ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 31. března 2011
o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU
(2011/292/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 240 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (1), a zejména na článek 24 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby bylo možno rozvíjet aktivity Rady ve všech oblastech, které vyžadují nakládání s utajovanými informacemi, je vhodné zavést komplexní bezpečnostní systém ochrany utajovaných informací vztahující se na Radu, její generální sekretariát a členské státy.
(2)
Toto rozhodnutí by se mělo uplatňovat v případech, kdy Rada, její přípravné orgány a generální sekretariát Rady nakládají s utajovanými informacemi EU.
(3)
V souladu s vnitrostátními právními předpisy a v míře nezbytné pro fungování Rady by členské státy měly dodržovat toto rozhodnutí v případech, kdy jejich příslušné orgány, pracovníci nebo dodavatelé nakládají s utajovanými informacemi EU, aby měl každý jistotu, že utajovaným informacím EU je poskytována rovnocenná úroveň ochrany.
(4)
Rada a Komise se zavázaly k uplatňování rovnocenných bezpečnostních standardů pro ochranu utajovaných informací EU.
(5)
Rada zdůrazňuje, že je důležité, aby se Evropský parlament a další orgány, agentury, instituce nebo úřady EU případně připojily k uplatňování zásad, standardů a pravidel pro ochranu utajovaných informací, které jsou nezbytné pro ochranu zájmů Unie a jejích členských států.
(6)
Základní zásady a minimální standardy stanovené tímto rozhodnutím pro ochranu utajovaných informací EU uplatňují v rámci své vnitřní organizace agentury a subjekty EU zřízené podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii, Europol a Eurojust podle ustanovení svých příslušných zřizovacích aktů.
(7)
Bezpečnostní pravidla na ochranu utajovaných informací EU přijatá Radou jsou uplatňována v rámci operací pro řešení krizí zřízených podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii a jejich pracovníky.
(8)
Bezpečnostní pravidla na ochranu utajovaných informací EU přijatá Radou uplatňují zvláštní zástupci EU a členové jejich týmů.
(9)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny články 15 a 16 Smlouvy o fungování Evropské unie a jejich prováděcí akty.
(10)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny platné postupy členských států v oblasti informování jejich národních parlamentů o činnostech Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Účel, oblast působnosti a definice
1. Toto rozhodnutí stanoví základní zásady a minimální bezpečnostní standardy pro ochranu utajovaných informací EU.
2. Tyto základní zásady a minimální standardy jsou použitelné pro Radu a generální sekretariát Rady a dodržují je členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy tak, aby měl každý jistotu, že utajovaným informacím EU je poskytována rovnocenná úroveň ochrany.
3. Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí definice uvedené v dodatku A.
Článek 2
Definice utajovaných informací EU, stupně utajení a označení
1. „Utajovanými informacemi EU“ se rozumějí jakékoli informace nebo materiály označené stupněm utajení EU, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo různou měrou poškodit zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
2. Utajované informace EU jsou utajovány jedním z následujících stupňů utajení:
a) TRÈS SECRET UE / EU TOP SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo vést k mimořádně závažnému poškození podstatných zájmů Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
b) SECRET UE / EU SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo závažně poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
c) CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
d) RESTREINT UE / EU RESTRICTED: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo být nevýhodné pro zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
3. Utajované informace EU jsou označeny stupněm utajení podle odstavce 2. Mohou nést doplňující označení uvádějící oblast činnosti, k níž se vztahují, identifikující původce, omezující distribuci či použití nebo uvádějící informace o způsobilosti k předání.
Článek 3
Pravidla stanovování stupňů utajení
1. Příslušné orgány zajistí odpovídající utajení utajovaných informací EU, jejich jasné označení jako utajované informace a zachování stupně utajení pouze po nezbytnou dobu.
2. Bez předchozího písemného souhlasu původce nelze snížit ani zrušit stupeň utajení utajovaných informací EU a ani nelze změnit či zrušit žádné z označení uvedených v čl. 2 odst. 3.
3. Rada schválí bezpečnostní politiku pro vytváření utajovaných informací EU, která zahrnuje praktickou příručku pro stanovování stupňů utajení.
Článek 4
Ochrana utajovaných informací
1. Ochrana utajovaných informací EU se řídí tímto rozhodnutím.
2. Držitel jakékoli utajované informace EU je odpovědný za její ochranu v souladu s tímto rozhodnutím.
3. Pokud členské státy poskytnou v rámci struktur či sítí Evropské unie utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Rada a generální sekretariát Rady tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na odpovídající úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v dodatku B.
4. Velké množství či kompilace utajovaných informací EU mohou být důvodem pro úroveň ochrany odpovídající vyššímu stupni utajení.
Článek 5
Řízení bezpečnostních rizik
1. Bezpečnostní rizika související s utajovanými informacemi EU jsou řízena jako proces. Tento proces je zaměřen na určení známých bezpečnostních rizik, na stanovení bezpečnostních opatření ke snížení těchto rizik na přijatelnou úroveň v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím a na uplatňování těchto opatření v souladu s koncepcí hloubkové ochrany podle dodatku A. Účinnost těchto opatření se průběžně vyhodnocuje.
2. Bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU během celého jejich životního cyklu musí být přiměřená zejména stupni utajení, podobě a objemu informací nebo materiálů, umístění a konstrukci zařízení, v nichž jsou utajované informace EU uloženy, a na místě vyhodnocené hrozby škodlivých nebo TRÈStných činností, včetně vyzvědačství, sabotáže nebo terorismu.
