риск и не ограничават участието до дадени категории клирингови членове.
Член 38
Прозрачност
1. ЦК и неговите клирингови членове оповестяват публично цените и таксите, свързани с предоставяните услуги. Те оповестяват цените и таксите на всяка поотделно предоставяна услуга, включително отстъпки и рабати, и условията за ползване на тези намаления. ЦК позволява на своите клирингови членове и когато е приложимо, на техните клиенти отделен достъп до конкретните предоставяни услуги.
ЦК води отделна отчетност на разходите и приходите от предоставяните услуги и оповестява тази информация на компетентния орган.
2. ЦК оповестява пред клиринговите членове и клиентите рисковете, свързани с предоставяните услуги.
3. ЦК оповестява на своите клирингови членове и на компетентния орган ценовата информация, използвана в края на деня за изчисляване на неговите експозиции към неговите клирингови членове.
ЦК оповестява публично в обобщен вид обемите на преминалите клиринг транзакции за всеки клас инструменти, на които ЦК извършва клиринг.
4. ЦК оповестява публично операционните и техническите изисквания, свързани с протоколите за комуникация, които обхващат форматите за съдържание и съобщение, които използва за взаимодействие с трети страни, включително оперативните и техническите изисквания, посочени в член 7.
5. ЦК оповестява публично всяко нарушение от страна на клиринговите членове на критериите, посочени в член 37, параграф 1, и на изискванията, установени в параграф 1 от настоящия член, освен в случай че компетентният орган, след като се консултира с ЕОЦКП, счете, че това оповестяване би представлявало заплаха за финансовата стабилност или за доверието в пазара или би застрашило сериозно финансовите пазари, или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите страни.
Член 39
Разделяне и преносимост
1. ЦК води отделни записи и отчетност, които във всеки един момент му позволяват незабавно да разграничи по сметките при ЦК активите и позициите, държани за сметка на даден клирингов член, от активите и позициите, държани за сметка на всеки друг клирингов член, и от собствените си активи.
2. ЦК предлага да води отделни записи и отчетност, които позволяват на всеки клирингов член да разграничи своите активи и позиции по сметките при ЦК от тези, поддържани за сметка на неговите клиенти („омнибус отделяне на клиенти“).
3. ЦК предлага да води отделни записи и отчетност, които позволяват на всеки клирингов член да разграничи по сметките при ЦК активите и позициите, поддържани за сметка на даден клиент, от тези, поддържани за сметка на други клиенти („отделяне на индивидуалния клиент“). При наличието на такова искане ЦК предлага на клиринговите членове възможността да откриват повече сметки за свое име или за сметка на своите клиенти.
4. Клиринговите членове водят отделни записи и отчетност, които им позволяват да разграничават както по сметките при ЦК, така и по собствените им сметки техните активи и позиции от активите и позициите, поддържани за сметка на техните клиенти при ЦК.
5. Клиринговите членове предлагат на своите клиенти най-малко избор между „омнибус отделяне на клиенти“ и „отделяне на индивидуалния клиент“ и ги информират относно разходите и нивото на защита, посочени в параграф 7, свързани с всяка от тези възможности. Клиентът дава писмено потвърждение за своя избор.
6. Когато клиент избере отделяне на индивидуалния клиент, всички превишения на допълнителните обезпечения, надхвърлящи изискването, приложимо към клиента, трябва също да бъдат предоставени на ЦК и разграничени от превишенията на допълнителните обезпечения, относими към други клиенти или клирингови членове, и да не бъдат изложени на риск от загуби, свързани със записани по друга сметка позиции.
7. ЦК и клиринговите членове оповестяват публично нивата на защита и разходите, свързани с различните нива на отделяне, които предлагат, и предлагат тези услуги при приемливи търговски условия. Сведенията за различните нива на отделяне включват описание на основните правни последствия на съответните предлагани нива на отделяне, включително информация относно приложимото законодателство за несъстоятелност на съответната юрисдикция.
8. ЦК има право да използва събиране на допълнителни обезпечения или вноски в гаранционен фонд, събрани посредством споразумение за предоставяне на финансово обезпечение под формата на залог, по смисъла на член 2, параграф 1, буква в) от Директива 2002/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юни 2002 г. относно финансовите обезпечения (31), ако използването на подобно споразумение е предвидено в работните му правила. Клиринговият член дава писмено потвърждение, че приема работните правила. ЦК публично оповестява това право на използване, което се упражнява в съответствие с член 47.
9. Изискването за разграничаване между активи и позиции при ЦК по сметките е изпълнено, ако:
а)
активите и позициите са записани по различни сметки;
б)
е предотвратено нетирането на позиции, записани по различни сметки;
в)
активите, покриващи записаните по дадена сметка позиции, не са изложени на риск от загуби, свързани със записани по друга сметка позиции.
10. Под „активи“ се има предвид обезпечения, държани, за да покриват позиции, и включва правото на прехвърляне на активи, еквивалентни на тези обезпечения, или получените средства от реализацията на обезпечения, но не включва вноски в гаранционен фонд.
ГЛАВА 3
Пруденциални изисквания
Член 40
Управление на експозиции
ЦК измерва и оценява в близък до реално време режим своята ликвидност и кредитна експозиция към всеки клирингов член и когато е приложимо, към друг ЦК, с който той е сключил споразумение за оперативна съвместимост. Достъпът на ЦК до съответните ценови източници, необходими за ефективната оценка на неговите експозиции, е своевременен и на недискриминационна основа. Това се прави на основата на разумни разходи.
Член 41
Изисквания за допълнително обезпечение
1. ЦК налага, изисква и събира допълнителни обезпечения за ограничаване на кредитните си експозиции към клиринговите членове и когато е приложимо, към други ЦК, с които той е сключил споразумения за оперативна съвместимост. Тези допълнителни обезпечения трябва също да са достатъчни, за да покрият потенциалните експозиции, които по оценка на ЦК ще възникнат до ликвидацията на съответните позиции. Те трябва да са достатъчни, за да покрият загубите вследствие на най-малко 99 % от промяната на експозициите в рамките на подходящ времеви хоризонт, и да гарантират, че най-малко на дневна база ЦК обезпечава напълно своите експозиции с всички свои клирингови членове и когато е приложимо, към други ЦК, с които той е сключил споразумения за оперативна съвместимост. ЦК редовно наблюдава и при необходимост преразглежда своето равнище на допълнителните обезпечения с цел отразяване на настоящите пазарни условия, като се отчита всяко потенциално проциклично въздействие от подобни преразглеждания.
2. При определянето на изискванията си за допълнително обезпечение ЦК прилага модели и параметри, които отразяват характеристиките на риска на продуктите, които подлежат на клиринг, и отчитат времевия интервал между събиранията на допълнителните обезпечения, пазарната ликвидност и възможните промени по време на транзакцията. Моделът и параметрите се одобряват от компетентния орган и са обект на становище в съответствие с член 19.
3. ЦК изисква и събира допълнителни обезпечения в рамките на деня, най-малкото когато предварително определените прагове бъдат надхвърлени.
4. ЦК изисква и събира допълнителни обезпечения, които са достатъчни за покриване на риска, възникващ във връзка с позициите, регистрирани във всяка водена съгласно член 39 сметка по отношение на определени финансови инструменти. ЦК може да изчисли допълнителните обезпечения във връзка с портфейл от финансови инструменти, при условие че използваната методология е разумна и надеждна.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, след като се консултира с ЕБО и ЕСЦБ, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи подходящия процент и времевия хоризонт за периода на ликвидация и изчисляването на променливостта за минали периоди, както е посочено в параграф 1, по отношение на различните класове финансови инструменти, като отчита целта за ограничаване на процикличността и условията, при които практиките за изчисляване на допълнителните обезпечения на ниво портфейл, посочени в параграф 4, могат да бъдат изпълнени.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 42
Гаранционен фонд
1. За допълнително ограничаване на кредитните си експозиции към клиринговите членове ЦК поддържа предварително набран гаранционен фонд, служещ за покриване на загубите вследствие на неизпълнение, които надвишават загубите, които се покриват от изискванията за допълнително обезпечение, установени в член 41, включително откриване на производство по несъстоятелност по отношение на един или повече клирингови членове.
ЦК определя минимална сума за размера на гаранционния фонд, който при никакви обстоятелства не може да е по-малък.
2. ЦК определя минималния размер на вноските в гаранционния фонд и критериите за изчисляване на индивидуалните вноски на клиринговите членове. Вноските са пропорционални на експозициите на всеки клирингов член.
3. Гаранционният фонд позволява на ЦК да преодолее при екстремни, но реалистични пазарни условия неизпълнение най-малко от страна на клиринговия член, към който ЦК има най-големите експозиции, или от страна на клиринговите членове, към които ЦК има вторите и третите по големина експозиции, ако тяхната сума е по-голяма. ЦК разработва сценарии за екстремни, но реалистични пазарни условия. Сценариите отчитат периодите на най-голяма нестабилност, наблюдавани на пазарите, на които ЦК предоставя своите услуги, както и редица възможни бъдещи сценарии. Те отчитат внезапни продажби на финансови ресурси и бързо намаляване на пазарната ликвидност.
4. ЦК може да създаде повече от един гаранционен фонд за различните класове инструменти, по отношение на които той осъществява клиринг.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, в тясно сътрудничество с ЕСЦБ и след като се консултира с ЕБО, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи рамката за определяне на посочените в параграф 3 екстремни, но реалистични пазарни условия, която следва да бъде използвана при определянето на размера на гаранционния фонд и другите финансови ресурси, посочени в член 43.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 43
Други финансови ресурси
1. ЦК поддържа достатъчно налични предварително набрани финансови ресурси за покриване на потенциалните загуби, надхвърлящи загубите, покрити от изискванията за допълнително обезпечение, установени в член 41, и гаранционния фонд, посочен в член 42. ЦК има свободен достъп до тези предварително набрани финансови ресурси, които включват предназначени за целта ресурси на ЦК и които не се използват за покриване на капиталовите изисквания съгласно член 16.
2. Посоченият в член 42 гаранционен фонд и посочените в параграф 1 от настоящия член други финансови ресурси във всеки един момент позволяват на ЦК да преодолее неизпълнение от страна най-малко на двамата клирингови членове, към които ЦК има най-големите експозиции, при екстремни, но реалистични пазарни условия.
