PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 29/2012
ze dne 13. ledna 2012
o obchodních normách pro olivový olej
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména s ohledem na čl. 113 odst. 1 písm. a) a čl. 121 první pododstavec písm. a) ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1019/2002 ze dne 13. června 2002 o obchodních normách pro olivový olej (2) bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Olivový olej má určité vlastnosti, zejména organoleptické a výživové vlastnosti, které mu vzhledem k jeho produkčním nákladům umožňují vstupovat na trh s relativně vysokými cenami v porovnání s většinou ostatních rostlinných olejů. Vzhledem k této situaci na trhu je třeba stanovit pro olivový olej obchodní normy obsahující zejména zvláštní pravidla pro označování, která nahradí pravidla stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (4), a zejména pravidla stanovená v článku 2 uvedené směrnice.
(3)
Aby se zajistila pravost prodávaného olivového oleje, balení pro maloobchod by nemělo překročit určitý objem a mělo by mít odpovídající uzávěr. Členským státům by se však měla dát možnost povolit větší balení pro zařízení společného stravování.
(4)
Vedle závazného označení pro jednotlivé kategorie olivového oleje v článku 118 nařízení (ES) č. 1234/2007 by měl být spotřebitel informován o druzích nabízených olivových olejů.
(5)
V důsledku zemědělských tradic a místních metod extrahování a míchání mohou mít panenské olivové oleje určené pro přímý prodej podstatně odlišnou chuť a jakost v závislosti na svém zeměpisném původu. V rámci stejné kategorie olivového oleje to může vést k cenovým rozdílům narušujícím trh. V jiných kategoriích jedlých olejů nejsou žádné významné rozdíly podmíněné původem a označení původu na spotřebitelském balení olivového oleje může vést spotřebitele k domněnce, že takové rozdíly existují. Aby se zabránilo narušení trhu s jedlými oleji, je proto třeba přijmout v Unii povinný režim přesně vymezující označení původu pro kategorie „extra panenský olivový olej“ a „panenský olivový olej“, který splňuje přesně stanovené podmínky. Nepovinná pravidla uplatňovaná do roku 2009 prokazatelně nezabraňovaly dostatečně tomu, aby spotřebitel nebyl ohledně skutečných vlastností panenského oleje uveden v omyl. Kromě toho nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (5), stanovilo s použitelností od 1. ledna 2005 pravidla sledovatelnosti. Dosavadní zkušenosti hospodářských subjektů a správních orgánů v této věci hovoří ve prospěch povinného označování původu u extra panenského a panenského olivového oleje.
(6)
Stávající ochranné známky včetně zeměpisných odkazů se mohou dále používat, pokud byly úředně zapsány v rejstříku podle první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (6) nebo podle nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (7).
(7)
Označení regionálního původu může být zahrnuto pod chráněné označení původu (CHOP) nebo chráněné zeměpisné označení (CHZO) podle nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (8). Označení uvádějící regionální původ je třeba vyhradit pro CHOP nebo CHZO, aby nedošlo ke klamání spotřebitelů, které by mohlo vést k narušení trhu. U dovážených olivových olejů musí být dodrženy ustanovení o nepreferenčním původu zboží podle nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (9).
(8)
Odkazuje-li označení původu panenského olivového oleje na Unii nebo členský stát, je třeba vycházet ze skutečnosti, že jakost a chuť oleje ovlivňují kromě použitých oliv také techniky a postupy lisování. Označení původu proto musí odpovídat zeměpisné produkční oblasti, tj. obecně oblasti, ve které byl olej vylisován z oliv. Pokud k lisování olejů nedochází v oblastech sklizně oliv, je toto třeba uvést na balení, popřípadě na etiketě, aby nedocházelo ke klamání spotřebitelů a k narušení trhu s olivovým olejem.
(9)
Významnou část extra panenského a panenského olivového oleje v Unii tvoří směsi olejů pocházejících z různých členských států a třetích zemí. Měla by být stanovena jednoduchá pravidla označování původu těchto směsí.