3. V pohotovostních plánech se zohlední potřeba chránit utajované informace EU v mimořádných situacích s cílem předejít neoprávněnému přístupu, vyzrazení nebo ztrátě integrity či dostupnosti.
4. Plány zajištění kontinuity provozu zahrnují preventivní a nápravná opatření, která minimalizují dopad velkých selhání nebo incidentů na nakládání s utajovanými informacemi EU a na ukládání těchto informací.
Článek 6
Provádění tohoto rozhodnutí
1. V případě potřeby Rada na doporučení Bezpečnostního výboru schválí bezpečností politiky, kterými se stanoví prováděcí opatření k tomuto rozhodnutí.
2. Bezpečnostní výbor může na své úrovni schválit bezpečnostní pokyny, které doplní nebo podpoří toto rozhodnutí a veškeré bezpečnostní politiky schválené Radou.
Článek 7
Personální bezpečnost
1. Personální bezpečností se rozumí uplatňování opatření, jež zajistí, že přístup k utajovaným informacím EU je umožněn pouze osobám, které:
-
potřebují znát utajované informace,
-
jsou případně bezpečnostně prověřeny pro odpovídající stupeň utajení a
-
byly poučeny o svých povinnostech.
2. Bezpečnostní prověrka slouží k tomu, aby určila, zda může být určitá osoba s přihlédnutím ke své loajalitě, důvěryhodnosti a spolehlivosti oprávněna k přístupu k utajovaným informacím EU.
3. Všechny osoby v generálním sekretariátu Rady, jejichž povinnosti mohou vyžadovat, aby měly přístup k utajovaným informacím EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, musí být před umožněním přístupu k takovým utajovaným informacím EU bezpečnostně prověřeny pro odpovídající stupeň utajení. Bezpečnostní prověrka pro úředníky a ostatní zaměstnance generálního sekretariátu Rady je upravena v příloze I.
4. Pracovníci členských států uvedení v čl. 14 odst. 3, jejichž povinnosti mohou vyžadovat přístup k utajovaným informacím EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, musí být před umožněním přístupu k takovým utajovaným informacím EU bezpečnostně prověřeni pro odpovídající stupeň utajení nebo musí být jinak řádně oprávněni z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
5. Všechny osoby musí být před tím, než jim bude umožněn přístupu k utajovaným informacím EU, a poté v pravidelných intervalech poučeny o svých povinnostech souvisejících s ochranou utajovaných informací EU v souladu s tímto rozhodnutím; uvedené osoby tuto skutečnost potvrdí.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze I.
Článek 8
Fyzická bezpečnost
1. Fyzickou bezpečností se rozumí uplatňování fyzických a technických ochranných opatření s cílem předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU.
2. Opatření fyzické bezpečnosti mají znemožnit neoprávněný nebo násilný vstup útočníka, odradit od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabránit a odhalit ji a umožnit rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, v souladu se zásadou potřeby znát utajované informace. Tato opatření se stanoví na základě procesu řízení rizik.
3. Opatření fyzické bezpečnosti je třeba zavést pro všechny areály, budovy, kanceláře, místnosti a další prostory, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace ukládány, včetně prostor, v nichž jsou umístěny komunikační a informační systémy podle čl. 10 odst. 2.
4. Prostory, v nichž jsou ukládány utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, je třeba zřídit jako zabezpečené oblasti v souladu s přílohou II a musí je schválit příslušný bezpečnostní orgán.
5. Na ochranu utajovaných informací EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se použijí pouze schválené prostředky nebo zařízení.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze II.
Článek 9
Správa utajovaných informací
1. Správou utajovaných informací se rozumí uplatňování administrativních opatření, která slouží ke kontrole utajovaných informací EU během celého jejich životního cyklu a doplňují opatření stanovená v článcích 7, 8 a 10, a pomáhají tak zabránit úmyslnému či neúmyslnému ohrožení či ztrátě takových informací, zjistit takové ohrožení nebo ztrátu informací a následně zajistit nápravu. Tato opatření se týkají zejména vytváření, evidence, kopírování, překladů, přenášení a ničení utajovaných informací EU.
2. Informace stupně utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyššího je třeba po jejich obdržení a před jejich distribucí z bezpečnostních důvodů zaevidovat. Příslušné orgány generálního sekretariátu Rady a členských států zřídí za tímto účelem systém registrů. Informace se stupněm utajení TRÈS SECRET UE / EU TOP SECRET musí být zaevidovány v určených registrech.
3. Útvary a prostory, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace ukládány, podléhají pravidelné inspekci prováděné příslušným bezpečnostním orgánem.
4. Mimo fyzicky chráněné oblasti se utajované informace EU mezi jednotlivými útvary a prostory přenášejí tímto způsobem:
a)
utajované informace EU se obecně přenášejí elektronicky při zajištění ochrany kryptografickými prostředky schválenými v souladu s čl. 10 odst. 6;
b)
pokud přenos není uskutečňován způsobem uvedeným v písmeni a), přenášejí se utajované informace EU:
i)
na elektronických nosičích informací (jako například USB paměti, kompaktní disky, pevné disky), které jsou chráněny kryptografickými prostředky schválenými v souladu s čl. 10 odst. 6, nebo
ii)
ve všech ostatních případech podle pokynů stanovených příslušným bezpečnostním orgánem v souladu s příslušnými ochrannými opatřeními stanovenými v příloze III.
5. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze III.
Článek 10
Ochrana utajovaných informací EU, s nimiž se nakládá v komunikačních a informačních systémech
1. Zabezpečení informací v oblasti komunikačních a informačních systémů je jistota, že takové systémy ochrání informace, s nimiž nakládají a že budou fungovat správně, když jsou zapotřebí, pod dohledem oprávněných uživatelů. Účinné zabezpečení informací zajišťuje příslušnou míru důvěrnosti, integrity, dostupnosti, nepopiratelnosti a autenticity informací. Zabezpečení informací je založeno na procesu řízení rizik.