3. ЦК може да изисква от клиринговите членове, които не изпадат в неизпълнение, да предоставят допълнителни средства при неизпълнение на друг клирингов член. Клиринговите членове на ЦК имат ограничени експозиции към ЦК.
Член 44
Контрол на ликвидния риск
1. ЦК по всяко време има достъп до подходяща ликвидност, за да извършва дейността си и да предоставя услуги. За тази цел ЦК разполага с необходимите кредитни линии или сходни споразумения за покриване на своите ликвидни нужди, в случай че финансовите ресурси, с които той разполага, не са непосредствено налични. Клирингов член, предприятие майка или дъщерно предприятие на този клирингов член предоставят заедно не повече от 25 % от кредитните линии, необходими на ЦК.
ЦК ежедневно измерва потенциалните си потребности от ликвидност. Той отчита ликвидния риск, породен от неизпълнението най-малко на двамата клирингови членове, към които има най-големите експозиции.
2. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации със съответните органи и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи рамката за управление на ликвидния риск, който ЦК трябва да издържи в съответствие с параграф 1.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 45
Каскаден принцип при неизпълнение
1. За покриване на загубите ЦК използва допълнителните обезпечения, предоставени от клиринговия член в неизпълнение, преди да прибегне към други финансови ресурси.
2. Ако предоставените от клиринговия член в неизпълнение допълнителни обезпечения не са достатъчни за покриване на загубите, претърпени от ЦК, ЦК използва за покриването на загубите вноските на клиринговия член в неизпълнение към гаранционния фонд.
3. ЦК използва вноските в гаранционния фонд на клиринговите членове, които не са в неизпълнение, и всички други финансови ресурси, посочени в член 43, параграф 1, единствено след изчерпването на вноските на клиринговия член в неизпълнение.
4. ЦК използва предназначени за целта собствени ресурси, преди да използва вноските в гаранционния фонд на клиринговите членове, които не са в неизпълнение. ЦК не може да използва допълнителните обезпечения, предоставени от клиринговите членове, които не са в неизпълнение, за покриването на загуби, породени от неизпълнението на друг клирингов член.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации със съответните компетентни органи и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи методологията за изчисляване и поддържане на сумата на собствените ресурси на ЦК, която трябва да се използва в съответствие с параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 46
Изисквания за обезпеченията
1. За покриване на първоначалните и текущите си експозиции към клиринговите членове ЦК приема високоликвидни обезпечения с минимален кредитен и пазарен риск. За нефинансови контрагенти ЦК може да приема банкови гаранции, като тези гаранции се отчитат като експозицията към банка, която е клирингов член. ЦК прилага подходящи проценти, с които намалява стойността на служещите като обезпечение активи, които отразяват вероятността за намаление на стойността на активите за интервала между тяхната последна преоценка и момента, към който се счита за логично те да бъдат ликвидирани. ЦК отчита ликвидния риск вследствие на неизпълнението на пазарен участник и риска от концентрация при определени активи, като това може да послужи за установяване на подходящото обезпечение и съответните проценти, с които се намалява неговата стойност.
2. Когато е приложимо и достатъчно благоразумно, ЦК може да приеме базовия инструмент на договор за дериват или финансовия инструмент, който инициира експозицията на ЦК, като обезпечение, служещо за покриване на неговите изисквания за допълнително обезпечение.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след като се консултира с ЕБО, ЕССР и ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи:
а)
видовете обезпечения, които би могло да се считат за високоликвидни, като например парични средства, злато, държавни и първокачествени корпоративни облигации, облигации с покритие;
б)
процентите, с които се намалява стойността на обезпечението съгласно параграф 1; и
в)
условията, при които гаранции от търговски банки могат да бъдат приемани като обезпечение съгласно параграф 1.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 47
Инвестиционна политика
1. ЦК инвестира своите финансови ресурси само в парични средства или във високоликвидни финансови инструменти с минимален пазарен и кредитен риск. Инвестициите на ЦК трябва да подлежат на бързо ликвидиране с минимален отрицателен ценови ефект.
2. Размерът на капитала, в т.ч. неразпределената печалба и резервите на ЦК, които не са инвестирани съгласно параграф 1, не се вземат предвид за целите на член 16, параграф 2 или на член 45, параграф 4.
3. Финансовите инструменти, предоставени като допълнително обезпечение или като вноски в гаранционен фонд, когато съществуват, се депозират при оператори на системи за сетълмент на ценни книжа, които осигуряват цялостната защита на тези финансови инструменти. Като алтернатива могат да се използват други споразумения с висока степен на сигурност с одобрени финансови институции.
4. Депозитите на парични средства на ЦК се извършват посредством споразумения с висока степен на сигурност с одобрени финансови институции или алтернативно, като се използват наличните депозитни улеснения на централните банки или други съпоставими механизми, предоставени от централните банки.
5. Когато ЦК депозира активи при трета страна, той гарантира, че активите, принадлежащи на клиринговите членове, са разграничими отделно от активите, принадлежащи на ЦК, и от активите, принадлежащи на тази трета страна, посредством отделно номерирани сметки в регистрите на третата страна или други еквивалентни мерки, които предоставят същото ниво на защита. При нужда ЦК трябва да има бърз достъп до финансовите инструменти.
6. ЦК не инвестира своя капитал или средствата, получени вследствие на изискванията, установени в член 41, 42, 43 или 44, в собствените си ценни книжа или в ценни книжа на своето предприятие майка или дъщерно предприятие.
7. При вземане на своите инвестиционни решения ЦК отчита цялостния кредитен риск на експозициите си към всеки отделен длъжник и гарантира, че съвкупната му рискова експозиция към всеки отделен длъжник остава в приемливи граници на концентрация.
8. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, след като се консултира с ЕБО и ЕСЦБ, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи финансовите инструменти, които могат да се считат за високоликвидни с минимален кредитен и пазарен риск, както се посочва в параграф 1, посочените в параграфи 3 и 4 споразумения с висока степен на сигурност и посочените в параграф 7 граници на концентрация.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 48
Процедури при неизпълнение
1. ЦК разполага с подробни процедури, които се прилагат, когато клирингов член не изпълнява посочените в член 37 изисквания за участие за ЦК в рамките на срока и в съответствие с процедурите, установени от ЦК. ЦК подробно излага процедурите, които се прилагат, в случай че неизпълнението на клирингов член не е обявено от ЦК. Тези процедури се преразглеждат ежегодно.
2. ЦК взема незабавни мерки за ограничаване на причинените от неизпълнението загуби и ликвидни затруднения и гарантира, че ликвидирането на позициите на който и да е клирингов член няма да наруши неговите операции или да изложи клиринговите членове, които не са в неизпълнение, на непредвидени или неконтролирани загуби.
3. Когато ЦК счита, че клиринговият член няма да може да изпълни бъдещите си задължения, ЦК своевременно уведомява компетентния орган, преди да бъде обявена или започната процедурата по неизпълнение. Компетентният орган своевременно съобщава тази информация на ЕОЦКП, на съответните членове на ЕСЦБ и на органа, отговорен за надзора на клиринговия член, който изпада в неизпълнение.
4. ЦК проверява приложимостта на своите процедури при неизпълнение. ЦК предприема всички разумни мерки, осигуряващи му законовите правомощия да ликвидира собствените позиции на клиринговия член, който е в неизпълнение, и да прехвърли или ликвидира позициите на клиентите на клиринговия член, който изпада в неизпълнение.
5. Когато активите и позициите са регистрирани в записите и отчетността на ЦК като държани за сметка на клиентите на клирингов член, който изпада в неизпълнение, в съответствие с член 39, параграф 2, ЦК се ангажира поне договорно да започне процедурите за прехвърляне на активите и позициите, държани за сметка на клиентите от клиринговия член, който изпада в неизпълнение, към друг клирингов член, посочен от всички тези клиенти, по тяхно искане и без съгласието на клиринговия член, който изпада в неизпълнение. Посоченият друг клирингов член е задължен да приеме тези активи и позиции, само когато е встъпил предварително в договорни отношения с клиентите, по силата на които се е ангажирал за това. Ако поради някаква причина прехвърлянето към другия клирингов член не се е осъществило в рамките на предварително определения срок, посочен в работните му правила, ЦК може да вземе всички позволени по правилата му мерки за активно управление на рисковете, свързани с тези позиции, включително да ликвидира активите и позициите, държани за сметка на клиентите от клиринговия член, който изпада в неизпълнение.
6. Когато активите и позициите са регистрирани в записите и отчетността на ЦК като държани за сметка на клиент на клирингов член, който изпада в неизпълнение, в съответствие с член 39, параграф 3, ЦК се ангажира поне договорно да започне процедурите за прехвърляне на активите и позициите, държани за сметка на клиента от клиринговия член, който изпада в неизпълнение, към друг клирингов член, посочен от клиента, по искане на последния и без съгласието на клиринговия член, който изпада в неизпълнение. Посоченият друг клирингов член е задължен да приеме тези активи и позиции само когато е встъпил предварително в договорни отношения с клиента, по силата на които се е ангажирал за това. Ако поради някаква причина прехвърлянето към другия клирингов член не се е осъществило в рамките на предварително определения срок, посочен в работните му правила, ЦК може да вземе всички позволени по правилата му мерки за активно управление на рисковете, свързани с тези позиции, включително да ликвидира активите и позициите, държани за сметка на клиента от клиринговия член, който изпада в неизпълнение.
7. Обезпеченията на клиентите, разграничени в съответствие с член 39, параграфи 2 и 3, се използват изключително за покриване на позициите, държани за тяхна сметка. Всяка разлика, дължима от ЦК след приключването на процеса на управление от страна на ЦК на неизпълнението на клиринговия член, незабавно се връща на клиентите, ако са известни на ЦК, а когато не са, на клиринговия член за сметка на неговите клиенти.