(10)
Podle směrnice 2000/13/ES nesmějí údaje na označení uvádět kupujícího v omyl, zejména pokud jde o charakteristiku daného olivového oleje, nebo tím, že mu přisuzují vlastnosti, které nemá, nebo tvrzením, že má zvláštní charakteristiky, které má ve skutečnosti většina olejů. Některé běžně používané nepovinné údaje specifické pro olivový olej také vyžadují jednotná pravidla, aby bylo možné je přesně definovat a ověřovat jejich pravdivost. Pojmy „lisování za studena“ a „extrahování za studena“ by proto měly odpovídat tradičním technicky definovaným způsobům produkce. Mezinárodní rada pro olivový olej (IOC) při revizi metody pro organoleptické hodnocení panenského olivového oleje definovala určité pojmy označující organoleptické vlastnosti extra panenského a panenského olivového oleje, pokud jde o jeho chuť a/nebo vůni. Použití těchto pojmů na etiketách extra panenského a panenského olivového oleje by se mělo týkat výhradně olejů, které byly hodnoceny podle příslušné metody analýzy. Je třeba zavést přechodná opatření pro některé hospodářské subjekty, které v současné době uvedené vyhrazené pojmy používají. Odkazy na obsah kyselin by neměly u spotřebitele vyvolat falešný dojem absolutního kritéria jakosti, protože tato charakteristika má vypovídací hodnotu o jakosti pouze ve spojení s ostatními charakteristikami olivových olejů. Vzhledem ke zvyšujícímu se rozšíření některých údajů a vzhledem k jejich zvyšujícímu se hospodářskému významu, je třeba stanovit objektivní kritéria pro jejich použití, v zájmu dosažení transparentnosti na trhu s olivovým olejem.
(11)
Je třeba přijmout opatření v zájmu zabezpečení toho, aby potraviny obsahující olivový olej neuváděly spotřebitele v omyl tím, že by spotřebitelům zdůraznily dobré jméno olivového oleje, aniž by jasně specifikovaly skutečné složení potravinového výrobku. Na etiketě je proto třeba jednoznačně uvést procentní podíl olivového oleje, jakož i odpovídající údaje u potravinových výrobků, které jsou složeny výhradně ze směsí různých rostlinných tuků. Dále je třeba vzít v úvahu zvláštní ustanovení určitých nařízení pro výrobky obsahující olivový olej.
(12)
Označení kategorií olivového oleje odpovídají fyzikálně-chemickým a organoleptickým vlastnostem, přesně stanoveným v příloze XVI nařízení (ES) č. 1234/2007 a v nařízení Komise (EHS) č. 2568/91 ze dne 11. července 1991 o charakteristikách olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a o příslušných metodách analýzy (10). Všechny ostatní údaje na etiketě musí vycházet z objektivních skutečností, aby spotřebitel nebyl uváděn v omyl a nedocházelo k narušení hospodářské soutěže na trhu s oleji.
(13)
V rámci kontrolního režimu podle čl. 113 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 musí členské státy stanovit nezbytné důkazy a finanční sankce v případě používání odlišného označení na etiketách. U důkazů může jít mimo jiné o zjištěné skutečnosti, spolehlivé výsledky analýz nebo kontrol a správní nebo účetní informace.
(14)
Jelikož se kontroly hospodářských subjektů odpovědných za správné označení provádějí v členských státech, ve kterých jsou podniky usazeny, musí existovat postup pro správní spolupráci mezi Komisí a členským státem, ve kterém se olej uvádí na trh.
(15)
Za účelem vyhodnocení režimu stanoveného tímto nařízením musí dané členské státy sdělovat získané zkušenosti a problémy, které nastaly.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Aniž je dotčena směrnice 2000/13/ES a nařízení (ES) č. 510/2006, stanoví toto nařízení zvláštní normy uvádění na maloobchodní trh pro olivový olej a olivový olej z pokrutin ve smyslu bodu 1 písm. a) a b) a bodů 3 a 6 přílohy XVI nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Pro účely tohoto nařízení se „maloobchodem“ rozumí prodej oleje uvedeného v odstavci 1 v nezměněném stavu nebo jako součást potravin konečnému spotřebiteli oleje.