2. Komunikačním a informačním systémem se rozumí jakýkoli systém, který umožňuje nakládat s informacemi v elektronické podobě. Komunikační a informační systém zahrnuje všechna aktiva nezbytná k jeho fungování, včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů. Toto rozhodnutí se použije na komunikační a informační systémy, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU.
3. V komunikačních a informačních systémech se nakládá s utajovanými informacemi EU v souladu s koncepcí zabezpečení informací.
4. Veškeré komunikační a informační systémy podléhají akreditačnímu řízení. Cílem akreditace je získat jistotu, že byla provedena veškerá vhodná bezpečnostní opatření a že byla dosažena dostatečná úroveň ochrany utajovaných informací EU a komunikačních a informačních systémů v souladu s tímto rozhodnutím. Rozhodnutí o akreditaci stanoví nejvyšší stupeň utajení informací, s nimiž lze v daném systému nakládat, a příslušné podmínky.
5. Komunikační a informační systémy nakládající s informacemi se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším jsou chráněny takovým způsobem, aby informace nemohly být ohroženy kompromitujícím elektromagnetickým vyzařováním („bezpečnostní opatření TEMPEST“).
6. Pokud je ochrana utajovaných informací EU zajišťována kryptografickými prostředky, tyto prostředky se schvalují tímto způsobem:
a)
Důvěrnost informací se stupněm utajení SECRET UE / EU SECRET a vyšším je chráněna kryptografickými prostředky schválenými Radou jakožto schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu na základě doporučení Bezpečnostního výboru.
b)
Důvěrnost informací se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo RESTREINT UE / EU RESTRICTED je chráněna kryptografickými prostředky schválenými generálním tajemníkem Rady jakožto schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu na základě doporučení Bezpečnostního výboru.
Bez ohledu na písmeno b) může být důvěrnost utajovaných informací EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo RESTREINT UE / EU RESTRICTED v rámci vnitrostátních systémů členských států chráněna kryptografickými prostředky schválenými schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu daného členského státu.
7. Během elektronického přenosu utajovaných informací EU se použijí schválené kryptografické prostředky. Bez ohledu na tento požadavek se za mimořádných okolností nebo v případě zvláštních technických konfigurací mohou použít zvláštní postupy, jak je uvedeno v příloze IV.
8. Příslušné orgány generálního sekretariátu Rady a členských států zřídí v souvislosti se zabezpečením informací tyto orgány:
a)
orgán pro zabezpečení informací;
b)
orgán TEMPEST;
c)
schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu;
d)
orgán pro distribuci kryptografických materiálů.
9. Příslušné orgány generálního sekretariátu Rady a členských států zřídí pro každý systém:
a)
orgán pro bezpečnostní akreditaci;
b)
provozní orgán pro zabezpečení informací.
10. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze IV.
Článek 11
Průmyslová bezpečnost
1. Průmyslovou bezpečností se rozumí uplatňování opatření k zajištění ochrany utajovaných informací EU ze strany dodavatelů nebo subdodavatelů během jednání před uzavřením utajovaných smluv a během celého životního cyklu utajovaných smluv. Tyto smlouvy nesmí umožnit přístup k informacím se stupněm utajení TRÈS SECRET UE / EU TOP SECRET.
2. Generální sekretariát Rady může na základě smlouvy pověřit plněním úkolů, které zahrnují nebo vyžadují přístup k utajovaným informacím EU nebo nakládání s nimi či jejich ukládání, průmyslové nebo jiné subjekty registrované v členském státě nebo ve třetím státě, který uzavřel dohodu nebo správní ujednání podle čl. 12 odst. 2 písm. a) nebo b).
3. Generální sekretariát Rady jakožto zadavatel zajistí, aby při zadávání zakázek na základě utajovaných smluv průmyslovým nebo jiným subjektům byly dodržovány minimální standardy průmyslové bezpečnosti, které jsou stanoveny tímto rozhodnutím a na něž dotyčná smlouva odkazuje.
4. Vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán každého členského státu zajistí v rozsahu daném vnitrostátními právními předpisy, aby dodavatelé a subdodavatelé registrovaní na jejich území přijali všechna vhodná opatření na ochranu utajovaných informací EU během jednání před uzavřením smluv a při plnění utajované smlouvy.
5. Vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán každého členského státu zajistí v souladu s vnitrostátními právními předpisy, aby dodavatelé a subdodavatelé registrovaní v daném členském státě a účastnící se zakázek na základě utajovaných smluv nebo utajovaných subdodavatelských smluv, které vyžadují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE / EU SECRET v jejich prostorách, buď při plnění takových smluv, nebo před jejich uzavřením, byli držiteli osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení pro požadovaný stupeň utajení.
6. Pracovníkům dodavatele či subdodavatele, kteří pro plnění utajované smlouvy potřebují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE / EU SECRET, vydá příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán osvědčení o bezpečnostní prověrce personálu v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s minimálními standardy stanovenými v příloze I.
7. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze V.
Článek 12
Výměna utajovaných informací se třetími státy a mezinárodními organizacemi
1. Pokud Rada určí, že je třeba přistoupit k výměně utajovaných informací EU s některým třetím státem nebo mezinárodní organizací, vytvoří se za tím účelem příslušný rámec.
