KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1058/2012
af 12. november 2012
om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 for så vidt angår grænseværdier for aflatoksiner i tørrede figner
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (1), særlig artikel 2, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (2) er der fastsat grænseværdier for aflatoksin B1 og det samlede aflatoksinindhold (aflatoksin B1 + G1 + B2 + G2) i en række fødevarer.
(2)
Det er nødvendigt at ændre grænseværdien for aflatoksiner i tørrede figner for at tage hensyn til den seneste udvikling i Codex Alimentarius, nye oplysninger om, i hvilket omfang tilstedeværelsen af aflatoksiner kan forhindres ved at anvende god praksis, og nye videnskabelige oplysninger om forskellen på sundhedsrisici i forbindelse med forskellige hypotetiske grænseværdier for aflatoksin B1 og det samlede aflatoksinindhold i forskellige fødevarer.
(3)
Codex Alimentarius har fastsat en værdi på 10 μg/kg for det samlede aflatoksinindhold i "spiseklare" tørrede figner (3). Grænseværdien er baseret på en vurdering, som Det Fælles FAO-WHO-ekspertudvalg for Fødevaretilsætningsstoffer (JECFA) foretog på sit 68. møde, af virkningen af eksponering for og sundhedsrisici i forbindelse med forskellige hypotetiske grænseværdier for aflatoksiner i mandler, paranødder, hasselnødder, pistacienødder og tørrede figner (4). Med hensyn til tørrede figner konkluderede udvalget, at uanset de anvendte scenarier ville de hypotetiske grænseværdier ikke få en væsentlig virkning for den samlede eksponering for aflatoksiner gennem kosten. Det blev påvist, at ved at anvende god praksis kunne der opnås en værdi på 10 μg/kg for det samlede aflatoksinindhold.
(4)
Codex Alimentarius har kun fastsat en grænseværdi for det samlede aflatoksinindhold på grund af den store forskel, der blev konstateret i forholdet mellem aflatoksin B1 og det samlede aflatoksinindhold som følge af flere faktorer (høstår, sort, vejret). Men da aflatoksin B1 er mest kræftfremkaldende, er der fastsat en særskilt lavere grænseværdi for B1 i tillæg til værdien for det samlede aflatoksinindhold i EU-lovgivningen. Det samlede aflatoksinindhold er summen af aflatoksin B1, B2, G1 og G2. Derfor er det hensigtsmæssigt, at den grænseværdi, der fastsættes for aflatoksin B1, svarer til den værdi, der fastsættes for det samlede aflatoksinindhold. Den tilsvarende værdi for aflatoksin B1 er fastsat ved hjælp af de data om forekomsten af aflatoksiner i tørrede figner, der er indsamlet siden 2005. Beregningen viser, at forholdet mellem indholdet af aflatoksin B1/det samlede aflatoksinindhold i gennemsnit er ca. 0,6, og at det ikke som tidligere antaget forholder sig sådan, at koncentrationen af aflatoksin B1 i gennemsnit svarer til ca. 50 % af det samlede aflatoksinindhold.
(5)
Resultatet af ovennævnte vurdering, som JECFA har foretaget af virkningen for eksponering af forskellige grænseværdier i tørrede figner, blev bekræftet af en opdateret vurdering af eksponeringen (5) foretaget af kontoret for Dietary and Chemical Monitoring (DCM) i Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), som for forskellige eksponeringsscenarier anslog forhøjelsen af eksponeringen for aflatoksin i kosten til at være mellem 0,15 til 0,26 % for grænseværdien for det samlede aflatoksinindhold i tørrede figner på 10 μg/kg sammenlignet med 4μg/kg. Det kan på grundlag af tidligere EFSA-vurderinger af dette spørgsmål (6) konkluderes, at en sådan forhøjelse ikke vil få negative virkninger for folkesundheden. Det er derfor hensigtsmæssigt at den grænseværdi, der på indeværende tidspunkt finder anvendelse i EU, ændres til grænseværdien i Codex Alimentarius for det samlede aflatoksinindhold i tørrede figner og den tilsvarende grænseværdi for aflatoksin B1, og at ændre forordning (EF) nr. 1881/2006 i overensstemmelse hermed.
(6)
Da Codex Alimentarius endnu ikke har fastsat en grænseværdi for det samlede aflatoksinindhold i andre figner end "spiseklare" figner, er det hensigtsmæssigt at bevare den nuværende EU-grænseværdi for det samlede aflatoksinindhold i disse figner og kun at ændre værdien for aflatoksin B1 for disse figner for at tage hensyn til de nyeste data om koncentrationsforholdet mellem aflatoksin B1 og det samlede aflatoksinindhold i tørrede figner.
(7)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilaget til forordning (EC) nr. 1881/2006 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. november 2012.
VERORDNUNG (EU) Nr. 1058/2012 DER KOMMISSION
vom 12. November 2012
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 hinsichtlich der Höchstgehalte für Aflatoxine in getrockneten Feigen
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 315/93 des Rates vom 8. Februar 1993 zur Festlegung von gemeinschaftlichen Verfahren zur Kontrolle von Kontaminanten in Lebensmitteln (1), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 der Kommission vom 19. Dezember 2006 zur Festsetzung der Höchstgehalte für bestimmte Kontaminanten in Lebensmitteln (2) sind die Höchstgehalte für Aflatoxin B1 und Gesamtaflatoxin (Aflatoxin B1 + G1 + B2 + G2) in einer Reihe von Lebensmitteln festgelegt.
