NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 420/2011
ze dne 29. dubna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity kontaminujících látek v řadě potravin.
(2)
Vzhledem k různícím se výkladům ohledně části krabů, která má být analyzována za účelem porovnání s maximálním limitem kadmia, by proto mělo být vyjasněno, že maximální limit kadmia v korýších stanovený v příloze nařízení (ES) č. 1881/2006 se vztahuje na svalovinu z koncových částí (končetin a klepet) a břicha. V případě krabů a krabům příbuzných korýšů se maximální limit vztahuje pouze na koncové části. Toto vymezení vylučuje jiné části korýšů, jako například hlavohruď kraba a nepoživatelné části (krunýř, ocas). Hlavohruď zahrnuje trávicí orgány (hepatopankreas), o nichž se ví, že obsahují vysoké hladiny kadmia. Vzhledem k tomu, že je možné, že spotřebitelé v některých členských státech jedí části hlavohrudi pravidelně, mohlo by být vhodné vydat na úrovni členského státu doporučení pro spotřebitele, že za účelem snížení expozice kadmiu je vhodné omezit konzumaci těchto částí. Informativní poznámka k této věci byla zveřejněna na internetové stránce Generálního ředitelství pro zdraví a spotřebitele Evropské komise (3).
(3)
V zájmu jednotnosti by část korýšů, na niž se vztahují maximální limity, měla být odpovídajícím způsobem upravena v případě ostatních kontaminujících látek (olovo, rtuť, dioxiny a PCB a polycyklické aromatické uhlovodíky).
(4)
Mlži, jako slávky zelenoústé a ústřice, mohou akumulovat kadmium obdobně jako mořské řasy. Vzhledem k tomu, že se prášek ze slávky zelenoústé a ústřicový prášek, stejně jako sušené mořské řasy, prodávají jako doplňky stravy, maximální limit pro kadmium v sušených mlžích by měl být stejný jako limit, který je v současnosti stanoven pro sušené mořské řasy a výrobky získané z mořských řas.
(5)
Ustanovení týkající se košťálové zeleniny listové by měla být sladěna s ustanoveními pro ostatní druhy listové zeleniny. Košťálová zelenina listová by proto měla být vyňata ze standardního maximálního limitu pro kadmium v položce „zelenina a ovoce“ v bodě 3.2.15 a měla by být vložena do bodu 3.2.17.
(6)
Standardní maximální limity pro olovo a kadmium v ovoci a zelenině nejsou reálné pro mořské řasy, které mohou přirozeně obsahovat vyšší hladiny. Mořské řasy by proto měly být vyňaty ze standardních maximálních limitů pro olovo a kadmium v ovoci a zelenině (body 3.1.10 a 3.2.15). Mělo by být shromážděno větší množství údajů o výskytu, aby bylo možné rozhodnout o potřebě stanovit specifické reálnější maximální limity pro olovo a kadmium v mořských řasách.
(7)
Existují určité nesrovnalosti v názvech potravin/skupin produktů v nařízení (ES) č. 1881/2006 a v názvech potravin / skupin produktů uvedených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (4). Protože nařízení (ES) č. 1881/2006 odkazuje na skupinu produktů uvedenou v nařízení (ES) č. 396/2005, měly by tyto názvy odpovídat uvedenému nařízení.
(8)
Je namístě aktualizovat ustanovení o monitorování a předkládání zpráv s přihlédnutím k novým doporučením o monitorování ethylkarbamátu (5), perfluoralkylovaných látek (6) a akrylamidu (7). Vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 2006/504/ES (8) bylo zrušeno a nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 1152/2009 (9), měl by být odkaz na rozhodnutí 2006/504/ES nahrazen odkazem na nařízení (ES) č. 1152/2009. Mělo by být navíc vyjasněno, jaké údaje se předávají Komisi a jaké úřadu EFSA.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění takto:
1)
Článek 9 se mění takto:
a)
Odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy a zúčastněné strany každoročně předloží Komisi výsledky provedených šetření a informace o pokroku při používání preventivních opatření pro zamezení kontaminace ochratoxinem A, deoxynivalenolem, zearalenonem, fumonisiny B1 a B2, T-2 a HT-2 toxinem. Komise dá tyto výsledky k dispozici členským státům. Související údaje o výskytu se předávají úřadu EFSA.
3. Členské státy předávají Komisi zprávy o zjištěních týkajících se aflatoxinů získaných podle nařízení Komise (ES) č. 1152/2009 (10). Členské státy by měly předávat úřadu EFSA zprávy o zjištěních týkajících se furanu, ethylkarbamátu, perfluoralkylovaných látek a akrylamidu, získaných podle doporučení Komise 2007/196/ES (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) a 2010/307/EU (14).
b)
Doplňuje se nový odstavec 4, který zní:
„4. Případné údaje o výskytu kontaminujících látek shromážděné členskými státy by měly být předávány také úřadu EFSA.“
2)
Příloha se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. dubna 2011.