2. S cílem vytvořit tento rámec a stanovit vzájemně uplatňovaná pravidla pro ochranu vyměňovaných utajovaných informací:
a)
Rada uzavře dohody o bezpečnostních postupech pro výměnu a ochranu utajovaných informací (dále jen „dohody o bezpečnosti informací“) nebo
b)
generální tajemník Rady může uzavřít správní ujednání v souladu s bodem 17 přílohy VI, pokud stupeň utajení poskytovaných utajovaných informací EU není zpravidla vyšší než RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
3. Dohody o bezpečnosti informací nebo správní ujednání podle odstavce 2 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které nejsou méně přísné než minimální standardy stanovené tímto rozhodnutím.
4. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, jejichž původcem je Rada, třetímu státu nebo mezinárodní organizaci přijímá Rada případ od případu s ohledem na povahu a obsah těchto informací, na potřebu příjemce znát utajované informace a na míru prospěchu pro EU. Není-li Rada původcem utajovaných informací, které mají být poskytnuty, generální sekretariát Rady nejdříve získá pro poskytnutí informací písemný souhlas původce. Nelze-li původce zjistit, převezme jeho odpovědnost Rada.
5. Za účelem zhodnocení účinnosti zavedených bezpečnostních opatření ve třetím státě nebo mezinárodní organizaci zajišťujících ochranu poskytovaných nebo vyměňovaných utajovaných informací EU se vykonají hodnotící návštěvy.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze VI.
Článek 13
Narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU
1. K narušení bezpečnosti dochází v důsledku jednání nebo opomenutí určité osoby v rozporu s bezpečnostními pravidly stanovenými tímto rozhodnutím.
2. K ohrožení utajovaných informací EU dochází, pokud byly tyto informace v důsledku narušení bezpečnosti zcela nebo zčásti zpřístupněny neoprávněným osobám.
3. Jakékoli narušení bezpečnosti nebo podezření na něj se neprodleně oznámí příslušnému bezpečnostnímu orgánu.
4. Je-li známo nebo existují-li oprávněné důvody domnívat se, že došlo k ohrožení či ztrátě utajovaných informací EU, přijme příslušný bezpečnostní orgán v souladu s příslušnými právními předpisy veškerá vhodná opatření s cílem:
a)
informovat původce;
b)
zajistit, aby za účelem zjištění faktů byla událost vyšetřena pracovníky, kteří nejsou za dané narušení bezpečnosti bezprostředně odpovědni;
c)
posoudit možnou škodu z hlediska zájmů EU a členských států;
d)
přijmout vhodná opatření, která zabrání opakování události, a
e)
oznámit přijatá opatření příslušným orgánům.
5. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za porušení bezpečnostních pravidel stanovených tímto rozhodnutím, mohou být přijata disciplinární opatření v souladu s příslušnými pravidly a předpisy. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za ohrožení či ztrátu utajovaných informací EU, se přijmou disciplinární opatření nebo právní kroky v souladu s příslušnými právními předpisy.
Článek 14
Odpovědnost za provádění
1. Rada přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistila jednotné uplatňování tohoto rozhodnutí.
2. Generální tajemník Rady přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistil, že při nakládání s utajovanými informacemi EU nebo s jinými utajovanými informacemi nebo při jejich ukládání budou v prostorách využívaných Radou a v generálním sekretariátu Rady uplatňováno toto rozhodnutí, včetně styčných úřadů ve třetích státech a ze strany úředníků a ostatních zaměstnanců generálního sekretariátu Rady, pracovníků vyslaných ke generálnímu sekretariátu Rady a dodavatelů generálního sekretariátu Rady.
3. Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že při nakládání s utajovanými informacemi EU nebo při jejich ukládání bude toto rozhodnutí dodržováno:
a)
pracovníky stálých zastoupení členských států při Evropské unii a členů jejich delegací, kteří se účastní zasedání Rady či jejích přípravných orgánů nebo jiných činností Rady;
b)
jinými pracovníky správních orgánů členských států, včetně pracovníků vyslaných k těmto orgánům, bez ohledu na to, zda působí na území členských států nebo v zahraničí;
c)
jinými osobami v členských státech, které jsou k přístupu k utajovaným informacím EU řádně oprávněny z titulu své funkce, a
d)
dodavateli členských států, ať již působí na území členských států nebo v zahraničí.
Článek 15
Organizace bezpečnosti v rámci Rady
1. V rámci své úlohy při zajišťování jednotného uplatňování tohoto rozhodnutí Rada schválí:
a)
dohody uvedené v čl. 12 odst. 2 písm. a);
b)
rozhodnutí opravňující k poskytování utajovaných informací EU třetím státům a mezinárodním organizacím;
c)
roční program inspekcí navržený generálním tajemníkem Rady a doporučený Bezpečnostním výborem pro inspekce orgánů a prostor členských států a agentur a subjektů EU zřízených podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii, Europolu a Eurojustu, jakož i hodnotící návštěvy třetích států a mezinárodních organizací za účelem ověření účinnosti opatření zavedených na ochranu utajovaných informací EU a
d)
bezpečnostní politiky podle čl. 6 odst. 1.