Член 49
Преглед на модели, стрес тестове и бектестове
1. ЦК преразглежда редовно моделите и параметрите, възприети за изчисляване на неговите изисквания за допълнителни обезпечения, вноски в гаранционния фонд, изисквания за обезпечения и други механизми за контрол на риска. Той подлага тези модели на задълбочени и чести стрес тестове, за да оцени тяхната устойчивост при екстремни, но реалистични пазарни условия, и осъществява бектестове, за да оцени надеждността на прилаганата методология. ЦК трябва да получи независимо потвърждение, трябва да информира компетентния си орган и ЕОЦКП за резултатите от извършените тестове и трябва да получи тяхното потвърждение, преди да извърши съществени промени в моделите и параметрите.
По приетите модели и параметри, включително всички значителни промени по тях, се изготвя становище на колегията съгласно член 19.
ЕОЦКП трябва да гарантира, че информацията относно резултатите от стрес тестовете е предоставена на ЕНО, за да им позволи да извършат оценка на експозицията на финансовите предприятия към неизпълнение от страна на ЦК.
2. ЦК редовно подлага на тестове ключовите елементи на своите процедури при неизпълнение и предприема всички разумни мерки, за да гарантира, че всички клирингови членове ги разбират и разполагат с подходящи процедури за реакция в случай на неизпълнение.
3. ЦК оповестява публично ключовата информация относно своя модел за управление на риска и допусканията, използвани при извършване на посочените в параграф 1 стрес тестове.
4. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, след провеждане на консултации с ЕНО, другите съответни компетентни органи и членовете на ЕСЦБ ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи:
а)
видовете тестове, които се извършват за различните класове финансови инструменти и портфейли;
б)
участието на клиринговите членове или други страни в тестовете;
в)
честотата на тестовете;
г)
времевия хоризонт на тестовете;
д)
ключовата информация, посочена в параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 50
Сетълмент
1. Когато това е уместно и възможно, ЦК осъществява сетълмент на сделките си по сметки при централната банка. Когато сетълментът не се осъществява чрез сметки при централната банка, се вземат мерки за стриктното ограничаване на рисковете, свързани с паричния сетълмент.
2. ЦК посочва ясно своите задължения във връзка с доставката на финансови инструменти, включително дали той има задължение да извърши или получи доставки на финансови инструменти или дали обезщетява участниците за загуби, възникнали в рамките на процеса на доставка.
3. Когато ЦК има задължение да извърши или получи доставки на финансови инструменти, ЦК премахва основния риск чрез използването на механизми за доставка срещу плащане, доколкото е възможно.
ДЯЛ V
СПОРАЗУМЕНИЯ ЗА ОПЕРАТИВНА СЪВМЕСТИМОСТ
Член 51
Споразумения за оперативна съвместимост
1. ЦК може да сключва споразумения за оперативна съвместимост с друг ЦК, когато са изпълнени изискванията, установени в членове 52, 53 и 54.
2. Когато ЦК сключва споразумение за оперативна съвместимост с друг ЦК с цел предоставяне на услуги на определено място за търговия, ЦК трябва да разполага с недискриминационен достъп до данните, които са необходими за изпълнение на неговите функции във връзка с това място за търговия, доколкото ЦК спазва операционните и техническите изисквания, определени от това място, както и до съответната система за сетълмент.
3. Възможността за сключване на споразумение за оперативна съвместимост или за достъп до система за съхранение на данни или до сетълмент система, посочени в параграфи 1 и 2, може да бъде отхвърлена или ограничена - пряко или непряко, единствено с цел контролиране на риска, произтичащ от това споразумение или достъп.
Член 52
Управление на риска
1. ЦК, които сключват споразумение за оперативна съвместимост, трябва:
а)
да разполагат с подходящи политики, процедури и системи за ефективно установяване, наблюдение и управление на рисковете, произтичащи от това споразумение, за да могат да изпълняват своите задължения своевременно;
б)
да се споразумеят относно съответните си права и задължения, включително приложимото по отношение на техните взаимоотношения законодателство;
в)
да установяват, наблюдават и управляват ефективно кредитните и ликвидните рискове, така че неизпълнението на клирингов член на даден ЦК да не засяга оперативно съвместимия ЦК;
г)
да установяват, наблюдават и отчитат евентуалните взаимозависимости и корелации, възникващи вследствие на обединяването на финансови ресурси и споразумението за оперативна съвместимост, което може да повлияе на свързаните с концентрацията на клирингови членове кредитни и ликвидни рискове.
За целите на първа алинея, буква б) ЦК прилагат при необходимост правилата, постановени в Директива 98/26/ЕО, по отношение на момента на въвеждане на нареждането за превод в своите системи и на момента на неотменимост.
За целите на първа алинея, буква в) в условията на споразумението се определя процедурата за преодоляване на последствията от неизпълнението на някой ЦК, с когото има сключено споразумение за оперативна съвместимост.
За целите на първа алинея, буква г) ЦК осъществяват строг контрол върху повторното използване на обезпечението на клирингов член в рамките на споразумението, ако това е позволено от техните компетентни органи. В споразумението се посочва какви мерки са взети по отношение на тези рискове, като се отчита необходимостта от достатъчно покритие и ограничаване на риска от верижно разпространение.
2. Ако моделите за управление на риска, използвани от ЦК по отношение на експозициите им към техните клирингови членове или по отношение на взаимните им експозиции, са различни, ЦК трябва да установят различията, да оценят рисковете, които могат да възникнат вследствие на тях, и да вземат съответните мерки, включително да набавят допълнителни финансови ресурси, които ще ограничат тяхното въздействие върху споразумението за оперативна съвместимост, както и потенциалните последствия по отношение на рисковете от верижно разпространение и да гарантират, че тези различия не намаляват способността на всеки ЦК да се справи с последствията от неизпълнението на клирингов член.
3. Всички разходи, произтичащи от параграфи 1 и 2, се поемат от ЦК, поискал оперативна съвместимост или достъп, освен ако страните не са се споразумели за друго.
Член 53
Предоставяне на допълнителни обезпечения между централни контрагенти
1. ЦК разграничава по сметките активите и позициите, държани за сметка на ЦК, с които е сключил споразумение за оперативна съвместимост.
2. Ако ЦК, който сключи споразумение за оперативна съвместимост с друг ЦК, предоставя на този ЦК единствено първоначално допълнително обезпечение по силата на споразумение за предоставяне на финансово обезпечение под формата на залог, получаващият обезпечението ЦК няма право да използва допълнителното обезпечение, предоставено от другия ЦК.
3. Обезпечението, получено под формата на финансови инструменти, се депозира при оператори на системи за сетълмент на ценни книжа, съобщени съгласно Директива 98/26/ЕО.
4. Получаващият обезпечението ЦК разполага с активите, посочени в параграфи 1 и 2, единствено в случай на неизпълнение от страна на ЦК, който е предоставил обезпечението в контекста на споразумение за оперативна съвместимост.
5. В случай на неизпълнение от страна на ЦК, който е получил обезпечението в контекста на споразумение за оперативна съвместимост, обезпечението, посочено в параграфи 1 и 2, незабавно се връща на предоставилия го ЦК.
Член 54
Одобрение на споразумения за оперативна съвместимост
1. Споразумението за оперативна съвместимост се одобрява предварително от компетентните органи на съответните ЦК. Прилага се процедурата по член 17.
2. Компетентните органи одобряват споразумение за оперативна съвместимост само когато участващите ЦК са получили разрешение за клиринг съгласно член 17, били са признати съгласно член 25 или са получили разрешение съгласно предварително съществуващ национален разрешителен режим за период от най-малко три години, установените в член 52 изисквания са изпълнени, техническите параметри за клиринговите транзакции съгласно условията на споразумението позволяват безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари и въпросното споразумение не възпрепятства ефективността на надзора.
3. Когато компетентен орган счита, че не са спазени установените в параграф 2 изисквания, той писмено излага пред другите заинтересовани компетентни органи и ЦК своите забележки относно риска. Той уведомява и ЕОЦКП, който изготвя становище относно обосноваността на забележките относно риска като основание за отказ на одобрение на споразумението за оперативна съвместимост. Всички заинтересовани ЦК получават достъп до становището на ЕОЦКП. Когато становището на ЕОЦКП се различава от оценката на съответния компетентен орган, същият компетентен орган преразглежда своята позиция, като отчита становището на ЕОЦКП.
4. До 31 декември 2012 г. ЕОЦКП издава насоки или препоръки за изготвяне на съгласувани, ефикасни и ефективни оценки на споразуменията за оперативна съвместимост в съответствие с процедурата, установена в член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ЕОЦКП разработва проекти за посочените насоки или препоръки, след като се консултира с членовете на ЕСЦБ.
ДЯЛ VI
РЕГИСТРАЦИЯ И НАДЗОР НА РЕГИСТРИ НА ТРАНЗАКЦИИ
ГЛАВА 1
Условия и процедури за регистрацията на регистър на транзакции
Член 55
Регистрация на регистър на транзакции
1. За целите на член 9 всеки регистър на транзакции се регистрира от ЕОЦКП.
2. За допустимостта на регистрацията му съгласно настоящия член регистърът на транзакции трябва да бъде юридическо лице, което е установено в Съюза и отговаря на изискванията, установени в дял VII.
3. Регистрацията на всеки регистър на транзакции поражда действие на цялата територия на Съюза.
4. Регистрираният регистър на транзакции спазва постоянно условията за регистрация. Всеки регистър на транзакции уведомява своевременно ЕОЦКП за всякакви съществени изменения, влияещи на условията за първоначалната регистрация.
Член 56
Заявление за регистрация
1. Регистърът на транзакции подава заявление за регистрация до ЕОЦКП.
2. В рамките на двадесет работни дни от получаване на заявлението ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно.
Когато заявлението е непълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който регистърът на транзакции трябва да предостави допълнителна информация.
След като прецени, че заявлението е пълно, ЕОЦКП уведомява за това регистъра на транзакции.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи техническите детайли относно посоченото в параграф 1 заявление за регистрация.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. За да се осигурят еднообразни условия за прилагане на параграф 1, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се уточнява формата на заявлението за регистрация до ЕОЦКП.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2012 г.
На Комисията се предоставя правомощието за приемане на посочените в първата алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 57
Уведомяване на компетентните органи и консултация с тях преди регистрацията
1. Ако регистър на транзакции, подал заявление за регистрация, е образувание, получило разрешение или регистрирано от компетентен орган в държавата-членка по установяване, ЕОЦКП своевременно уведомява този компетентен орган и се консултира с него преди регистрацията на регистъра на транзакции.