Článek 2
Oleje uvedené v čl. 1 odst. 1 se konečnému spotřebiteli nabízejí v balení o maximálním obsahu 5 litrů. Takové balení je opatřeno uzávěrem, který není možné znovu použít, a je označeno etiketou podle článků 3 až 6.
U olejů určených ke spotřebě v restauracích, nemocnicích, jídelnách a jiných podobných zařízeních společného stravování však členské státy mohou pro balení podle typu daného hospodářského subjektu stanovit maximální obsah větší než 5 litrů.
Článek 3
Označení podle článku 118 nařízení (ES) č. 1234/2007 se považuje za název, pod nímž je výrobek prodáván, ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 1 směrnice 2000/13/ES.
Kromě označení podle prvního pododstavce tohoto článku, avšak ne nezbytně v jeho blízkosti, musí označení etiketami u olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 poskytovat čitelným a nesmazatelným písmem tyto údaje o dané kategorii oleje:
a)
extra panenský olivový olej:
„výběrová jakost olivového oleje získaného přímo z oliv pouze mechanickými postupy“;
b)
panenský olivový olej:
„olivový olej získaný přímo z oliv pouze mechanickými postupy“;
c)
olivový olej obsahující směs rafinovaného olivového oleje a panenského olivového oleje:
„olivový olej obsahující pouze rafinovaný olivový olej a olej získaný přímo z oliv“;
d)
olivový olej z pokrutin:
„olivový olej obsahující pouze olej získaný zpracováním zbytků po extrakci olivového oleje a olej získaný přímo z oliv“
nebo
„olivový olej obsahující pouze olej získaný zpracováním pokrutin a oleje získaného přímo z oliv“.
Článek 4
1. Na etiketě u extra panenského olivového oleje a panenského olivového oleje ve smyslu bodu 1 písm. a) a b) přílohy XVI nařízení (ES) č. 1234/2007 se uvádí označení původu.
Na etiketě u produktů ve smyslu bodů 3 a 6 přílohy XVI nařízení (ES) č. 1234/2007 se neuvádí označení původu.
Pro účely tohoto nařízení se „označením původu“ rozumí uvedení zeměpisného názvu na balení popřípadě na etiketě oleje.
2. Označení původu podle odstavce 1 obsahuje pouze:
a)
odkaz na členský stát, na Unii nebo případně na třetí zemi u olivového oleje pocházejícího v souladu s ustanoveními odstavců 4 a 5 z jednoho členského státu nebo třetí země nebo
b)
patřičné z následujících spojení u směsí olivových olejů pocházejících v souladu s ustanoveními odstavců 4 a 5 z více než jednoho členského státu nebo třetí země:
i)
„směs olivových olejů pocházejících z Evropské unie“ nebo odkaz na Unii,
ii)
„směs olivových olejů pocházejících z oblastí mimo Evropskou unii“ nebo odkaz na původ mimo Unii,
iii)
„směs olivových olejů pocházejících z Evropské unie a z oblastí mimo Unii“ nebo odkaz na původ z Unie a mimo Unii nebo
c)
chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení ve smyslu nařízení (ES) č. 510/2006 v souladu s ustanoveními příslušné specifikace produktu.
3. Za označení původu ve smyslu tohoto nařízení se nepovažují názvy produktů nebo podniků, o jejichž zápis bylo požádáno nejpozději 31. prosince 1998 podle směrnice 89/104/EHS nebo 31. května 2002 podle nařízení Rady (ES) č. 40/94 (11).
4. V případě dovozu z třetích zemí se označení původu stanoví podle článků 22 až 26 nařízení (EHS) č. 2913/92.
5. Označení původu uvádějící členský stát nebo Unii odpovídá zeměpisné oblasti, ve které byly dané olivy sklizeny nebo ve které se nachází lisovna, v níž byl olej z oliv vylisován.