2. Bezpečnostním orgánem generálního sekretariátu Rady je generální tajemník Rady. Generální tajemník Rady v této funkci:
a)
provádí bezpečnostní politiku Rady a její přezkum;
b)
koordinuje s vnitrostátními bezpečnostními orgány členských států veškeré bezpečnostní otázky týkající se ochrany utajovaných informací souvisejících s činností Rady;
c)
před umožněním přístupu k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším úředníkům a ostatním zaměstnancům generálního sekretariátu Rady vydává v souladu s čl. 7 odst. 3 těmto úředníkům a zaměstnancům osvědčení o bezpečnostní prověrce personálu EU;
d)
podle potřeby nařizuje vyšetřování jakéhokoli faktického nebo možného ohrožení či ztráty utajovaných informací, jejichž držitelem nebo původcem je Rada, nebo v případě podezření z ohrožení či ztráty takových informací a žádá příslušné bezpečnostní orgány o spolupráci při tomto vyšetřování;
e)
provádí pravidelné kontroly bezpečnostních opatření na ochranu utajovaných informací v prostorách generálního sekretariátu Rady;
f)
provádí pravidelné kontroly bezpečnostních opatření na ochranu utajovaných informací EU v agenturách a subjektech EU zřízených podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii, Europolu a Eurojustu, jakož i v rámci operací pro řešení krizí zřízených podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o EU a ze strany zvláštních zástupců EU a členů jejich týmů;
g)
ve spolupráci s příslušným vnitrostátním bezpečnostním orgánem a po dohodě s ním provádí pravidelné kontroly bezpečnostních opatření na ochranu utajovaných informací EU v orgánech a prostorách členských států;
h)
koordinuje bezpečnostní opatření s příslušnými orgány členských států, které odpovídají za ochranu utajovaných informací, a případně se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi, mimo jiné s ohledem na povahu ohrožení bezpečnosti utajovaných informací EU a způsoby ochrany před tímto ohrožením;
i)
uzavírá správní ujednání podle čl. 12 odst. 2 písm. b) a
j)
provádí úvodní a pravidelné hodnotící návštěvy třetích států a mezinárodních organizací za účelem ověření účinnosti opatření zavedených na ochranu utajovaných informací EU, jež jim jsou poskytovány nebo jež jsou s nimi vyměňovány.
Při plnění těchto povinností je generálnímu tajemníkovi Rady nápomocna bezpečnostní kancelář generálního sekretariátu Rady.
3. Pro účely provádění čl. 14 odst. 3 by členské státy měly:
a)
určit vnitrostátní bezpečnostní orgán odpovědný za bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU, aby:
i)
utajované informace EU v držení kteréhokoli vnitrostátního orgánu, veřejnoprávního či soukromoprávního, subjektu nebo agentury, na domácí půdě či v zahraničí, byly chráněny v souladu s tímto rozhodnutím,
ii)
bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU byla pravidelně kontrolována,
iii)
všechny osoby, které jsou zaměstnány ve správních orgánech daného členského státu nebo dodavatelem a kterým může být umožněn přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, byly bezpečnostně prověřeny nebo jinak řádně oprávněny z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy,
iv)
byly podle potřeby zavedeny bezpečnostní programy, aby se minimalizovalo riziko, že utajované informace EU budou ohroženy či ztraceny,
v)
bezpečnostní otázky týkající se ochrany utajovaných informací EU byly koordinovány s ostatními příslušnými bezpečnostními orgány, včetně orgánů uvedených v tomto rozhodnutí a
vi)
byly vyřízeny příslušné žádosti o provedení bezpečnostní prověrky podané ze strany agentur a subjektů EU zřízených podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii, Europolu a Eurojustu, jakož i ze strany operací pro řešení krizí zřízených podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o EU nebo zvláštních zástupců EU a členů jejich týmů;
Seznam vnitrostátních bezpečnostních orgánů je uveden v dodatku C.
b)
zajistit, aby příslušné orgány poskytovaly informace a poradenství svým vládám a jejich prostřednictvím Radě o povaze ohrožení bezpečnosti utajovaných informací EU a o způsobech ochrany před tímto ohrožením.
Článek 16
Bezpečnostní výbor
1. Zřizuje se Bezpečnostní výbor. Tento výbor přezkoumává a posuzuje veškeré bezpečnostní otázky v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a podle potřeby poskytuje doporučení Radě.
2. Bezpečnostní výbor se skládá ze zástupců vnitrostátních bezpečnostních orgánů členských států a jeho zasedání se účastní zástupce Komise a Evropské služby pro vnější činnost. Předsedá mu generální tajemník Rady nebo osoba pověřená jej zastupovat. Bezpečností výbor se schází podle pokynů Rady nebo na žádost generálního tajemníka Rady či některého vnitrostátního bezpečnostního orgánu.
Zástupci agentur a subjektů EU zřízených podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii, jakož i Europolu a Eurojustu, mohou být přizváni k účasti na zasedání, jestliže se jich týkají projednávané otázky.
3. Bezpečnostní výbor organizuje svou činnost tak, aby mohl poskytovat doporučení týkající se určitých oblastí bezpečnosti. Zřídí odbornou podskupinu pro otázky zabezpečení informací a podle potřeby další odborné podskupiny. Pro tyto odborné podskupiny vypracuje statut a ty mu následně předkládají zprávy o své činnosti, případně doporučení určená Radě.
Článek 17
Nahrazení předchozích rozhodnutí
1. Toto rozhodnutí zrušuje a nahrazuje rozhodnutí 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (2).
2. Veškeré utajované informace EU podle rozhodnutí Rady 2001/264/ES jsou nadále chráněny v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 31. března 2011.
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 31 март 2011 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС
(2011/292/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 240, параграф 3 от него,
като взе предвид Решение 2009/937/ЕС на Съвета от 1 декември 2009 г. за приемане на процедурен правилник на Съвета (1), и по-специално член 24 от него,
като има предвид, че:
(1)
За да се развиват дейностите на Съвета във всички области, които изискват работа с класифицирана информация, е подходящо да се създаде всеобща система за сигурност за защита на класифицирана информация, която да обхваща Съвета, неговия генерален секретариат и държавите-членки.