2. ЕОЦКП и съответният компетентен орган обменят цялата информация, необходима за регистрацията на регистъра на транзакции, както и за надзора върху изпълнението от страна на образуванието на условията по регистрацията или разрешаването в държавата-членка по установяване.
Член 58
Разглеждане на заявлението
1. В рамките на 40 работни дни след уведомлението, посочено в член 56, параграф 2, трета алинея, ЕОЦКП разглежда заявлението за регистрация, като преценява дали регистърът на транзакции спазва членове 78-81, и приема изчерпателно обосновано решение за регистрация или за отказ на регистрация.
2. Решение на ЕОЦКП, прието съгласно параграф 1, поражда действие на петия работен ден след приемането му.
Член 59
Уведомяване от ЕОЦКП за решенията относно регистрация
1. Когато ЕОЦКП приема решение за регистрация, за отказ или за отмяна на регистрация, той уведомява регистъра на транзакции в рамките на пет работни дни посредством напълно обосновано обяснение на своето решение.
ЕОЦКП своевременно уведомява съответния компетентен орган, посочен в член 57, параграф 1, относно своето решение.
2. ЕОЦКП съобщава на Комисията всички решения, взети в съответствие с параграф 1.
3. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък с регистрите на транзакции, регистрирани в съответствие с настоящия регламент. Този списък се актуализира в срок от пет работни дни след приемане на решение съгласно параграф 1.
Член 60
Упражняване на правомощията, посочени в членове 61-63
Правомощията, предоставени на ЕОЦКП или на длъжностно лице, или на друго оправомощено от ЕОЦКП лице съгласно членове 61-63, не могат да бъдат използвани, за да се изисква разкриването на информация или документи, които са предмет на правно призната привилегия.
Член 61
Искане за информация
1. ЕОЦКП може чрез обикновено искане или с решение да поиска от регистрите на транзакции и от свързаните трети страни, на които регистрите на транзакции са възложили оперативни функции или дейности, да предоставят цялата необходима информация, за да може органът да изпълни задълженията си съгласно настоящия регламент.
2. Когато изпраща обикновено искане за информацията съгласно параграф 1, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
информира лицето, от което се изисква информацията, че не е задължено да я предостави, но че при доброволен отговор от негова страна предоставената информация не трябва да бъде неточна и подвеждаща; и
е)
посочва глобата, предвидена в член 65 във връзка с приложение I, раздел IV, буква а), в случай че отговорите на поставените въпроси са неточни или подвеждащи.
3. Когато изисква информация съгласно параграф 1 с решение, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
посочва периодичните финансови санкции, предвидени в член 66, в случай че предоставената информация е непълна;
е)
посочва глобата, предвидена в член 65 във връзка с приложение I, раздел IV, буква а), в случай че отговорите на поставените въпроси са неточни или подвеждащи, както и
ж)
посочва правото на обжалване на решението пред Апелативния съвет на ЕОЦКП, както и правото решението да бъде преразгледано от Съда на Европейския съюз („Съда“) в съответствие с членове 60 и 61 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Посочените в параграф 1 лица или техни представители, а в случай на юридически лица или лица без правосубектност - лицата, оправомощени да ги представляват по закон или по силата на учредителни актове, предоставят изискваната информация. Надлежно упълномощени адвокати могат да предоставят информацията от името на своите клиенти. Последните остават изцяло отговорни, ако предоставената информация е непълна, неточна или подвеждаща.
5. ЕОЦКП незабавно изпраща копие от обикновеното искане или от решението до компетентния орган на държавата-членка, в която са установени или в която живеят посочените в параграф 1 лица, до които се отнася искането за информация.
Член 62
Общи разследвания
1. За да изпълни задълженията си съгласно настоящия регламент, ЕОЦКП може да извършва необходимите разследвания по отношение на лицата, посочени в член 61, параграф 1. За целта служителите и други упълномощени от ЕОЦКП лица имат правомощия:
а)
да проверяват всички документи, данни, процедури и други материали, отнасящи се до изпълнението на техните задачи, независимо от носителя, на който се съхраняват;
б)
да вземат или получават заверени копия или извлечения от такива документи, данни, процедури и други материали;
в)
да призоват и да искат от всяко лице, посочено в член 61, параграф 1, от неговия представител или негови служители да дадат устно или писмено обяснение на факти или документи, свързани с предмета и целта на проверката, и да запишат отговорите;
г)
да задават въпроси на всяко друго физическо или юридическо лице, което даде съгласие за това, с цел да съберат информация, свързана с предмета на разследването;
д)
да искат съхранявана информация за телефонни разговори и пренос на данни.
2. Служителите и други лица, оправомощени от ЕОЦКП за целите на разследванията, посочени в параграф 1, упражняват своите правомощия след представяне на писмено разрешение, уточняващо предмета и целта на разследването. В разрешението се посочват и периодичните финансови санкции, предвидени в член 66, в случай че изискваните документи, данни, процедури или други материали, или отговорите на въпросите, поставени на лицата, посочени в член 61, параграф 1, не са представени или са непълни, и глобите, предвидени в член 65 във връзка с приложение I, раздел IV, буква б), в случай че отговорите на въпросите, поставени на лицата по член 61, параграф 1, са неточни или подвеждащи.
3. От лицата, посочени в член 61, параграф 1, се изисква да допуснат провеждането на разследванията, водени по решение на ЕОЦКП. В решението се посочват предметът и целта на разследването, периодичните имуществени санкции, предвидени в член 66, средствата за правна защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда.
4. В разумен срок преди започването на разследването ЕОЦКП информира компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе то, за предстоящото разследване и за самоличността на оправомощените лица. По искане на ЕОЦКП служителите на съответния компетентен орган подпомагат оправомощените лица при изпълнението на техните задължения. По искане на служителите на компетентния орган на съответната държава-членка те също могат да присъстват по време на разследването.
5. Ако съгласно националната уредба относно искането за предоставяне на съхранявана информация за телефонни разговори или пренос на данни, посочено в параграф 1, буква д), е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за разрешение може да се подаде и като предпазна мярка.
6. Когато се подава искане за разрешение по параграф 5, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕОЦКП и дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на разследването. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕОЦКП, на които се основава предположението за нарушение на настоящия регламент, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не може нито да преразглежда необходимостта от провеждане на разследването, нито да изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в преписката на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 63
Проверки на място
1. С цел изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП може да извършва всички необходими проверки на място във всички служебни помещения или площи на юридическите лица, посочени в член 61, параграф 1. Когато това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверките, ЕОЦКП може да извършва проверки на място без предварително предупреждение.
2. Служебните лица и други лица, упълномощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, могат да влизат в служебните помещения или площи на юридическите лица, обект на приетото от ЕОЦКП решение за разследване, и разполагат с всички правомощия, предвидени в член 62, параграф 1. Те могат и да запечатват всички служебни помещения, счетоводни книги или документи за срока и в степента, необходими за проверката.
3. Длъжностните лица и други лица, упълномощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, упражняват правомощията си, след като представят писмено разрешение, посочващо предмета, целта на проверката и предвидените в член 66 периодични финансови санкции, когато съответните лица не се подчинят на проверката. В разумен срок преди извършване на проверката ЕОЦКП уведомява за проверката компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе тя.
4. Лицата, посочени в член 61, параграф 1, допускат извършването на проверки на място, разпоредено с решение на ЕОЦКП. В решението се уточняват предметът и целта на проверката, определя се датата, на която ще започне, и се посочват периодичните финансови санкции, предвидени в член 66, средствата за правна защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда. ЕОЦКП взема тези решения, след като се консултира с компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката.
5. По искане на ЕОЦКП длъжностните лица, както и тези, упълномощени или назначени от компетентния орган на държавата-членка, където ще се извърши проверката, активно подпомагат длъжностните лица и другите лица, упълномощени от ЕОЦКП. За тази цел те разполагат с правомощията по параграф 2. При поискване служители на компетентния орган на съответната държава-членка могат също да присъстват на проверките на място.
6. ЕОЦКП може също така да изиска от компетентните органи да изпълнят от негово име конкретни задачи по разследването и проверки на място, както е предвидено в настоящия член и в член 62, параграф 1. За целта компетентните органи се ползват със същите правомощия както ЕОЦКП, предвидени в настоящия член и в член 62, параграф 1.
7. Когато длъжностните лица и другите придружаващи лица, упълномощени от ЕОЦКП, установят, че дадено лице се противопоставя на проверка, разпоредена по реда на настоящия член, компетентният орган на съответната държава-членка им оказва необходимото съдействие, като изисква при необходимост съдействие от полицията или от равностоен правоприлагащ орган, с което да им даде възможност да извършат проверката на място.
8. Ако съгласно националната уредба за проверката на място, предвидена в параграф 1, или за съдействието, предвидено в параграф 7, е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за разрешение може да се подаде и като предпазна мярка.
9. Когато се внася искане за разрешение, както е посочено в параграф 8, националният съдебен орган проверява автентичността на решението на ЕОЦКП и дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни, като се има предвид предметът на проверката. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение. Искането за подробно обяснение може по-конкретно да бъде свързано с основанията на ЕОЦКП, на които се базира подозрението за нарушение на настоящия регламент, както и с тежестта на подозираното нарушение и естеството на участие на лицето, което е обект на принудителните мерки. Въпреки това националният съдебен орган не може да преразглежда необходимостта от проверката, нито да изисква да му се предостави информацията от документацията на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 64
Процедурни правила за предприемане на надзорни мерки и налагане на глоби
1. Когато при изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП установи, че има сериозни признаци за евентуално наличие на факти, които могат да представляват едно или повече от нарушенията, изброени в приложение I, ЕОЦКП назначава независим разследващ служител в рамките на ЕОЦКП, който да разследва случая. Назначеният служител не може да участва и не може да е участвал пряко или косвено в процеса по надзор или по регистрация на съответния регистър на транзакции и изпълнява функциите си независимо от ЕОЦКП.
