ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 31. ledna 2011
podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů Státem Izrael v souvislosti s automatizovaným zpracováváním osobních údajů
(oznámeno pod číslem K(2011) 332)
(Text s významem pro EHP)
(2011/61/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se směrnicí 95/46/ES jsou členské státy povinny zajistit, aby k předávání osobních údajů do třetí země docházelo, pouze pokud dotyčná třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany a pokud jsou před předáním údajů dodržovány právní předpisy členských států provádějící ostatní ustanovení směrnice.
(2)
Komise může dospět k závěru, že třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany. Takové zemi mohou členské státy předávat osobní údaje, aniž by byly nutné dodatečné záruky.
(3)
V souladu se směrnicí 95/46/ES má být úroveň ochrany údajů hodnocena s ohledem na všechny okolnosti související s předáním nebo předáváním údajů, a to se zvláštním zřetelem na celou řadu podmínek týkajících se předávání a uvedených v článku 25 této směrnice.
(4)
S ohledem na rozdíly v přístupu třetích zemí k ochraně údajů by mělo být dbáno na to, aby hodnocení odpovídající úrovně této ochrany a uplatňování všech rozhodnutí na základě čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES nebyla svévolně nebo neodůvodněně diskriminační vůči třetím zemím, kde jsou obdobné podmínky, nebo mezi nimi, a aby nevytvářela skrytou překážku obchodu s ohledem na stávající mezinárodní závazky Evropské unie.
(5)
Právní řád Státu Izrael nemá psanou ústavu, avšak ústavní sílu dovodil Nejvyšší soud Státu Izrael u některých „základních zákonů“. Tyto „základní zákony“ doplňuje objemný soubor judikatury, jelikož se právní řád Izraele ve značném rozsahu řídí zásadami obyčejového práva. Právo na soukromí je zahrnuto v „základním zákonu o právu na lidskou důstojnost a svobodu“ v oddíle 7.
(6)
Právní normy upravující ochranu osobních údajů ve Státě Izrael vycházejí ve velké míře z norem stanovených směrnicí 95/46/ES a jsou stanoveny v zákoně o ochraně soukromí 5741-1981, naposledy pozměněném v roce 2007 za účelem zavedení nových požadavků na zpracování osobních údajů a podrobné organizace orgánu dozoru.
(7)
Tyto právní předpisy v oblasti ochrany údajů dále doplňují vládní rozhodnutí provádějící zákon o ochraně soukromí 5741-1981 a o organizaci a fungování orgánu dozoru, která povětšinou vycházejí z doporučení formulovaných ve zprávě Komise pro přezkum právních předpisů týkajících se databází (Schoffmanova zpráva) pro ministerstvo spravedlnosti.
(8)
Ustanovení ohledně ochrany údajů jsou rovněž obsažena v celé řadě právních nástrojů upravujících různá odvětví, jako jsou předpisy ve finančním sektoru, ve zdravotnictví a předpisy týkající se veřejných rejstříků.
(9)
Právní normy v oblasti ochrany údajů platné ve Státě Izrael pokrývají všechny základní zásady nutné pro odpovídající úroveň ochrany pro fyzické osoby ve vztahu k zpracování osobních údajů automatizovanými databázemi. Kapitola 2 zákona o ochraně soukromí 5741-1981, která stanoví zásady zpracování osobních údajů, se nevztahuje na zpracování osobních údajů v databázích, které nejsou automatizované (manuální databáze).
(10)
Uplatňování právních norem ochrany osobních údajů zaručují správní a soudní prostředky nápravy a nezávislý dozor prováděný dozorčím orgánem, jímž je Izraelský úřad pro právo, informace a technologie (ILITA), který je nadán pravomocemi k provádění šetření a zásahů a je zcela nezávislý.
(11)
Izraelské orgány pro ochranu osobních údajů poskytly vysvětlení a záruky ohledně způsobu výkladu izraelského práva a poskytly záruky ohledně provádění izraelských předpisů na ochranu údajů v souladu s takovým výkladem. Toto rozhodnutí přihlíží k uvedeným vysvětlením a zárukám, a je jimi proto podmíněno.