(2)
Die Höchstgehalte für Aflatoxine in getrockneten Feigen müssen geändert werden, um den Entwicklungen im Codex Alimentarius, neuen Informationen darüber, inwiefern dem Auftreten von Aflatoxinen durch die Anwendung bewährter Verfahren vorgebeugt werden kann, sowie wissenschaftlichen Erkenntnissen über die unterschiedlichen Gesundheitsrisiken bei verschiedenen hypothetischen Höchstgehalten für Aflatoxin B1 und Gesamtaflatoxin in verschiedenen Lebensmitteln Rechnung zu tragen.
(3)
Im Codex Alimentarius wurde ein zulässiger Gehalt von 10 μg/kg Gesamtaflatoxin in genussfertigen getrockneten Feigen festgelegt (3). Der Höchstgehalt stützt sich auf die Bewertung, die der Gemeinsame Sachverständigenausschuss für Lebensmittelzusatzstoffe der FAO/WHO (JECFA) auf seiner 68. Sitzung vorgenommen hat und bei der er die Auswirkungen unterschiedlicher hypothetischer Höchstgehalte für Aflatoxine in Mandeln, Paranüssen, Haselnüssen, Pistazien und getrockneten Feigen auf Exposition und Gesundheitsrisiko geprüft hat (4). Bezüglich getrockneter Feigen folgerte der Ausschuss, dass unabhängig von den hypothetischen Höchstgehalten die ernährungsbedingte Gesamtbelastung durch Aflatoxine nicht wesentlich beeinflusst werde. Es wurde nachgewiesen, dass sich bei Anwendung bewährter Verfahren ein Gesamtaflatoxingehalt von 10 μg/kg erreichen lässt.
(4)
Im Codex Alimentarius wurde nur ein Höchstwert für Gesamtaflatoxin festgelegt, da infolge verschiedener Faktoren (Erntejahr, Sorte, Witterungsbedingungen) das Verhältnis zwischen Aflatoxin B1 und Gesamtaflatoxin stark abweichen kann. Da Aflatoxin B1 das stärkste Karzinogen ist, wurde jedoch in den EU-Rechtsvorschriften zusätzlich zum Höchstgehalt für Gesamtaflatoxin ein gesonderter niedrigerer Höchstgehalt für Aflatoxin B1 festgesetzt. Gesamtaflatoxin ist die Summe aus den Aflatoxinen B1, B2, G1 und G2. Es ist daher angebracht, den Höchstgehalt für Aflatoxin B1 an den Gehalt für Gesamtaflatoxin anzupassen. Der entsprechende Höchstgehalt für Aflatoxin B1 wurde anhand der seit 2005 erhobenen Daten über das Vorkommen von Aflatoxinen in getrockneten Feigen ermittelt. Aus dieser Berechnung geht hervor, dass das Verhältnis des Gehalts an Aflatoxin B1/Gesamtaflatoxin durchschnittlich rund 0,6 beträgt und dass die Konzentration von Aflatoxin B1 nicht, wie bisher angenommen, rund 50 % des Gesamtaflatoxins ausmacht.
(5)
Das Ergebnis der vom JECFA vorgenommenen Bewertung der Auswirkungen unterschiedlicher Höchstgehalte in getrockneten Feigen auf die Exposition wurde in einer aktualisierten Bewertung der Exposition (5) durch das Referat „Diätetische und chemische Überwachung“ der Europäischen Behörde für Lebensmittelsicherheit bestätigt; darin heißt es, dass der Anstieg der ernährungsbedingten Aflatoxinexposition bei einem Gesamtaflatoxinhöchstgehalt in getrockneten Feigen von 10 μg/kg gegenüber 4 μg/kg bei unterschiedlichen Expositionen schätzungsweise zwischen 0,15 und 0,26 % beträgt. Aus früheren Bewertungen der EFSA in dieser Angelegenheit (6) kann gefolgert werden, dass ein solcher Anstieg die menschliche Gesundheit nicht beeinträchtigt. Der in der Europäischen Union geltende Höchstgehalt für Gesamtaflatoxin in getrockneten Feigen sollte daher durch den im Codex festgesetzten Höchstgehalt für Gesamtaflatoxin in getrockneten Feigen und den entsprechenden Höchstgehalt für Aflatoxin B1 ersetzt werden, und hierzu sollte die Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 entsprechend geändert werden.
(6)
Da die Kommission des Codex Alimentarius einen Höchstgehalt für Gesamtaflatoxin ausschließlich für genussfertige Feigen festgelegt hat, sollte der bestehende EU-Höchstgehalt für Gesamtaflatoxin in diesen Feigen beibehalten werden, und es sollte ausschließlich der Gehalt an Aflatoxin B1 für diese Feigen angepasst werden, um den neueren Daten zum Verhältnis des Gehalts von Aflatoxin B1 und Gesamtaflatoxin in getrockneten Feigen Rechnung zu tragen.
(7)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit, und weder das Europäische Parlament noch der Rat haben ihnen widersprochen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Der Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 wird gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 12. November 2012