2. Разследващият служител разследва предполагаемите нарушения, като взема предвид коментарите, представени от лицата, които са предмет на разследването, и представя на ЕОЦКП пълното досие с констатациите си.
За да изпълнява задълженията си, разследващият служител може да упражнява правомощията си да изисква информация в съответствие с член 61 и да провежда разследвания и проверки на място в съответствие с членове 62 и 63. Когато упражнява тези правомощия, разследващият служител спазва член 60.
При изпълнение на задълженията си разследващият служител има достъп до всички документи и до цялата информация, събрана от ЕОЦКП в хода на осъществяваната от него надзорна дейност.
3. След приключване на разследването и преди да представи на ЕОЦКП досието с констатациите, разследващият служител дава на лицата, които са обект на разследването, възможност да бъдат изслушани във връзка с разследвания случай. Разследващият служител базира констатациите си само на онези факти, по които засегнатите лица са имали възможност да изразят становище.
Правото на защита на засегнатите от разследването лица се зачита напълно в хода на разследванията по настоящия член.
4. Когато представя на ЕОЦКП досието с констатациите си, разследващият служител уведомява за това лицата, които са обект на разследването. Лицата, които са обект на разследването, имат право на достъп до досието, като се зачита законният интерес на други лица за опазване на техните търговски тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация, засягаща трети лица.
5. Въз основа на досието, съдържащо констатациите на разследващия служител, и след като по искане на засегнатите лица изслуша лицата, които са обект на разследването в съответствие с член 67, ЕОЦКП решава дали едно или повече от нарушенията, изброени в приложение I, са били извършени от лицата, които са обект на разследването, и съответно предприема надзорни мерки в съответствие с член 73 и налага глоба в съответствие с член 65.
6. Разследващият служител не участва в разискванията на ЕОЦКП, нито се намесва по друг начин в процеса на вземане на решение от страна на ЕОЦКП.
7. Комисията приема допълнителни процедурни правила за упражняването на правомощията за налагане на глоби или периодични финансови санкции, включително разпоредби относно правото на защита, относно сроковете и събирането на глоби или периодични финансови санкции и приема подробни правила относно давностните срокове за налагането и принудителното изпълнение на санкциите.
Правилата, посочени в първата алинея, се приемат посредством делегирани актове в съответствие с член 82.
8. ЕОЦКП се обръща към компетентните национални органи с цел започване на наказателно преследване, когато при изпълнение на своите задължения съгласно настоящия регламент установи, че има сериозни признаци за евентуално наличие на факти, които могат да представляват престъпления. Освен това ЕОЦКП се въздържа от налагането на глоби или периодични финансови санкции в случаи, при които предишна оправдателна или осъдителна присъда, произтичаща от идентичен факт или факти, които са до голяма степен подобни, вече е влязла в сила като резултат от наказателно производство съгласно националното право.
Член 65
Глоби
1. Когато в съответствие с член 64, параграф 5 ЕОЦКП установи, че регистър на транзакции, умишлено или поради небрежност, е извършил едно от нарушенията, изброени в приложение I, той взема решение за налагане на глоба в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
Нарушение от страна на регистър на транзакции се счита за извършено умишлено, ако ЕОЦКП открие обективни фактори, които показват, че регистърът на транзакции или неговото висше ръководство са действали умишлено.
2. Основният размер на посочените в параграф 1 глоби е в следните граници:
а)
за нарушенията, посочени в приложение I, раздел I, буква в), раздел II, букви в)-ж) и раздел III, букви а) и б), глобите са в размер най-малко 10 000 EUR и не надвишават 20 000 EUR;
б)
за нарушенията, посочени в приложение I, раздел I, букви а), б) и г)-з) и раздел II, букви а), б) и з), глобите са в размер най-малко 5 000 EUR и не надвишават 10 000 EUR.
За да вземе решение какъв да бъде основният размер на глобите - в ниския, средния или високия диапазон на посочените в първата алинея граници - ЕОЦКП взема под внимание годишния оборот на съответния регистър на транзакции за предходната стопанска година. За регистри на транзакции с годишен оборот под 1 милион евро основният размер е в ниския диапазон на границите, за регистри на транзакции с оборот между 1 и 5 милиона евро - в средния, а за регистри на транзакции с годишен оборот над 5 милиона евро - във високия.
3. Основният размер, определен в параграф 2, при необходимост се коригира чрез отчитане на утежняващи или смекчаващи обстоятелства в съответствие с приложимите коригиращи коефициенти, предвидени в приложение II.
Съответните утежняващи коефициенти се прилагат последователно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един утежняващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен утежняващ коефициент, се добавя към основния размер.
Съответните смекчаващи коефициенти се прилагат последователно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един смекчаващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен смекчаващ коефициент, се изважда от основния размер.
4. Независимо от предвиденото в параграфи 2 и 3 размерът на глобата не превишава 20 % от годишния оборот на съответния регистър на транзакции за предходната стопанска година, но ако регистърът на транзакции пряко или непряко е получил финансова полза от нарушението, размерът на глобата е равен най-малко на размера на ползата.
В случай че действие или пропуск, извършени от регистър на транзакции, представляват повече от едно нарушение съгласно приложение I, се прилага само по-голямата глоба, изчислена в съответствие с параграфи 2 и 3 и свързана с едно от тези нарушения.
Член 66
Периодични финансови санкции
1. ЕОЦКП налага посредством решение периодични финансови санкции с цел да принуди:
а)
регистър на транзакции да прекрати нарушението в съответствие с решение, взето съгласно член 73, параграф 1, буква а); или
б)
лице, посочено в член 61, параграф 1:
i)
да предостави пълната информация, която е била изискана съгласно член 61;
ii)
да се подчини на разследване, и по-специално да предостави пълна документация, записи, данни, процедури или други изискани материали и да допълни и коригира друга информация, предоставена в хода на разследването, започнато по силата на решение, взето съгласно член 62; или
iii)
да се подчини на проверка на място, наредена по силата на решение, взето съгласно член 63.
2. Периодичните финансови санкции са ефективни и пропорционални. Периодичните финансови санкции се налагат за всеки ден от забавянето.
3. Независимо от предвиденото в параграф 2, размерът на периодичните финансови санкции е 3 % от средния дневен оборот през предходната стопанска година или в случай на физически лица - 2 % от средния дневен доход през предходната календарна година. Той се изчислява от датата, посочена в решението за налагане на периодична финансова санкция.
4. Периодична финансова санкция се налага за максимален срок от шест месеца след уведомяването за взетото от ЕОЦКП решение. След края на този срок ЕОЦКП преразглежда тази мярка.
Член 67
Изслушване на заинтересованите лица
1. Преди да вземе решение за налагане на глоба или периодична финансова санкция съгласно членове 65 и 66, ЕОЦКП дава възможност на засегнатите от производството лица да бъдат изслушани във връзка с неговите констатации. ЕОЦКП основава своите решения само на констатации, по които участващите в производството лица са имали възможност да изразят становище.
2. Правото на защита на участниците в производството се съблюдава строго в хода на производството. Те имат право на достъп до документите на ЕОЦКП при зачитане на законния интерес на други лица във връзка с опазване на търговските им тайни. Правото на достъп до документацията не включва поверителна информация и вътрешни подготвителни документи на ЕОЦКП.
Член 68
Оповестяване, естество, принудително изпълнение и разпределение на глобите и периодичните финансови санкции
1. ЕОЦКП оповестява публично всяка глоба и периодична финансова санкция, наложена съгласно членове 65 и 66, освен ако такова оповестяване би застрашило сериозно финансовите пазари или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите страни. Подобно оповестяване не съдържа лични данни по смисъла на Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Глобите или периодичните финансови санкции, наложени съгласно членове 65 и 66, са от административно естество.
3. Когато ЕОЦКП реши да не налага глоби или финансови санкции, той уведомява съответно Европейския парламент, Съвета, Комисията и компетентните органи на заинтересованите държави-членки и посочва основанията за своето решение.
4. Глобите и периодичните финансови санкции, наложени съгласно членове 65 и 66, могат да се изпълняват принудително.
Принудителното изпълнение се урежда от разпоредбите на гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата-членка, на чиято територия се осъществява. Изпълнителното основание се прилага към решението без допълнителен контрол освен за автентичност на акта, от страна на органа, определен за тази цел от правителството на всяка държава-членка, и за който то уведомява ЕОЦКП и Съда.
След изпълнението на тези формалности по молба на заинтересованата страна тя може да пристъпи към принудително изпълнение съгласно националното законодателство, като сезира директно компетентния орган.
Принудителното изпълнение може да бъде спряно само с решение на Съда. При все това съдилищата на държавата-членка са компетентни да разглеждат жалби по редовността на мерките по изпълнението.
5. Сумите на глобите и периодичните финансови санкции се разпределят в общия бюджет на Европейския съюз.
Член 69
Обжалване пред Съда
Съдът разполага с неограничена компетентност да осъществява контрол върху решения, с които ЕОЦКП е наложил глоба или периодична финансова санкция. Той може да отмени, намали или увеличи размера на наложената глоба или на периодичната финансова санкция.
Член 70
Изменения на приложение II
За да отчита развитието на финансовите пазари, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 82 във връзка с мерки за изменение на приложение II.
Член 71
Отмяна на регистрация
1. Без да се засяга член 73, ЕОЦКП отменя регистрацията на регистър на транзакции, когато даденият регистър на транзакции:
а)
се отказва изрично от регистрацията или през предходните шест месеца не е предоставял услуги;
б)
е получил регистрацията посредством неверни твърдения или по всякакъв друг неправомерен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил регистриран.
2. ЕОЦКП своевременно уведомява съответния компетентен орган, посочен в член 57, параграф 1, относно своето решение да отмени регистрацията на регистър на транзакции.
3. Когато компетентният орган на държава-членка, в която регистърът на транзакции осъществява своите услуги и дейности, счита, че е изпълнено някое от условията, посочени в параграф 1, той може да поиска от ЕОЦКП да разгледа дали са налице условията за отмяна на регистрацията на съответния регистър на транзакции. Ако ЕОЦКП реши да не отмени регистрацията на съответния регистър на транзакции, той обосновава надлежно решението си.