(12)
Stát Izrael je proto třeba považovat za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů podle směrnice 95/46/ES, pokud jde o automatizované mezinárodní předávání osobních údajů z Evropské unie do Státu Izrael nebo o případy, kdy toto předávání není automatizováno, avšak tyto údaje jsou předmětem dalšího automatizovaného zpracování ve Státě Izrael. Opačně, na mezinárodní předávání osobních údajů z EU do Státu Izrael, u kterého samo předávání a následné zpracování je prováděno výlučně neautomatizovanými prostředky, by se toto rozhodnutí nemělo vztahovat.
(13)
V zájmu průhlednosti a aby příslušné orgány v členských státech zajistily ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů, je nezbytné uvést výjimečné okolnosti, za nichž může být odůvodněno pozastavení určitých toků údajů, bez ohledu na zjištění odpovídající úrovně ochrany.
(14)
Závěry týkající se úrovně ochrany osobních údajů v tomto rozhodnutí odkazují na Stát Izrael vymezený podle mezinárodní práva. Další následné předávání příjemci mimo Stát Izrael vymezený podle mezinárodního práva by mělo být považováno za předávání osobních údajů do třetí země.
(15)
Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, zřízená podle článku 29 směrnice 95/46/ES, předložila kladné stanovisko k úrovni ochrany osobních údajů, pokud jde o automatizované mezinárodní předávání osobních údajů z Evropské unie, nebo o případy, kdy předávání není automatizované, avšak tyto údaje jsou předmětem dalšího automatizovaného zpracování ve Státě Izrael. Ve svém kladném stanovisku pracovní skupina vyzvala izraelské úřady, aby přijaly další ustanovení, která rozšíří uplatňování izraelských právních předpisů na manuální databáze, výslovně uznají, že bude uplatňování zásada proporcionality na zpracování osobních údajů v soukromé sféře, a která budou vykládat výjimky při mezinárodním předávání tak, aby byl jejich výklad v souladu s požadavky stanovenými v jejím „pracovním dokumentu o jednotném výkladu čl. 26 odst. 1 směrnice 95/46/ES“ (2). Toto stanovisko bylo zohledněno při přípravě toho rozhodnutí (3).
(16)
Výbor zřízený podle čl. 31 odst. 1 směrnice 95/46/ES nepředložil stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Pro účely čl. 25 odst. 2 směrnice 95/46/ES se Izrael považuje za zemi poskytující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů předávaných z Evropské unie, pokud jde o automatizované předávání osobních údajů z Evropské unie do Izraele nebo o případy, kdy toto předávání není automatizováno, avšak tyto údaje jsou předmětem dalšího automatizovaného zpracování ve Státě Izrael.
2. Orgánem dozoru Státu Izrael, který má pravomoc uplatňovat normy ochrany osobních údajů ve Státě Izrael, je Izraelský úřad pro právo, informace a technologie (ILITA) uvedený v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
1. Toto rozhodnutí se zabývá pouze úrovní ochrany zajišťované ve Státě Izrael vymezeném podle mezinárodního práva s cílem naplnit požadavky čl. 25 odst. 1 směrnice 95/46/ES a nedotýká se ostatních podmínek nebo omezení provádějících ostatní ustanovení zmíněné směrnice, které se vztahují na zpracování osobních údajů v členských státech.
2. Toto rozhodnutí se použije v souladu s mezinárodním právem. Rozhodnutím není dotčen status Golanských výšin, pásma Gazy a Západního břehu Jordánu, včetně východního Jeruzaléma podle mezinárodního práva.