Byly-li olivy sklizeny v jiném členském státě nebo třetí zemi, než ve které se nachází lisovna, v níž byl olej z oliv vylisován, jsou v označení původu uvedena tato slova: „(extra) panenský olivový olej získaný v (Unii nebo jméno daného členského státu) z oliv sklizených v (Unii nebo jméno daného členského státu nebo třetí země)“.
Článek 5
Nepovinné údaje stanovené v tomto článku, které se mohou objevit na etiketách olejů uvedených v čl. 1 odst. 1, musí splňovat tyto požadavky:
a)
údaj „první lisování za studena“ se může uvádět pouze u extra panenského olivového oleje nebo panenského olivového oleje získaných při teplotě nižší než 27 °C z prvního mechanického lisování olivové pasty tradičním způsobem lisování pomocí hydraulických lisů;
b)
údaj „lisovaný za studena“ se může uvádět pouze u extra panenského olivového oleje nebo panenského olivového oleje získaných při teplotě nižší než 27 °C perkolací nebo odstřeďováním olivové pasty;
c)
údaje o organoleptických vlastnostech, pokud jde o chuť a/nebo vůni, se mohou uvádět pouze u extra panenského olivového oleje nebo panenského olivového oleje; pojmy uvedené v bodě 3.3 přílohy XII nařízení (EHS) č. 2568/91 se mohou na etiketách uvádět, pouze jsou-li založeny na výsledcích hodnocení provedeného podle metody popsané v uvedené příloze;
d)
údaje o obsahu kyselin, popřípadě maximálním obsahu kyselin, se mohou uvádět pouze jsou-li vedle nich uvedeny údaje o hodnotě peroxidového čísla, obsahu vosku a koeficientu extinkce, stanovené podle nařízení (EHS) č. 2568/91, písmem stejné velikosti a v rámci téhož zorného pole.
Produkty prodávané pod ochrannou známkou, o jejíž zápis bylo požádáno nejpozději 1. března 2008 a jež obsahuje nejméně jeden z pojmů uvedených v bodě 3.3 přílohy XII nařízení (EHS) č. 2568/91, nemusí splňovat požadavky čl. 5 prvního pododstavce písm. c) tohoto nařízení do 1. listopadu 2012.
Článek 6
1. Pokud je přítomnost olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 ve směsi olivového oleje a jiných rostlinných olejů zdůrazněna na etiketě jinde než v seznamu složek použitím slov, obrázků, nebo grafických symbolů, musí být na dané směsi tento obchodní název: „Směs rostlinných olejů (nebo konkrétní názvy daných rostlinných olejů) a olivového oleje“, a přímo za ním musí následovat údaj o procentním podílu olivového oleje ve směsi.
Přítomnost olivového oleje může být na označení směsi zdůrazněna obrázkem nebo grafickým symbolem podle prvního pododstavce pouze tehdy, pokud jeho podíl v dané směsi činí více než 50 %.
Členské státy mohou na svém území zakázat produkci směsí olivového oleje a jiných rostlinných olejů ve smyslu prvního pododstavce pro vnitřní spotřebu. Nemohou však na svém území zakázat uvádění takových směsí na trh, pocházejí-li tyto směsi z jiných zemí, a nemohou na svém území zakázat ani produkci takových směsí, jsou-li tyto směsi určeny k uvádění na trh v jiném členském státě nebo na vývoz.
2. Pokud je přítomnost olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení v jiných potravinách, než jsou uvedeny v odstavci 1 tohoto článku, zdůrazněna na etiketě jinde než v seznamu složek pomocí slov, obrázků nebo grafických symbolů, následuje přímo za obchodním názvem potraviny údaj o procentním podílu olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení na celkové čisté hmotnosti potraviny, s výjimkou tuňáka v olivovém oleji ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 1536/92 (12) a sardinek v olivovém oleji ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 2136/89 (13).
Údaj o procentním podílu přidaného olivového oleje na celkové čisté hmotnosti potraviny může být nahrazen údajem o procentním podílu přidaného olivového oleje na celkové hmotnosti tuků, doplněného slovy „procentní podíl tuků“.