4. Компетентният орган, посочен в параграф 3, е органът, определен съгласно член 22.
Член 72
Такси за надзор
1. ЕОЦКП начислява такси на регистрите на транзакции съгласно настоящия регламент и съгласно делегираните актове, приети съгласно параграф 3. Тези такси изцяло покриват разходите на ЕОЦКП по регистрацията и надзора на регистрите на транзакции и по възстановяването на всякакви разходи, които могат да възникнат за компетентните органи при извършване на дейности съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 74.
2. Размерът на таксата, начислена на регистъра на транзакции, покрива всички административни разходи на ЕОЦКП, свързани с дейността му по регистрацията и надзора, и е пропорционален на оборота на съответния регистър на транзакции.
3. Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 82, за да уточни допълнително вида на таксите, услугите, за които се дължат такси, размера на таксите и начина на плащане.
Член 73
Надзорни мерки на ЕОЦКП
1. Когато в съответствие с член 64, параграф 5 ЕОЦКП установи, че регистър на транзакции е извършил едно от нарушенията, изброени в приложение I, той взема едно или повече от следните решения:
а)
изисква от регистъра на транзакции да прекрати нарушението;
б)
налага глоби съгласно член 65;
в)
публикува съобщения;
г)
като последна мярка отменя регистрацията на регистъра на транзакции.
2. При вземане на решенията, посочени в параграф 1, ЕОЦКП отчита естеството и тежестта на нарушението, включително:
а)
продължителността и честотата на нарушението;
б)
дали нарушението е разкрило сериозни или системни слабости в процедурите на предприятието или в неговите системи за управление, или вътрешния контрол;
в)
дали нарушението е предизвикало, спомогнало или по друг начин довело до финансово престъпление;
г)
дали нарушението е извършено умишлено или поради небрежност.
3. ЕОЦКП незабавно уведомява съответния регистър на транзакции, както и компетентните органи на държавите-членки и Комисията за всяко решение съгласно параграф 1. Той обявява публично това решение на уебсайта си в рамките на 10 работни дни от датата, на която то е взето.
Когато обявява решението си съгласно първата алинея, ЕОЦКП оповестява и правото на съответния регистър на транзакции да обжалва решението, факта, ако е приложимо, че е подадена такава жалба, като посочва, че жалбата не спира изпълнението на решението, както и че апелативният съвет на ЕОЦКП може да спре изпълнението на обжалваното решение в съответствие с член 60, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 74
Делегиране на задачи от ЕОЦКП на компетентните органи
1. Когато е необходимо за правилното изпълнение на надзорните задачи, ЕОЦКП може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентния орган на държава-членка в съответствие с насоките, издадени от ЕОЦКП съгласно член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. Такива конкретни надзорни задачи могат по-специално да включват правомощието за изискване на информация в съответствие с член 61 и за провеждане на разследвания и проверки на място съгласно член 62 и член 63, параграф 6.
2. Преди да делегира определена задача, ЕОЦКП се консултира със съответния компетентен орган. Тези консултации са свързани със:
а)
обхвата на задачата, която ще се делегира;
б)
срока за изпълнение на задачата; както и
в)
предоставянето на необходимата информация от и на ЕОЦКП.
3. В съответствие с регламента за таксите, приет от Комисията съгласно член 72, параграф 3, ЕОЦКП възстановява на компетентния орган направените във връзка с изпълнението на делегираните задачи разходи.
4. ЕОЦКП преразглежда решението по параграф 1 през подходящи интервали от време. Делегирането може да бъде отменено във всеки един момент.
5. Делегирането на задачи не засяга отговорностите на ЕОЦКП и не ограничава способността на органа да провежда и наблюдава делегираната дейност. Не се делегират надзорни отговорности по настоящия регламент, включително във връзка с решения за регистрация, окончателни оценки и последващи решения, свързани с нарушения.
ГЛАВА 2
Взаимоотношения с трети страни
Член 75
Еквивалентност и международни споразумения
1. Комисията може да приеме акт за изпълнение, с който се определя, че правната и надзорната уредба на трета държава гарантират, че:
а)
регистрите на транзакции, получили разрешение в тази трета държава, спазват правно обвързващи изисквания, еквивалентни на установените в настоящия регламент;
б)
регистрите на транзакции подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане в тази трета държава; както и
в)
съществуват гаранции относно професионалната тайна, в т.ч. защитата на търговски тайни, споделени от органите с трети страни, и че тези гаранции са най-малко еквивалентни на предвидените в настоящия регламент.
Този акт за изпълнение се приема в съответствие с посочената в член 86, параграф 2 процедура по разглеждане.
2. Когато е приложимо и при всички случаи след приемането на акт за изпълнение съгласно параграф 1, Комисията представя на Съвета препоръки за преговори по международни споразумения със съответните трети държави относно взаимен достъп и обмен на информация за договори за деривати, която се съдържа в регистри на транзакции, установени в тази трета държава, по начин, който гарантира, че органите на Съюза, включително ЕОЦКП, имат незабавен и постоянен достъп до цялата информация, необходима за осъществяване на техните задължения.
3. След сключването на споразуменията, посочени в параграф 2, и в съответствие с тях ЕОЦКП сключва споразумения за сътрудничество с компетентните органи на съответните трети държави. С тези споразумения се определят най-малко:
а)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и другите органи на Съюза, изпълняващи задачи в съответствие с настоящия регламент, от една страна, и съответните компетентни органи на въпросните трети държави, от друга страна; както и
б)
процедурите за координация на надзорните дейности.
4. ЕОЦКП прилага Регламент (ЕО) № 45/2001 по отношение на предоставянето на лични данни на трета държава.
Член 76
Споразумения за сътрудничество
Съответните органи на трети държави, в юрисдикцията на които няма установени регистри на транзакции, могат да се свържат с ЕОЦКП с цел сключване на споразумения за сътрудничество за достъп до информация относно договори за деривати, съхранявани в регистри на транзакции на Съюза.
ЕОЦКП може да сключи споразумения за сътрудничество с тези съответни органи във връзка с достъпа до информация относно договори за деривати, съхранявани в регистри на транзакции на Съюза, необходими за изпълнението на отговорностите и мандатите на тези органи, при условие че съществуват гаранции относно професионалната тайна, в т.ч. защитата на търговски тайни, споделени от органите с трети страни.
Член 77
Признаване на регистрите на транзакции
1. Регистър на транзакции, който е установен в трета държава, може за целите на член 9 да предоставя услуги и дейности на дружества, установени в Съюза, само когато е признат от ЕОЦКП в съответствие с параграф 2.
2. Регистър на транзакции, посочен в параграф 1, подава заявление за признаване до ЕОЦКП заедно с цялата необходима информация, в т.ч. най-малко информацията, необходима, за да се удостовери, че регистърът на транзакции е получил разрешение и е обект на ефективен надзор в трета държава, която:
а)
е призната от Комисията посредством акт за изпълнение съгласно член 75, параграф 1 за държава, разполагаща с еквивалентна и приложима регулаторна и надзорна рамка;
б)
е сключила международно споразумение със Съюза съгласно член 75, параграф 2; както и
в)
е сключила споразумения за сътрудничество съгласно член 75, параграф 3, с които се гарантира, че органите на Съюза, включително ЕОЦКП, имат незабавен и постоянен достъп до цялата необходима информация.
В срок тридесет работни дни след получаване на заявлението ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението е непълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който подалият заявление регистър на транзакции трябва да предостави допълнителна информация.
В рамките на 180 работни дни от предоставяне на пълното заявление ЕОЦКП изпраща писмено и напълно обосновано уведомление до подалия заявление регистър на транзакции относно предоставянето или отказа на признаване.
ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък на регистрите на транзакции, признати в съответствие с настоящия регламент.
ДЯЛ VII
ИЗИСКВАНИЯ КЪМ РЕГИСТРИТЕ НА ТРАНЗАКЦИИ
Член 78
Общи изисквания
1. Всеки регистър на транзакции трябва да разполага с надеждни правила за управление, включващи ясна организационна структура с добре определена, прозрачна и последователна йерархия на отговорностите и адекватни механизми за вътрешен контрол, в т.ч. надеждни административни и счетоводни процедури, които предотвратяват всяко оповестяване на поверителна информация.
2. Регистърът на транзакции поддържа и прилага ефективни, писмено регламентирани организационни и административни мерки за разкриване и преодоляване на потенциалните конфликти на интереси, засягащи неговите управители, служители или всяко лице, пряко или непряко свързано с тях чрез тесни връзки.
3. Регистърът на транзакции въвежда подходящи политики и процедури, които са достатъчни да осигурят спазването от негова страна, включително неговите управители и служители, на разпоредбите на настоящия регламент.
4. Регистърът на транзакции поддържа и прилага подходяща организационна структура, която осигурява непрекъснатостта и нормалното функциониране на регистъра на транзакции при изпълнение на неговите услуги и дейности. Той използва целесъобразни и пропорционални системи, средства и процедури.
5. Когато даден регистър на транзакции предоставя допълнителни услуги, като потвърждаване на транзакции, съпоставяне на транзакции, обслужване на кредитни събития, услуги по съгласуване на портфолио или компресиране на портфолио, регистърът на транзакции поддържа тези допълнителни услуги оперативно разделени от функцията му по централизирано събиране и поддържане на данни за деривати.
6. Висшият ръководен състав и членовете на съвета на регистъра на транзакции имат достатъчно добра репутация и опит, за да се осигури доброто и благоразумно управление на регистъра на транзакции.
7. Регистърът на транзакции разполага с обективни, недискриминационни и публично оповестени изисквания за достъп на дружества, които подлежат на задължението за отчитане съгласно член 9. Регистърът на транзакции предоставя на доставчици на услуги недискриминационен достъп до съхранявана от него информация, при условие че съответните контрагенти са дали своето съгласие. Критерии, с които да се ограничава достъпът, се позволяват само ако тяхната цел е осъществяване на контрол на риска за данните, поддържани от регистъра на транзакции.
8. Регистърът на транзакции оповестява публично цените и таксите, свързани с предоставяните услуги съгласно настоящия регламент. Той оповестява цените и таксите на всяка услуга, осъществявана самостоятелно, включително отстъпки и рабати и условия за ползване на тези намаления. Той позволява на отчитащите дружества да получават отделен достъп до специфичните услуги. Цените и таксите, начислявани от регистър на транзакции, са съобразени със съответните разходи.