Článek 3
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci příslušných orgánů členských států přijímat opatření, která zajišťují, aby byly dodržovány vnitrostátní předpisy přijaté na základě jiných ustanovení než článku 25 směrnice 95/46/ES, mohou tyto orgány vykonávat své stávající pravomoci, aby pozastavily předávání údajů příjemci ve Státě Izrael s cílem chránit fyzické osoby v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v těchto případech:
a)
pokud příslušný izraelský orgán zjistí, že příjemce nedodržuje standardy uplatňované v oblasti ochrany, nebo
b)
pokud je velmi pravděpodobné, že nebyly dodržovány normy týkající se ochrany, pokud se lze důvodně domnívat, že příslušný orgán Státu Izrael včas nepřijal nebo nepřijme odpovídající opatření nezbytná pro vyřešení dané věci; pokud by pokračování v předávání údajů vyvolalo bezprostřední riziko vzniku vážné újmy subjektům údajů a pokud příslušné orgány členského státu za daných okolností přiměřeně usilují o informování strany odpovědné za zpracování údajů usazené ve Státě Izrael a poskytly jí příležitost zaujmout stanovisko.
2. Pozastavení předávání údajů skončí, jakmile je zajištěno dodržování norem ochrany a jakmile je o této skutečnosti informován příslušný orgán členského stát.
Článek 4
1. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o přijetí opatření podle článku 3.
2. Členské státy a Komise se rovněž vzájemně informují o případech, kdy opatření přijatá subjekty pověřenými zajištěním dodržování norem ochrany ve Státě Izrael nejsou dostatečná.
3. Pokud informace shromážděné podle článku 3 a podle odstavců 1 a 2 tohoto článku prokážou, že kterýkoli subjekt pověřený zajištěním dodržování norem ochrany ve Státě Izrael neplní účinně svou úlohu, uvědomí o tom Komise příslušný orgán Státu Izrael a, bude-li třeba, předloží návrh opatření postupem podle čl. 31 odst. 2 směrnice 95/46/ES s cílem zrušit toto rozhodnutí, pozastavit je nebo omezit jeho oblast působnosti.
Článek 5
Komise sleduje provádění tohoto rozhodnutí a jakékoli předmětné poznatky sdělí výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES, včetně jakýchkoliv důkazů, které by mohly mít vliv na hodnocení prováděné podle článku 1 tohoto rozhodnutí, zda je úroveň ochrany ve Státě Izrael odpovídající ve smyslu článku 25 směrnice 95/46/ES, a jakýchkoliv důkazů, že se toto rozhodnutí provádí diskriminačním způsobem. Komise zejména sleduje zpracovávání osobních údajů v manuálních databázích.
Článek 6
Členské státy přijmou veškerá opatření, která jsou nezbytná pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím, do tří měsíců od data jeho oznámení.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 31. ledna 2011.
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 31 януари 2011 година
съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно адекватното ниво на защита на личните данни от страна на Държавата Израел във връзка с автоматизираното предаване на лични данни
(нотифицирано под номер C(2011) 332)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/61/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (1), и по-специално член 25, параграф 6 от нея,
след като се консултира с Европейския надзорен орган по защита на данните,
като има предвид, че:
(1)
Директива 95/46/ЕО изисква от държавите-членки да предвидят, че предаването на лични данни към трета държава може да се извършва само ако въпросната трета държава осигурява адекватно ниво на защита и ако законодателствата на държавите-членки по прилагане на други разпоредби от директивата бъдат спазени преди осъществяването на предаването.
(2)
Комисията може да установи, че третата държава осигурява адекватно ниво на защита. В такъв случай държавите-членки могат да предават лични данни, без да са необходими допълнителни гаранции.
(3)
Директива 95/46/ЕО изисква нивото на защита на данните да бъде преценявано с оглед на всички обстоятелства, свързани с дадена операция по предаване на данни, или на набор от операции по предаване на данни, като се отчитат по-специално редица елементи, свързани с предаването и изброени в член 25 от нея.
(4)
Поради съществуващите различни подходи в третите държави по отношение на защитата на данните, е необходимо да се извърши оценка за адекватност и всяко решение, основаващо се на член 25, параграф 6 от Директива 95/46/ЕО, следва да бъде взето и изпълнено по начин, който не води до произволна или необоснована дискриминация по отношение на или между трети държави, в които съществуват сходни условия, нито представлява скрита пречка за търговията съгласно действащите международни ангажименти на Европейския съюз.