3. Označení podle čl. 3 prvního pododstavce mohou být na etiketách produktů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku nahrazena slovy „olivový olej“.
V případě přítomnosti olivového oleje z pokrutin se však slova „olivový olej“ nahradí slovy „olivový olej z pokrutin“.
4. Údaje uvedené v čl. 3 druhém pododstavci se na etiketách produktů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku nevyžadují.
Článek 7
Na žádost členského státu, ve kterém se nachází adresa výrobce, stáčírny nebo prodejce uvedená na etiketě, předloží daná strana doklady dokládající údaje uvedené v článcích 4, 5 a 6, založené na jedné nebo více těchto skutečností:
a)
zjištěné nebo vědecky prokázané skutečnosti;
b)
výsledky analýz nebo automatické zjištění získané z representativních vzorků;
c)
správní nebo účetní údaje vedené v souladu s předpisy Unie a/nebo předpisy členských států.
Daný členský stát povoluje toleranci mezi údaji na etiketách podle článků 4, 5 a 6 a závěry učiněnými na základě předložených podpůrných dokladů a/nebo nezávislých odborných posudků, přičemž se vezme v úvahu přesnost a reprodukovatelnost daných metod a podkladů, jakož i případné nezávislé odborné posudky.
Článek 8
1. Každý členský stát zasílá Komisi jméno a adresu orgánu nebo orgánů odpovědných za monitorování provádění tohoto nařízení, které sděluje na požádání ostatním členským státům a všem zainteresovaným stranám.
2. Členský stát, ve kterém se nachází adresa výrobce, stáčírny nebo prodejce uvedená na etiketě, po přezkoušení žádosti odebírá na konci měsíce následujícího po měsíci podání žádosti vzorky a ověřuje pravdivost údajů na příslušných etiketách. Tuto žádost mohou zasílat:
a)
příslušné útvary Komise;
b)
organizace hospodářských subjektů v daném členském státě ve smyslu článku 125 nařízení (ES) č. 1234/2007;
c)
kontrolní orgány jiného členského státu.
3. K žádosti uvedené v odstavci 2 se připojují veškeré údaje potřebné pro přezkoušení žádosti, zejména:
a)
datum odběru vzorku nebo zakoupení daného oleje;
b)
název nebo obchodní jméno a adresa hospodářského subjektu, ve kterém byl vzorek odebrán nebo ve kterém byl daný olej zakoupen;
c)
počet příslušných šarží;
d)
kopie všech etiket, uvedených na balení daného oleje;
e)
výsledky analýz nebo jiných odborných posudků s uvedením použité metody a jména a adresy příslušné laboratoře nebo odborníka;
f)
případně jméno dodavatele daného oleje uváděné prodejním místem.
4. Před koncem třetího měsíce následujícího po měsíci podání žádosti uvedené v odstavci 2 daný členský stát uvědomí žadatele o přiděleném jednacím čísle a o dalších přijatých opatřeních.
Článek 9
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s tímto nařízením, včetně režimu sankcí.
Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá za tímto účelem nejpozději 31. prosince 2002 a jejich změny do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla opatření přijata.
Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko sdělí Komisi opatření uvedená v prvním pododstavci nejpozději 31. prosince 2004 a jejich změny do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla opatření přijata.
Bulharsko a Rumunsko sdělí Komisi opatření uvedená v prvním pododstavci nejpozději 31. prosince 2010 a jejich změny do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla opatření přijata.
2. Pro účely ověřování údajů uvedených v článcích 4, 5 a 6 mohou dané členské státy zavést režim uznávání hospodářských subjektů, jejichž stáčírny se nacházejí na jejich území.
Uznání a alfanumerický kód se přiděluje žádajícímu hospodářskému subjektu, který splňuje tyto podmínky:
a)
disponuje vlastním stáčecím zařízením;
b)
zavazuje se shromažďovat a uchovávat podpůrné doklady vyžadované členským státem podle článku 7;
c)
má k dispozici skladovací systém, který podle požadavků daného členského státu umožňuje kontrolovat, odkud pochází olivové oleje s označením původu.