Член 79
Операционна надеждност
1. Регистърът на транзакции разкрива източниците на операционен риск и ги минимизира посредством разработване на подходящи системи, контролни механизми и процедури. Тези системи са надеждни и сигурни и разполагат с необходимия капацитет за обработване на получената информация.
2. Регистърът на транзакции установява, прилага и поддържа адекватна политика за непрекъснатост на стопанската дейност и план за възстановяване при катастрофично събитие, които имат за цел да осигурят поддържане на неговите функции, своевременно възстановяване на дейността и изпълнение на задълженията на регистъра на транзакции. В тези планове се предвижда най-малко създаването на системи за архивиране на данни.
3. Регистър на транзакции, чиято регистрация е била отменена, осигурява нормалното заместване, включително прехвърлянето на данни към други регистри на транзакции и пренасочването на отчетната информация към други регистри на транзакции.
Член 80
Защита и съхранение на данни
1. Регистърът на транзакции осигурява поверителността, надеждността и защитата на получената съгласно член 9 информация.
2. Регистърът на транзакции може да използва данните, които получава съгласно настоящия регламент, за търговски цели единствено ако съответните контрагенти са дали своето съгласие.
3. Регистърът на транзакции записва незабавно получената съгласно член 9 информация и я съхранява за срок най-малко десет години от прекратяването на съответните договори. Той прилага своевременни и ефикасни процедури за съхранение на данни във връзка с документирането на промените в съхраняваната информация.
4. Въз основа на характеристиките на договорите за деривати, отчитани съгласно член 9, регистърът на транзакции изчислява позициите за всеки клас деривати и за всяко отчитащо дружество.
5. Регистърът на транзакции своевременно предоставя на страните по даден договор възможност за достъп и промяна на информацията относно този договор.
6. Регистърът на транзакции предприема всички целесъобразни мерки за предотвратяване на злоупотреби с информацията, съхранявана в неговите системи.
Физическо лице, което има тесни връзки с регистър на транзакции, или юридическо лице, което има взаимоотношение с регистъра на транзакции в качеството си на предприятие-майка или дъщерно предприятие, не може да използва с търговска цел поверителна информация, регистрирана в регистър на транзакции.
Член 81
Прозрачност и наличност на данните
1. Въз основа на отчетените договори регистърът на транзакции публикува редовно и по лесно достъпен начин съвкупните позиции за всеки клас деривати.
2. Регистърът на транзакции събира и поддържа данни и гарантира, че посочените в параграф 3 образувания имат пряк и незабавен достъп до характеристиките на договорите за деривати, които са необходими за изпълнението на съответните им отговорности и мандати.
3. Регистърът на транзакции предоставя достъп до необходимата информация на следните образувания, за да могат те да изпълняват своите съответни отговорности и мандати:
а)
ЕОЦКП;
б)
ЕССР;
в)
компетентния орган, осъществяващ надзор на ЦК, имащи достъп до регистъра на транзакции;
г)
компетентния орган, осъществяващ надзор върху местата за търговия на отчитаните договори;
д)
съответните членове на ЕСЦБ;
е)
съответните органи на трети държави, с които Съюзът е сключил международно споразумение съгласно член 75;
ж)
надзорни органи, определени съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане (32);
з)
съответните органи на Съюза, компетентни в сферата на ценните книжа и пазарите;
и)
съответните органи на трети държави, които са сключили споразумения за сътрудничество с ЕОЦКП съгласно член 76;
й)
Агенцията за сътрудничество между енергийните регулатори.
4. ЕОЦКП предоставя на другите заинтересовани органи на Съюза информацията, необходима за осъществяване на техните задължения.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи честотата и характеристиките на посочената в параграфи 1 и 3 информация, както и оперативни стандарти, необходими за агрегиране и сравняване на данните между регистрите на транзакции и за предоставяне на образуванията, посочени в параграф 3, на достъп до тази информация при необходимост. Проектите на регулаторни технически стандарти имат за цел да се гарантира, че публикуваната съгласно параграф 1 информация не може да разкрива страна по който и да е договор.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 82
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в член 1, параграф 6, член 64, параграф 7, член 70, член 72, параграф 3 и член 85, параграф 2, се предоставя на Комисията за неопределен срок.
3. Преди да приеме делегиран акт, Комисията полага усилия да проведе консултации с ЕОЦКП.
4. Делегирането на правомощия, посочено в член 1, параграф 6, член 64, параграф 7, член 70, член 72, параграф 3 и член 85, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
5. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
6. Делегиран акт, приет съгласно член 1, параграф 6, член 64, параграф 7, член 70, член 72, параграф 3 и член 85, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражение в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ДЯЛ VIII
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 83
Професионална тайна
1. Задължението за спазване на професионална тайна се прилага спрямо всички лица, които работят или които са работили за компетентните органи, посочени в съответствие с член 22, и органите, посочени в член 81, параграф 3, за ЕОЦКП или за одиторите и експертите, действащи по указание на компетентните органи или ЕОЦКП. Поверителната информация, която тези лица получават при изпълнението на задълженията си, не се разгласява пред никое лице или орган, освен в резюмиран или обобщен вид, който да не позволява идентифициране на отделните ЦК, регистри на транзакции или други лица, без да се засягат случаите, обхванати от наказателното или данъчното право или от настоящия регламент.
2. Когато ЦК е обявен в несъстоятелност или се намира в процес на принудителна ликвидация, поверителната информация, която не засяга трети лица, може да бъде разгласявана в граждански или търговски съдебни производства, ако е необходима за провеждането на производствата.
3. Без да се засягат случаите, обхванати от наказателното или данъчното право, компетентните органи, ЕОЦКП, институции или физически или юридически лица, различни от компетентните органи, които получават поверителна информация съгласно настоящия регламент, могат да я използват единствено при изпълнението на задълженията си и за упражняването на функциите си, а по отношение на компетентните органи - съгласно обхвата на настоящия регламент, или по отношение на други органи, институции или физически или юридически лица - за целите, за които такава информация им е предоставена и/или в контекста на административни или съдебни производства, които са специфично свързани с упражняването на тези функции. Когато ЕОЦКП, компетентният орган или друг орган, институция или лице, което предава информацията, изрази съгласие, органът, който получава информацията, може да я използва за други нетърговски цели.
4. Всяка поверителна информация, която се получава, обменя или предава съгласно настоящия регламент, е предмет на разпоредбите за професионална тайна, установени в параграфи 1, 2 и 3. Независимо от това тези условия не препятстват ЕОЦКП, компетентните органи или съответните централни банки да обменят или предават поверителна информация в съответствие с настоящия регламент и с други законодателни актове, приложими към инвестиционни посредници, кредитни институции, пенсионни фондове, ПКИПЦК, АФАИ, застрахователни и презастрахователни посредници, застрахователни предприятия, регулирани пазари или пазарни оператори, или по друг начин със съгласието на компетентния орган или друг орган, институция или физическо или юридическо лице, което е съобщило информацията.
5. Параграфи 1, 2 и 3 не възпрепятстват компетентните органи да обменят или предават в съответствие с националното право поверителна информация, която не е получена от компетентен орган на друга държава-членка.
Член 84
Обмен на информация
1. Компетентните органи, ЕОЦКП и други заинтересовани органи своевременно си предоставят информацията, необходима за целите на изпълнение на задълженията им.
2. Компетентните органи, ЕОЦКП, други заинтересовани органи и други институции или физически или юридически лица, получаващи поверителна информация при изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент, използват тази информация само при изпълнение на задълженията си.
3. Компетентните органи предоставят информация на съответните членове на ЕСЦБ, когато тази информация е необходима за изпълнението на техните задължения.
ДЯЛ IX
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 85
Доклади и прегледи
1. Най-късно до 17 август 2015 г. Комисията преразглежда и изготвя общ доклад относно настоящия регламент. Комисията представя този доклад на Европейския парламент и на Съвета заедно с всички подходящи предложения.
По-специално Комисията:
а)
в сътрудничество с членовете на ЕСЦБ преценява необходимостта от мерки за облекчаване на достъпа на ЦК до механизми за предоставяне на ликвидни улеснения от централната банка;
б)
оценява, в сътрудничество с ЕОЦКП и съответните секторни органи, системното значение на транзакциите в извънборсови деривати на нефинансовите дружества, и в частност отражението на настоящия регламент върху използването на извънборсови деривати от нефинансовите дружества;
в)
оценява, в светлината на опита, функционирането на надзорната рамка за ЦК, включително ефективността на надзорните колегии, съответните условия за гласуване, установени в член 19, параграф 3, и управлението на ЕОЦКП, особено по време на процеса на издаване на разрешения на ЦК;
г)
оценява сътрудничеството с ЕОЦКП и ЕССР, ефективността на изискванията за допълнително обезпечение за ограничаване на процикличността и необходимостта от определяне на допълнителни възможности за мерки в тази област;
д)
в сътрудничество с ЕОЦКП оценява развитието на политиките на ЦК по отношение на изискванията за определяне на допълнителни обезпечения и за гарантиране на обезпеченията и адаптирането им към конкретните дейности и рискови профили на техните потребители.
Оценката, посочена в първата алинея, буква а), взема предвид резултатите от текущата работа между централните банки на равнището на Съюза и на международно равнище. При оценяването се зачита също така принципът на независимост на централните банки и тяхното право да предоставят по своя преценка достъп до ликвидни улеснения, както и се взема предвид евентуалният непредвиден ефект върху поведението на ЦК или върху вътрешния пазар. Никое придружаващо предложение не подлага на дискриминация пряко или косвено държава-членка или група държави-членки като място за клирингови услуги.
2. Най-късно до 17 август 2014 г. Комисията изготвя доклад след консултиране с ЕОЦКП и ЕОЗППО, в който оценява напредъка и положените от ЦК усилия в разработването на технически решения за прехвърлянето от пенсионните планове на непарични обезпечения за променливи маржини, както и необходимостта от мерки за улесняване на подобни решения. Ако Комисията счита, че не са положени необходимите усилия за разработване на подходящи технически решения и че отрицателното влияние, което централният клиринг на договорите за деривати оказва върху пенсионните плащания на бъдещите пенсионери, остава непроменено, тя се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 82, за да удължи тригодишния срок, посочен в член 89, параграф 1, един път с две години и един път с една година.