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 420/2011 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на замърсители в редица храни.
(2)
Предвид съществуващите различия в тълкуванията във връзка с размера на подлежащата на изследване проба от крабове с цел съпоставка с максимално допустимите количества на кадмий, следва да се изясни, че максимално допустимите количества на кадмий в ракообразните, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, се прилагат за мускулно месо от крайници (крака и щипки) и корем. При крабовете и крабоподобните ракообразни максимално допустимите количества се прилагат само за крайници. В това определение не се включват други части от ракообразните, като например главогръда при крабовете и неядивните части (черупка, опашка). Главогръдът обхваща храносмилателните органи (хепатопанкреас), които са известни с високото си съдържание на кадмий. Тъй като съществува вероятност в някои държави-членки потребителите да консумират редовно части от главогръда, може да е от полза предоставянето на съвети за потребителите на равнище държава-членка да ограничат консумацията си на тези части с цел да се намали експозицията на кадмий. На уебсайта на главна дирекция „Здравеопазване и потребители“ на Европейската комисия беше публикувана информационна бележка по този въпрос (3).
(3)
Поради съображения за последователност размерът на пробата от ракообразни, за която се прилагат максимално допустимите количества от други замърсители (олово, живак, диоксини и PCB и полициклични ароматни въглеводороди), следва да бъде съответно изменен.
(4)
Двучерупчестите мекотели, като например зелените двучерупчести миди и стридите, имат свойството да натрупват кадмий подобно на морските водорасли. Тъй като прахът от зелени двучерупчести миди и прахът от стриди, подобно на изсушените морски водорасли, се продава като хранителна добавка, максимално допустимото количество на кадмий в изсушените двучерупчести мекотели следва да бъде същото като понастоящем установеното за изсушените морски водорасли и производните им продукти.
(5)
Разпоредбите относно листното зеле следва да бъдат приведени в съответствие с тези за другите листни зеленчуци. Следователно листното зеле следва да бъде изключено от прилаганото по принцип максимално допустимо количество на кадмий за „зеленчуци и плодове“ в точка 3.2.15. и следва да бъде включено в точка 3.2.17.
(6)
Не би било реалистично прилаганото по принцип максимално допустимо количество на олово и кадмий в плодовете и зеленчуците да бъде прилагано и за морските водорасли, които по принцип могат да съдържат и по-големи количества. Следователно морските водорасли следва да бъдат изключени от прилаганите по принцип максимално допустими количества за олово и кадмий в плодовете и зеленчуците (точки 3.1.10 и 3.2.15). Следва да бъдат събрани повече данни за случаи на наличие, за да може да бъде взето решение относно необходимостта от определяне на специфични по-реалистични максимално допустими количества олово и кадмий в морските водорасли.
(7)
Съществува известна непоследователност по отношение на наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 1881/2006 и наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (4). Тъй като Регламент (ЕО) № 1881/2006 се отнася за групите от продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005, тези наименования следва да бъдат приведени в съответствие с посочения регламент.
(8)
Целесъобразно е да бъдат актуализирани разпоредбите относно мониторинга и докладването, като се вземат предвид скорошните препоръки във връзка с мониторинга на етилкарбамат (5), перфлуороалкилираните вещества (6) и акриламид (7). Тъй като Решение 2006/504/ЕО на Комисията (8) беше отменено и заменено с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (9), позоваването на Решение 2006/504/ЕО следва да бъде заменено с позоваване на Регламент (ЕО) № 1152/2009. Също така следва да бъде изяснено кои данни се докладват пред Комисията и кои - пред ЕОБХ.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя, както следва:
1.
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Държавите-членки и заинтересованите страни съобщават всяка година на Комисията резултатите от предприетите проучвания, включително и данните за случаи на наличие и за напредъка по отношение на изпълнението на превантивните мерки, за да се избегне замърсяването с охратоксин А, деоксиниваленол, зеараленон, фумонизин В1 и В2, Т-2 и НТ-2 токсини. Комисията предоставя тези резултати на държавите-членки. Свързаните данни за случаи на наличие се докладват пред ЕОБХ.
3. Държавите-членки докладват пред Комисията констатациите си относно наличието на афлатоксини, формулирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (10). Държавите-членки докладват пред ЕОБХ относно констатациите си за наличие на фуран, етилкарбамат, перфлуороалкилирани вещества и акриламид, формулирани в съответствие с препоръки 2007/196/ЕО (11), 2010/133/ЕС (12), 2010/161/ЕС (13) и 2010/307/ЕС (14) на Комисията.
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Данните за случаи на наличие на замърсители, събрани от държавите-членки, следва по целесъобразност също да бъдат докладвани пред ЕОБХ.“
2.
Приложението се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2011 година.