Na etiketě se případně uvádí alfanumerická identifikace uznané stáčírny.
Článek 10
Dotčené členské státy sdělí Komisi nejpozději 31. března každého roku zprávu za předchozí rok s těmito údaji:
a)
žádosti o přezkoušení obdržené podle čl. 8 odst. 2;
b)
nově zahájená ověřování a stále probíhající ověřování z předchozích hospodářských roků;
c)
opatření přijatá na základě provedených ověřování a uložené sankce.
Údaje se předkládají podle roku provedení přezkoušení a podle kategorie porušení práva. Zpráva může případně uvést specifické problémy při provádění nebo návrhy na zlepšení kontrol.
Článek 11
Nařízení (ES) č. 1019/2002 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 12
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Produkty, které byly v souladu s právními předpisy vyprodukovány a označeny etiketami v Evropské unii nebo dovezeny do Evropské unie a propuštěny do volného oběhu před 1. červencem 2012 mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. ledna 2012.
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 29/2012
z 13. januára 2012
o obchodných normách na olivový olej
(kodifikované znenie)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (1), a najmä na jeho článok 113 ods. 1 písm. a) a jeho článok 121 prvý odsek písm. a) v nadväznosti na jeho článok 4,
keďže:
(1)
Nariadenie Komisie (ES) č. 1019/2002 z 13. júna 2002 o obchodných normách na olivový olej (2) bolo opakovane podstatným spôsobom zmenené a doplnené (3). V záujme jasnosti a prehľadnosti by sa malo toto nariadenie kodifikovať.
(2)
Olivový olej sa vyznačuje určitými vlastnosťami, najmä organoleptickými a nutričnými, ktoré mu vzhľadom na jeho výrobné náklady umožňujú prístup na trh s relatívne vysokými cenami v porovnaní s väčšinou ostatných rastlinných tukov. Vzhľadom na situáciu na tomto trhu sa musia stanoviť na olivový olej obchodné normy obsahujúce hlavne osobitné pravidlá označovania, ktorými sa nahradia pravidlá uvedené v smernici 2000/13/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín (4), a najmä pravidlá uvedené v jej článku 2.
(3)
S cieľom garantovať pravosť predávaných olivových olejov obaly určené pre maloobchod by mali mať malý objem a mali by byť opatrené vhodným uzáverom. Členským štátom by sa však malo umožniť povoliť väčšie obaly pre podniky spoločného stravovania.
(4)
Okrem povinných označení rôznych kategórií olivového oleja uvedených v článku 118 nariadenia (ES) č. 1234/2007 spotrebitelia musia byť informovaní aj o typoch ponúkaného olivového oleja.
(5)
V dôsledku poľnohospodárskych tradícií a miestnych spôsobov extrakcie a namiešavania zmesí môžu mať panenské olivové oleje určené na priamy trh úplne odlišnú chuť a kvalitu v závislosti od ich geografického pôvodu. Toto môže mať za následok cenové rozdiely v rámci tejto istej kategórie, ktoré spôsobujú narúšanie trhu. Neexistujú žiadne podstatné rozdiely spojené s pôvodom v iných kategóriách jedlého olivového oleja, a tým uvedenie označenia pôvodu na priamom obale takéhoto oleja môže viesť spotrebiteľov k domnienke, že rozdiely v kvalite skutočne existujú. S cieľom nedeformovať trh s jedlými olivovými olejmi sa musí vytvoriť na úrovni Európskej únie povinný systém označovania pôvodu, ktorý bude obmedzený na extrapanenské a panenské olivové oleje a ktorý spĺňa určité presne definované podmienky. Táto dobrovoľná úprava, implementovaná do roku 2009, sa ukázala ako nedostatočná na zamedzenie zavádzania spotrebiteľa, pokiaľ ide o skutočné vlastnosti panenských olejov. Okrem toho sa nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (5), zaviedli pravidlá vysledovateľnosti, ktoré sa uplatňujú od 1. januára 2005. Zo skúseností hospodárskych subjektov a správnych orgánov získaných v tejto záležitosti vyplývalo, že označovanie pôvodu extrapanenského a panenského olivového oleja etiketami by malo byť povinné.