3. ЕОЦКП предоставя на Комисията доклади:
а)
относно прилагането на задължението за клиринг съгласно дял II, и по-конкретно липсата на задължение за клиринг при договорите за извънборсови деривати, сключени преди датата на влизане в сила на настоящия регламент;
б)
относно прилагането на идентификационната процедура по член 5, параграф 3;
в)
относно прилагането на изискванията за отделяне, установени в член 39;
г)
относно разширяването на обхвата на споразуменията за оперативна съвместимост съгласно дял V върху други транзакции в класове финансови инструменти, различни от прехвърлими ценни книжа или инструменти на паричния пазар;
д)
относно достъпа на ЦК до места за търговия, въздействието върху конкурентоспособността на определени практики и въздействието върху фрагментацията на ликвидността;
е)
относно потребностите на ЕОЦКП от персонал и ресурси, свързани с изпълнението на неговите правомощия и задължения съобразно настоящия регламент;
ж)
относно въздействието от прилагането на допълнителни изисквания от държавите-членки съгласно член 14, параграф 5.
Тези доклади се представят на Комисията до 30 септември 2014 г. за целите на параграф 1. Те се представят също на Европейския парламент и на Съвета.
4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и ЕОЦКП и след възлагане на оценката на ЕССР, изготвя годишен доклад за оценка на евентуалния системен риск и разходните параметри на споразуменията за оперативна съвместимост.
В доклада се акцентира най-малко върху броя и сложността на тези споразумения и върху адекватността на системите и моделите за управление на риска. Комисията представя този доклад на Европейския парламент и на Съвета заедно с всички подходящи предложения.
ЕССР предоставя на Комисията своята оценка на евентуалния системен риск на споразуменията за оперативна съвместимост.
5. ЕОЦКП представя на Европейския парламент, Съвета и Комисията ежегоден доклад относно наложените от компетентните органи санкции, включително надзорни мерки, глоби и периодични финансови санкции.
Член 86
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет за ценни книжа, създаден с Решение 2001/528/ЕО на Комисията (33). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 87
Изменение на Директива 98/26/ЕО
1) В член 9, параграф 1 от Директива 98/26/ЕО се добавя следната алинея:
„Когато в рамките на система за оперативна съвместимост системен оператор е предоставил обезпечение на друг системен оператор, правата на предоставящия системен оператор върху това обезпечение няма да бъдат засегнати от процедури по несъстоятелност, открити срещу приемащия системен оператор.“
2) До 17 август 2014 г. държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с точка 1. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на Директива 98/26/ЕО или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 88
Уебсайтове
1. ЕОЦКП поддържа уебсайт, на който се предоставя следната информация:
а)
договори, към които се прилага задължението за клиринг съгласно член 5;
б)
санкции, налагани за нарушения на членове 4, 5 и 7-11;
в)
ЦК, които са получили разрешение да предлагат услуги или да извършват дейност в Съюза и са установени в Съюза, и услуги или дейности, за чието предоставяне или извършване те са получили разрешение, в това число класовете финансови инструменти, включени в обхвата на разрешението;
г)
санкции, налагани за нарушения на разпоредбите на дялове IV и V;
д)
централни контрагенти, които са получили разрешение да предлагат услуги или да извършват дейност в Съюза, със седалище в трета държава, и услуги или дейности, за чието предоставяне или извършване те са получили разрешение, в това число класовете финансови инструменти, включени в обхвата на разрешението;
е)
регистри на транзакции, които са получили разрешение да предлагат услуги или да извършват дейност в Съюза;
ж)
санкции и глоби, налагани в съответствие с членове 65 и 66;
з)
публичния регистър, посочен в член 6.
2. За целите на параграф 1, букви б), в) и г) компетентните органи поддържат уебсайтове, в които има линк към уебсайта на ЕОЦКП.
3. Всички уебсайтове, посочени в настоящия член, са обществено достъпни, актуализират се редовно и информацията на тях е представена в ясен формат.
Член 89
Преходни разпоредби
1. В рамките на три години след влизането в сила на настоящия регламент задължението за клиринг, предвидено в член 4, не се прилага за договорите за извънборсови деривати, за които обективно може да се измери, че водят до намаляване на инвестиционните рискове, пряко свързани с финансовата състоятелност на пенсионните планове по смисъла на член 2, параграф 10. Преходният период се прилага също за образуванията, създадени с цел предоставяне на обезщетение на членове на пенсионни планове, в случай на неизпълнение.
Договорите за извънборсови деривати, сключени от тези образувания в рамките на посочения период, към които при други обстоятелства би се прилагало задължението за клиринг по член 4, се подчиняват на изискванията, установени в член 11.
2. По отношение на пенсионните планове, посочени в член 2, параграф 10, букви в) и г), посоченото в параграф 1 от настоящия член освобождаване се предоставя от съответния компетентен орган за видове образувания или видове планове. След като получи искането, компетентният орган уведомява ЕОЦКП и ЕОЗППО. В срок 30 календарни дни от получаването на уведомлението ЕОЦКП, след консултация с ЕОЗППО, представя становище, в което се посочва дали видът образувание или видът план спазва член 2, параграф 10, буква в) или г), както и причините, поради които освобождаването е обосновано поради трудности при изпълнението на изискванията за променливи маржини. Компетентният орган предоставя освобождаване само ако се е уверил напълно, че видът образувание или видът план спазва член 2, параграф 10, буква в) или г) и че среща трудности при изпълнението на изискванията за променливи маржини. Компетентният орган взема решение в срок десет работни дни след получаване на становището на ЕОЦКП, като надлежно го отчита. Ако компетентният орган не е съгласен с представеното от ЕОЦКП становище, в решението му се излагат пълните основания и се включва обяснение за всички значителни отклонения от становището.
ЕОЦКП публикува на уебсайта си списък на видовете образувания и видовете планове, посочени в член 2, параграф 10, букви в) и г), на които е било предоставено освобождаване в съответствие с първата алинея. За да подобри допълнително последователността на резултатите от надзора, ЕОЦКП ежегодно извършва партньорска проверка на включените в списъка образувания в съответствие с член 30 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЦК, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти по членове 4, 5, 8-11, 16, 18, 25, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 46, 47, 49, 56 и 81 е получил разрешение в своята държава-членка по установяване за предоставяне на клирингови услуги в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, подава заявление за разрешение съгласно член 14 за целите на настоящия регламент в рамките на 6 месеца от датата на влизане в сила на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 25, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 и 49.
ЦК, установен в трета държава, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 и 49 е бил признат за целите на предоставянето на клирингови услуги в дадена държава-членка в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, подава заявление за признаване съгласно член 25 за целите на настоящия регламент в рамките на 6 месеца от датата на влизане в сила на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 и 49.
4. До вземането на решение съгласно настоящия регламент за разрешаването или признаването на ЦК продължават да се прилагат съответните национални правила за разрешаване и признаване на ЦК и ЦК остава под надзора на компетентния орган на съответната държава-членка по установяване или признаване.
5. Когато компетентен орган е дал на ЦК разрешение за клиринг за определен клас деривати в съответствие с националното законодателство на дадена държава-членка преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 26, 29, 34, 41, 42, 45, 47 и 49, компетентният орган на тази държава-членка уведомява ЕОЦКП за това разрешение в рамките на един месец от датата на влизане в сила на техническите стандарти, посочени в член 5, параграф 1.
Когато компетентен орган е признал ЦК, установен в трета държава, за целите на предоставянето на клирингови услуги в съответствие с националното законодателство на неговата държава-членка преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 26, 29, 34, 41, 42, 45, 47 и 49, компетентният орган на тази държава-членка уведомява ЕОЦКП за това признаване в рамките на един месец от датата на влизане в сила на техническите стандарти съгласно член 5, параграф 1.
6. Регистър на транзакции, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, посочени в членове 9, 56 и 81, е получил разрешение или регистрация в своята държава-членка по установяване да събира и поддържа данни за деривати в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, подава заявление за регистрация по член 55 в рамките на шест месеца от датата на влизане в сила на тези регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение.
Установен в трета държава регистър на транзакции, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, посочени в членове 9, 56 и 81, е получил разрешение да събира и поддържа данни за деривати в дадена държава-членка в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, подава заявление за признаване по член 77 в рамките на шест месеца от датата на влизане в сила на тези регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение.
7. Докато не бъде взето решение съгласно настоящия регламент за регистрацията или признаването на регистър на транзакции, продължават да се прилагат съответните национални правила за разрешаване, регистрация и признаване на регистри на транзакции и регистърът на транзакции остава под надзора на компетентния орган на съответната държава-членка по установяване или признаване.
8. Регистър на транзакции, който преди приемането от Комисията на регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, посочени в членове 56 и 81, е получил разрешение или регистрация в своята държава-членка по установяване да събира и поддържа данни за деривати в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, може да се използва за спазване на изискването за отчетност по член 9 до вземането на решение относно регистрацията на регистъра на транзакции съгласно настоящия регламент.
Установен в трета държава регистър на транзакции, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, посочени в членове 56 и 81, е получил разрешение да събира и поддържа данни за деривати в съответствие с националното законодателство на дадена държава-членка, може да се използва за спазване на изискването за отчетност по член 9 до вземането на решение относно признаването на регистъра на транзакции съгласно настоящия регламент.
9. Независимо от разпоредбите на член 81, параграф 3, буква е), при липсата на международно споразумение между Съюза и трета държава, както е посочено в член 75, регистърът на транзакции може да предоставя необходимата информация на компетентните органи на съответната трета държава до 17 август 2013 г., при условие че уведоми ЕОЦКП.
Член 90
Персонал и ресурси на ЕОЦКП
До 31 декември 2012 г. ЕОЦКП извършва оценка на потребностите от персонал и ресурси, свързани с изпълнението на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящия регламент, и представя доклад до Европейския парламент, Съвета и Комисията.
Член 91
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година.