(2)
Настоящото решение следва да се прилага в случаите, когато Съветът, неговите подготвителни органи и генералният секретариат на Съвета (ГСС) работят с класифицирана информация на ЕС (КИЕС).
(3)
В съответствие с националните законови и подзаконови актове и в степента, необходима за функционирането на Съвета, държавите-членки следва да спазват настоящото решение при работа на техните компетентни органи, служители и изпълнители с КИЕС, така че всички да имат увереност, че на КИЕС се осигурява еднакво ниво на защита.
(4)
Съветът и Комисията са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(5)
Съветът подчертава значението на присъединяването, когато е подходящо, на Европейския парламент и на други институции, агенции, органи или служби на ЕС към принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите-членки.
(6)
Агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), Европол и Евроюст прилагат в рамките на вътрешната си организация основните принципи и минимални стандарти, установени в настоящото решение за защита на КИЕС, съгласно предвиденото в собствените им учредителни актове.
(7)
Операциите за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, и техният персонал прилагат правилата за сигурност, приети от Съвета за защита на КИЕС.
(8)
Специалните представители на ЕС и членовете на техните екипи прилагат приетите от Съвета правила за сигурност за защита на КИЕС.
(9)
Настоящото решение се приема, без да се засягат членове 15 и 16 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и инструментите за изпълнението им.
(10)
Настоящото решение се приема, без да се засягат съществуващите практики в държавите-членки за информиране на националните им парламенти за дейностите на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Цел, приложно поле и определения
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минимални стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Тези основни принципи и минимални стандарти се прилагат от Съвета и ГСС и се спазват от държавите-членки в съответствие с техните национални законови и подзаконови актове, така че всички да имат увереност, че на КИЕС се осигурява еднакво ниво на защита.
3. За целите на настоящото решение се прилагат определенията, уредени в допълнение А.
Член 2
Определение на КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на ЕС“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения с цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася тя, да се идентифицира създателят, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 3
Управление на класификацията
1. Компетентните органи правят необходимото КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като класифицирана информация и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито никой от посочените в член 2, параграф 3 грифове не се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Съветът одобрява политика за сигурност по отношение на създаването на КИЕС, която включва практическо ръководство за класифициране.
Член 4
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение.
2. Притежателят на какъвто и да е елемент от КИЕС носи отговорност за защитата му в съответствие с настоящото решение.
3. Когато държавите-членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Съветът и ГСС осигуряват защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответното ниво, съгласно съдържащата се в допълнение Б таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За големи количества КИЕС или масиви от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация за сигурност.
Член 5
Управление на риска за сигурността
1. Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се установят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно установените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за защита в дълбочина, както е определена в допълнение А. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
2. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
3. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
4. В плановете за непрекъснатост на дейността се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 6
Изпълнение на настоящото решение
1. При необходимост Съветът, по препоръка на Комитета по сигурността, одобрява политиките за сигурност, които определят мерки за изпълнение на настоящото решение.
2. Комитетът по сигурността може да договори на своето ниво насоки за сигурност с оглед да се допълнят или подкрепят настоящото решение и одобрените от Съвета политики за сигурност.
Член 7
Персонална сигурност
1. Персоналната сигурност означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
-
е необходимо да знаят,
-
са преминали проучване за надеждност за съответното ниво, когато е необходимо, и
-
са информирани за отговорностите си.
2. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
3. В ГСС всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Процедурата за проучване за надеждност на персонала за длъжностни лица на ГСС и за други служители се съдържа в приложение I.
4. Служителите на държавите-членки, посочени в член 14, параграф 3, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво или са съответно надлежно оправомощени по силата на своите функции, в съответствие с националните законови и подзаконови актове, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС.
5. Преди да им бъде предоставен достъп до КИЕС и периодично след това всички лица биват информирани за задължението си да опазват КИЕС в съответствие с настоящото решение и декларират, че са запознати с тези задължения.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение I.
Член 8
Физическа сигурност
1. Физическа сигурност означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
2. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят на базата на процес за управление на риска.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат за всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи, съгласно определеното в член 10, параграф 2.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с приложение II и се одобряват от компетентния орган по сигурността.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено одобрени устройства или оборудване.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение II.
Член 9
Управление на класифицирана информация
1. Управлението на класифицирана информация представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение на мерките, предвидени в членове 7, 8 и 10, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Тези мерки се отнасят по-конкретно до създаването, регистрирането, копирането, превода, преноса и унищожаването на КИЕС.
2. Информацията с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността, преди да бъде разпространена и при получаването ѝ. За целта компетентните органи в ГСС и в държавите-членки създават регистрационна система. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. Службите и помещенията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от компетентния орган по сигурността.
4. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
като общо правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с член 10, параграф 6;
б)
когато средствата, посочени в буква а), не са използвани, КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с член 10, параграф 6; или
ii)
във всички останали случаи - в съответствие с предписанията на компетентния орган по сигурността, съгласно съответните защитни мерки, установени в приложение III.
5. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение III.
Член 10
Защита на КИЕС, с която се работи в комуникационни и информационни системи
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели. Ефективната ОИ гарантира необходимите нива на поверителност, интегритет, наличност, невъзможност за отказ и автентичност. ОИ се основава на процес за управление на риска.
2. „Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с класифицирана информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси. Настоящото решение се прилага за комуникационни и информационни системи, работещи с КИЕС.
3. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
4. Всички КИС преминават през процес на акредитация. Целта на акредитацията е да се гарантира, че са изпълнени всички необходими мерки за сигурност и е постигнато достатъчно ниво на защита на КИЕС и на КИС в съответствие с настоящото решение. В декларацията за акредитация се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, с което може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това.