(6)
Existujúce ochranné známky s geografickými odkazmi sa môžu naďalej používať za predpokladu, že boli úradne zaregistrované v minulosti v súlade s prvou smernicou Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988, zameranou na aproximáciu právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa ochranných známok (6), alebo s nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (7).
(7)
Regionálne označovanie pôvodu môže byť pokryté chráneným označením pôvodu (CHOP) alebo chráneným zemepisným označením (CHZO) podľa nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (8). Označenia uvádzajúce regionálny pôvod musia byť vyhradené pre CHOP alebo CHOZ tak, aby sa zabránilo uvádzaniu spotrebiteľov do omylu, čo by postupne mohlo viesť k poruchám na trhu. V prípade dovážaných olivových olejov sa musia dodržiavať pravidlá o nepreferenčnom pôvode, uvedené v nariadení Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa zavádza Colný sadzobník spoločenstva (9).
(8)
Ak sa označenie pôvodu panenského olivového oleja týka Únie alebo členského štátu, tak treba mať na pamäti, že nielen použité olivy, ale aj extrakčné techniky a postupy ovplyvňujú kvalitu a chuť oleja. Označenie pôvodu sa preto musí vzťahovať na zemepisnú oblasť, v ktorej bol olivový olej získaný, čo je spravidla oblasť, v ktorej bol olej z olív vyextrahovaný. V určitých prípadoch sa však olej extrahuje na mieste, ktoré nie je identické s miestom zberu olív, a táto informácia musí byť uvedená na obaloch alebo etiketách nachádzajúcich sa na obaloch tak, aby sa zabezpečilo, že spotrebitelia nebudú uvádzaní do omylu a trh s olivovým olejom nebude narušený.
(9)
Významný podiel extrapanenského a panenského olivového oleja v Únii pozostáva zo zmesí olejov pochádzajúcich z rôznych členských štátov a tretích krajín. Na označovanie pôvodu takýchto zmesí etiketami by sa mali prijať jednoduché ustanovenia.
(10)
Podľa smernice 2000/13/ES informácie uvedené v označení nesmú kupujúceho zavádzať, najmä pokiaľ ide o vlastnosti dotknutého olivového oleja, ani tým, že sa mu budú pripisovať vlastnosti, ktoré nemá, alebo tým, že sa bude naznačovať, že sa vyznačuje osobitnými vlastnosťami, ktorými sa v skutočnosti väčšina olejov vyznačuje. Určité bežne používané alternatívne označenia, špecifické pre olivový olej, si taktiež vyžadujú harmonizované pravidlá s cieľom takéto tvrdenia presne definovať a zabezpečiť možnosť overenia ich správnosti. Príslušne aj pojmy „lisovanie za studena“ a „extrakcia za studena“ musia zodpovedať technicky definovanej tradičnej výrobnej metóde. Určité pojmy, ktorými sa opisujú organoleptické vlastnosti vyjadrujúce chuť a/alebo vôňu extrapanenských a panenských olivových olejov, vymedzila Medzinárodná rada pre olivy (International Olive Council, ďalej len „IOC“) vo svojej revidovanej metóde organoleptického hodnotenia panenských olivových olejov. Používanie takýchto pojmov na etiketách extrapanenských a panenských olivových olejov by sa malo vyhradiť pre oleje, ktoré prešli posudzovaním podľa zodpovedajúcej metódy analýzy. Pre určité hospodárske subjekty, ktoré v súčasnosti používajú vyhradené pojmy, sú potrebné prechodné opatrenia.. Odkaz na kyslosť izolovane nesprávne naznačuje meradlo absolútnej kvality, zavádzajúce spotrebiteľov, pretože tento faktor predstavuje kvalitatívnu hodnotu iba v spojení s ostatnými charakteristickými vlastnosťami dotknutého olivového oleja. Následne, vzhľadom na šírenie určitých označení a ich ekonomický význam, sa musia stanoviť objektívne kritériá ich používania s cieľom zaviesť jasnosť na trh s olivovým olejom.