(5)
Правната система на Държавата Израел не се основава на писана конституция, макар че Върховният съд на Държавата Израел е предоставил конституционен статут на някои „основни закони“. Тези „основни закони“ се допълват от голяма по обем съдебна практика, тъй като израелската правна система се придържа в съществена степен към принципите на обичайното право. Правото на личен живот е включено в раздел 7 от т.нар. „Основен закон: човешко достойнство и свобода“.
(6)
Правните стандарти за защита на личните данни в Държавата Израел до голяма степен се основават върху стандартите, установени в Директива 95/46/ЕО, и са посочени в Закона за защита на неприкосновеността на личния живот 5741-1981, изменен за последен път през 2007 г., с цел да се установят нови изисквания за обработване на личните данни и да се утвърди подробна организация на надзорния орган.
(7)
Това законодателство за защита на данните се допълва още от правителствени решения относно прилагането на Закона за защита на неприкосновеността на личния живот 5741-1981 и относно организацията и функционирането на надзорния орган, които до голяма степен се основават на препоръките, формулирани в доклада до Министерството на правосъдието, изготвен от Комитета за преглед на законодателство, свързано с бази данни („доклад Шофман“).
(8)
Разпоредби за защита на данните се съдържат също и в редица правни инструменти, които регулират различни сектори, като например законодателството във финансовия сектор, нормите в областта на здравеопазването и публичните регистри.
(9)
Правните стандарти за защита на данните, приложими в Държавата Израел, обхващат всички основни принципи, необходими за адекватно ниво на защита на физическите лица във връзка с обработването на лични данни в автоматизирани бази данни. Глава 2 от Закона за защита на неприкосновеността на личния живот 5741-1981, в която се определят принципите за обработване на личните данни, не се прилага за обработването на лични данни в неавтоматизирани бази данни (ръчни бази данни).
(10)
Прилагането на правните стандарти за защита на данните се гарантира чрез административни и съдебни средства за защита и чрез независим надзор от надзорен орган - Израелския орган за законодателство, информация и технологии (ИОЗИТ), който разполага с правомощия за разследване и намеса и който действа напълно независимо.
(11)
Израелските органи за защита на данните предоставиха обяснения и уверения относно начина, по който трябва да се тълкува израелското право, и също така дадоха уверения, че израелското законодателство за защита на данните се прилага в съответствие с това тълкуване. Настоящото решение се основава на тези обяснения и уверения и следователно е обусловено от тях.
(12)
Поради това следва да се счита, че Държавата Израел осигурява адекватно ниво на защита на личните данни съгласно Директива 95/46/ЕО по отношение на автоматизираното международно предаване на лични данни от Европейския съюз към Държавата Израел и в случаите на неавтоматизирано предаване, в които те подлежат на допълнителна автоматизирана обработка в Държавата Израел. От друга страна, международното предаване на лични данни от ЕС към Държавата Израел, при което самото предаване, както и последващата обработка на данните се осъществяват изключително чрез неавтоматизирани средства, не следва да бъде предмет на настоящото решение.
(13)
В интерес на прозрачността, а и за да се защити възможността на компетентните органи в държавите-членки да осигурят защита на гражданите по отношение на обработването на техните лични данни, е необходимо да се укажат извънредните обстоятелства, при които преустановяването на определени потоци от данни може да бъде оправдано, въпреки констатирането на адекватна защита.
(14)
Констатациите в настоящото решение относно адекватността на защитата на данните се отнасят до Държавата Израел, както е определена в съответствие с международното право. По-нататъшно последващо предаване на получател извън Държавата Израел, както е определена в съответствие с международното право, следва да се счита за предаване на лични данни на трета държава.
(15)
Работната група за защита на лицата при обработването на лични данни, създадена съгласно член 29 от Директива 95/46/ЕО, представи благоприятно становище относно степента на адекватност на защитата на лични данни по отношение на автоматизираното международно предаване на лични данни от Европейския съюз и в случаите на неавтоматизирано предаване, в които те подлежат на допълнителна автоматизирана обработка в Държавата Израел. В своето благоприятно становище работната група окуражи израелските органи да приемат допълнителни разпоредби, които разширяват обхвата на прилагането на израелското законодателство, така че в него да се включат и ръчните бази данни, и които изрично признават прилагането на принципа на пропорционалност към обработването на лични данни в частния сектор и тълкуват изключенията при международното предаване на данни в съответствие с критериите, посочени в нейния Работен документ за общо тълкуване на член 26, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО (2). Това становище беше взето предвид при изготвянето на настоящото решение (3).