5. КИС за работа с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо са защитени по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана от неумишлени електромагнитни излъчвания („мерки за сигурност по Tempest“).
6. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
защита на поверителността на информацията с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо се осигурява чрез криптографски продукти, одобрени от Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение (ОКО) по препоръка на Комитета по сигурността;
б)
защита на поверителността на информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или RESTREINT UE/EU RESTRICTED се осигурява чрез криптографски продукти, одобрени от генералния секретар (наричан по-долу „генералния секретар“, действащ в качеството си на ОКО, по препоръка на Комитета по сигурността.
Без да се засяга буква б), при предаване в рамките на националните системи на държавите-членки поверителността на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да бъде защитена чрез криптографски продукти, одобрени от ОКО на държавата-членка.
7. При предаване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации, както е посочено в приложение IV.
8. Компетентните органи съответно на ГСС и на държавите-членки създават следните органи по ОИ:
а)
орган по ОИ (ООИ);
б)
орган по Tempest (ОТ);
в)
орган за криптографско одобрение (ОКО);
г)
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
9. За всяка система компетентните органи съответно на ГСС и на държавите-членки създават:
а)
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
б)
оперативен орган по ОИ.
10. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение IV.
Член 11
Индустриална сигурност
1. Индустриална сигурност е прилагането на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС от изпълнители или подизпълнители по време на преговори за сключване на договор и през целия жизнен цикъл на класифицирани договори. При такива договори не се допуска достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. ГСС може да възложи с договор изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС, или нейното съхранение, на индустриални или други единици, регистрирани в държава-членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с член 12, параграф 2, буква а) или б).
3. ГСС, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори на индустриални или други единици се спазват минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящото решение и посочени в договора.
4. Във всяка държава-членка националният орган по сигурността (НОС), определеният орган по сигурността (ООС) или друг компетентен орган гарантира, във възможната според националните законови и подзаконови актове степен, че изпълнителите и подизпълнителите, регистрирани на нейна територия, вземат всички необходими мерки за защита на КИЕС по време на преговорите за сключване или по време на изпълнението на класифициран договор.
5. Във всяка държава-членка НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността гарантира в съответствие с националните законови и подзаконови актове, че изпълнителите и подизпълнителите, регистрирани във въпросната държава-членка, които участват в класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, изискващи достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в рамките на техните обекти както при изпълнение на такива договори, така и по време на преддоговорния етап, разполагат с удостоверение за сигурност на структура (УСС) на съответното ниво на класификация за сигурност.
6. На изпълнителския или подизпълнителския персонал, на който е необходим достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET за изпълнение на класифициран договор, се дава разрешение за достъп на персонала (РДП) от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, в съответствие с националните законови и подзаконови актове и минималните стандарти за сигурност, установени в приложение I.
7. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение V.
Член 12
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Съветът реши, че съществува необходимост от обмен на КИЕС с трета държава или международна организация, за тази цел се създава подходяща рамка.
2. За създаване на такава рамка и за определяне на реципрочни правила за защита на обменяната класифицирана информация:
а)
Съветът сключва споразумения за процедури за сигурност за обмен и защита на класифицирана информация (наричани по-долу „споразумения за сигурност на информацията“); или
б)
генералният секретар може да встъпи в административни договорености в съответствие с точка 17 от приложение VI, ако нивото на класификация на КИЕС, която се предоставя, като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Споразуменията за сигурност на информацията или административните договорености, посочени в параграф 2, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получат КИЕС, тази информация е защитена на ниво, съответстващо на класификацията ѝ, и съобразно минимални стандарти, които са не по-малко стриктни от стандартите, установени с настоящото решение.
4. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Съвета, се взема от Съвета поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на ЕС. Ако исканата класифицирана информация не е създадена от Съвета, ГСС най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. Ако създателят на информацията не може да бъде установен, неговата отговорност се поема от Съвета.
5. За да се установи ефективността на съществуващите в трета държава или международна организация мерки за сигурност за защита на предоставена или обменена КИЕС, се организират посещения за оценка.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение VI.
Член 13
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение.
2. До компрометиране на КИЕС се стига, когато в резултат на нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на компетентния орган по сигурността.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, компетентният орган по сигурността предприема всички необходими мерки съгласно съответните законови и подзаконови актове за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на ЕС или на държавите-членки;
г)
предприемане на необходимите мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
5. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с приложимите правила и подзаконови актове. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарни и/или правни мерки в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
Член 14
Отговорност за прилагане на решението
1. Съветът предприема всички необходими мерки за гарантиране на цялостна съгласуваност при прилагане на настоящото решение.
2. Генералният секретар предприема всички необходими мерки, за да се гарантира, че при работа със или съхранение на КИЕС или друга класифицирана информация настоящото решение се прилага в използваните от Съвета обекти и в рамките на ГСС, включително в службите му за връзка, разположени в трети държави, от длъжностните лица и другите служители на ГСС, от командированите в ГСС служители, както и от външните изпълнители, наети от ГСС.
3. В съответствие с националните си законови и подзаконови актове държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че при работа с КИЕС или при съхранението ѝ настоящото решение се спазва от:
а)
служителите на постоянните представителства на държавите-членки към Европейския съюз и от членовете на националните делегации, които присъстват на заседания на Съвета или на неговите подготвителни органи или които участват в други дейности на Съвета;
б)
други служители в националните администрации на държавите-членки, включително служители, командировани в тези администрации, независимо дали работят на територията на държавите-членки или зад граница;
в)
други лица в държавите-членки, които по силата на изпълняваните от тях функции имат надлежно разрешение за достъп до КИЕС; и
г)
изпълнители, наети от държавите-членки, независимо дали работят на територията на държавите-членки или зад граница.
Член 15
Организация на сигурността в Съвета
1. В рамките на функциите си за осигуряване на цялостна съгласуваност при прилагане на настоящото решение Съветът одобрява:
а)
споразуменията, посочени в член 12, параграф 2, буква а);
б)
решенията, с които се дава разрешение за предоставяне на КИЕС на трети държави и международни организации;
в)
годишна програма, предлагана от генералния секретар и препоръчана от Комитета по сигурността, за проверки на службите и обектите в държавите-членки и на агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, както и на Европол и Евроюст, и за посещения за оценка в трети държави и международни организации с цел да се удостовери ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС; и
г)
политиките за сигурност, предвидени в член 6, параграф 1.
2. Генералният секретар действа като орган на ГСС по сигурността. В това си качество генералният секретар:
а)
изпълнява и прави преглед на политиката на Съвета в областта на сигурността;
б)
координира с националните органи по сигурността на държавите-членки всички въпроси на сигурността, свързани със защитата на класифицирана информация от значение за дейностите на Съвета;
в)
предоставя на длъжностните лица и другите служители на ГСС разрешение за достъп на персонала на ЕС до КИЕС в съответствие с член 7, параграф 3, преди да им бъде даден достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо;
г)
когато е подходящо, разпорежда провеждане на разследване за всяко действително или подозирано компрометиране или загуба на КИЕС, държана или произхождаща от Съвета, и отправя към съответните органи по сигурността искане за съдействие при такива разследвания;
д)
извършва периодични проверки на договореностите по сигурността за защита на КИЕС в обектите на ГСС;
е)
извършва периодични проверки на договореностите по сигурността за защита на КИЕС в агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, Европол и Евроюст, както и при операции за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, и от специалните представители на ЕС (СПЕС) и членовете на техните екипи;
ж)
провежда съвместно и съгласувано със съответния НОС периодични проверки на договореностите по сигурността за защита на КИЕС в службите и обектите на държавите-членки;
з)
координира мерките за сигурност с компетентните органи на държавите-членки, отговарящи за защитата на класифицирана информация, и ако е уместно, с трети държави или международни организации, включително по отношение на естеството на заплахите за сигурността на КИЕС и средствата за защита срещу тях;
и)
влиза в административните договорености, посочени в член 12, параграф 2, буква б); и
й)
предприема първоначални и периодични посещения за оценка в трети държави или международни организации, за да удостовери ефективността на мерките, прилагани за защита на предоставена или обменена КИЕС.
Службата на ГСС по сигурността е на разположение на генералния секретар, за да го подпомага при изпълнението на тези задачи.
3. За целите на изпълнението на член 14, параграф 3 държавите-членки следва да:
а)
определят национален орган по сигурността, който да отговаря за договореностите по сигурността за защита на КИЕС, така че:
i)
КИЕС, държана от национално ведомство, орган или агенция, публични или частни, в страната или зад граница, да бъде защитена в съответствие с настоящото решение;
ii)
договореностите по сигурността за защита на КИЕС да се проверяват периодично;
iii)
всички лица, работещи в националната администрация или наети от изпълнител, на които може да бъде предоставен достъп до класифицирана информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, да бъдат съответно проучени за надеждност или надлежно оправомощени по силата на изпълняваните от тях функции, съгласно националните законови и подзаконови актове;
iv)
програмите за сигурност да са изградени, както е необходимо, за да се сведе до минимум рискът от компрометиране или загуба на КИЕС;
v)
въпросите на сигурността, свързани с опазването на КИЕС, да се координират с други компетентни национални органи, включително с органите, посочени в настоящото решение; и
(vi)
да се дава отговор на съответните заявления за проверки за надеждност от агенции и органи на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, Европол и Евроюст, както и операции за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, СПЕС и техните екипи.
Националните органи по сигурността са изброени в допълнение В;
б)
гарантират, че техните компетентни органи предоставят информация и експертни становища на правителствата си, а чрез тях и на Съвета, относно естеството на заплахите за сигурността на КИЕС и средствата за защита срещу тях.
Член 16
Комитет по сигурността
1. Създава се Комитет по сигурността. Той разглежда и извършва оценка на всички въпроси на сигурността в обхвата на настоящото решение и прави съответните препоръки до Съвета.
2. Комитетът по сигурността се състои от представители на националните органи по сигурността на държавите-членки и на заседанията му присъства представител на Комисията и на Европейската служба за външна дейност. Комитетът се председателства от генералния секретар или от определен от него заместник. Комитетът заседава по указание на Съвета или по искане на генералния секретар или на национален орган по сигурността.
Представителите на агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, както и Европол и Евроюст могат да бъдат поканени да участват, когато се обсъждат въпроси, които ги засягат.
3. Комитетът по сигурността организира дейността си по такъв начин, че да може да отправя препоръки в специфични области на сигурността. В зависимост от нуждите той установява експертни подобласти по въпросите на ОИ, както и други експертни подобласти. Комитетът изготвя правила за работа в тези експертни подобласти и получава доклади от експертите за дейността им, включително, ако е уместно, и евентуални препоръки за Съвета.
Член 17
Замяна на предходни решения
1. С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/264/ЕО на Съвета от 19 март 2001 г. за приемане на разпоредбите относно сигурността на Съвета (2).
2. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/264/ЕО, продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
Член 18
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 31 март 2011 година.