(16)
Комитетът, учреден съгласно член 31, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО, не изготви становище в срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За целите на член 25, параграф 2 от Директива 95/46/ЕО се счита, че Държавата Израел осигурява адекватно ниво на защита на личните данни, предавани от Европейския съюз, по отношение на автоматизираното международно предаване на лични данни от Европейския съюз и в случаите на неавтоматизирано предаване, в които то подлежи на допълнителна автоматизирана обработка в Държавата Израел.
2. Компетентният надзорен орган в Държавата Израел относно прилагането на правните стандарти за защита на данните е Израелският орган за законодателство, информация и технологии (ИОЗИТ), посочен в приложението към настоящото решение.
Член 2
1. Настоящото решение се отнася единствено до нивото на адекватна защита, осигурено в Държавата Израел, както е определена в съответствие с международното право, за да се отговори на изискванията на член 25, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО, и не влияе по никакъв начин върху други условия или ограничения за прилагане на други разпоредби на директивата, свързани с обработването на лични данни в държавите-членки.
2. Настоящото решение се прилага в съответствие с международното право. То не засяга статута на Голанските възвишения, Ивицата Газа и Западния бряг, включително Източен Ерусалим, съгласно разпоредбите на международното право.
Член 3
1. Без да се засягат правомощията, които им позволяват да вземат необходимите мерки за гарантиране на спазването на националното законодателство, прието в съответствие с разпоредби, различни от член 25 от Директива 95/46/ЕО, компетентните органи на държавите-членки могат да упражняват правата, с които разполагат понастоящем, за да преустановят потоците от данни към получател на територията на Държавата Израел с цел защита на лица по отношение на обработването на техните лични данни в следните случаи:
а)
когато компетентен израелски орган е установил, че получателят нарушава приложимите стандарти за защита; или
б)
когато е налице голяма вероятност да са нарушени стандартите на защита, има основателни причини да се смята, че компетентният израелски орган не взема или няма да вземе подходящите и навременни мерки за разрешаване на въпросния случай, продължаването на предаването би довело до неизбежен риск от сериозни вреди за засегнатите лица и при тези обстоятелства компетентните органи на държавата-членка са положили разумни усилия да предупредят отговарящите за обработването, установени в Държавата Израел, и да им дадат възможност за отговор.
2. Преустановяването се отменя веднага щом се гарантират стандартите за защита и компетентният орган в съответните държави-членки е уведомен за това.
Член 4
1. Държавите-членки информират незабавно Комисията за мерките, приети на основание член 3.
2. Държавите-членки и Комисията се информират взаимно за случаите, при които действията, предприети от органите, отговорни за гарантиране на спазването на стандартите за защита в Държавата Израел, не успеят да гарантират тяхното спазване.
3. Ако информацията, събрана по силата на член 3 и на параграфи 1 и 2 от настоящия член, показва, че даден орган, отговорен да гарантира спазването на стандартите за защита в Държавата Израел, не изпълнява действително своята роля, Комисията уведомява за това компетентния израелски орган и ако е необходимо, представя проекти за мерки в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2 от Директива 95/46/ЕО с оглед на отмяната или преустановяването на действието на настоящото решение или ограничаването на неговия обхват.
Член 5
Комисията наблюдава прилагането на настоящото решение и съобщава съответните констатации на комитета, създаден по силата на член 31 от Директива 95/46/ЕО, включително всяко сведение, което би могло да има отражение върху констатацията в член 1 от настоящото решение, че защитата в Държавата Израел е адекватна по смисъла на член 25 от Директива 95/46/ЕО, както и всяко сведение, че настоящото решение се прилага по дискриминационен начин. По-специално тя наблюдава обработването на лични данни в ръчни бази данни.
Член 6
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да се съобразят с решението в срок от 3 месеца, считано от датата на неговото нотифициране.
Член 7
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 31 януари 2011 година.