(11)
Musia sa podniknúť kroky na zabezpečenie toho, aby potraviny obsahujúce olivový olej nevyužívali vyzdvihovanie kvality oleja pred spotrebiteľmi bez jasného špecifikovania skutočného zloženia výrobku. Percento olivového oleja a určité údaje špecifické pre výrobky pozostávajúce výlučne zo zmesi rastlinných olejov sa z tohto dôvodu musia jasne uviesť v označení výrobku. Navyše sa musí brať ohľad na osobitné ustanovenia uvedené v určitých nariadeniach špecifických pre výrobky na báze olivového oleja.
(12)
Názvy kategórií olivového oleja zodpovedajú fyzikálno-chemickým a organoleptickým vlastnostiam, ktoré sú stanovené v prílohe XVI k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 a v nariadení Komisie (EHS) č. 2568/91 z 11. júla 1991 o vlastnostiach olivového oleja a oleja z olivových zvyškov a o príslušných analytických metódach (10). Všetky ostatné údaje, ktoré sú v označení výrobkov, by mali byť potvrdené objektívnymi prvkami s cieľom zabezpečiť, aby spotrebitelia neboli uvádzaní do omylu a aby súťaž na trhu s dotknutými olejmi nebola narušená.
(13)
V rámci systému kontrol uvedeného článku 113 ods. 3 druhého pododseku nariadenia (ES) č. 1234/2007 členské štáty musia špecifikovať dôkazy, ktoré sa musia predložiť, a finančné pokuty vyrubené v prípade rozdielnych výrazov, ktoré sa môžu používať v označení výrobkov. Bez toho, aby sa vopred vylúčili všetky možnosti, súčasťou takéhoto dôkazu môžu byť overené fakty, výsledky analýz alebo spoľahlivé záznamy spolu s administratívnymi a účtovanými záznamami.
(14)
Keďže kontroly v podnikoch zodpovedných za označovanie sa musia vykonávať v tom členskom štáte, v ktorom sú založené, mal by existovať postup administratívnej spolupráce medzi Komisiou a tými členskými štátmi, v ktorých sa s olejom obchoduje.
(15)
S cieľom vyhodnotiť mechanizmy uvedené v tomto nariadení dotknuté členské štáty by mali podať hlásenie o skutočnostiach a ťažkostiach, na ktoré narazili.
(16)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Riadiaceho výboru pre spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Bez toho, aby bola dotknutá smernica 2000/13/ES a nariadenie (ES) č. 510/2006, týmto nariadením sa ustanovujú špecifické normy na obchodovanie s olivovými olejmi a s olejmi z olivových výliskov uvedenými v bode 1 písm. a) a b), v bodoch 3 a 6 prílohy XVI k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 na maloobchodnej úrovni.
2. Na účely tohto nariadenia „maloobchodná úroveň“ znamená predaj konečnému spotrebiteľovi oleja, tak ako je uvedené v odseku 1, ponúkaného v prirodzenom stave alebo nachádzajúceho sa v potravinách.
Článok 2
Oleje uvedené v článku 1 ods. 1 sa budú konečnému spotrebiteľovi ponúkať v obaloch s objemom maximálne päť litrov. Takéto obaly musia byť opatrené otváracím systémom, ktorý sa po prvom otvorení už nedá uzatvoriť, a musia byť označené v súlade s článkami 3 až 6.
V prípade olejov určených na spotrebu v reštauráciách, nemocniciach, závodných jedálňach a ostatných podobných zariadeniach spoločného stravovania môžu však členské štáty stanoviť pre obaly aj maximálny objem, ktorý bude vyšší ako päť litrov, a to v závislosti od typu zariadenia.
Článok 3
Označenie v súlade s článkom 118 nariadenia (ES) č. 1234/2007 sa považuje za názov, pod ktorým sa daný výrobok predáva, ako sa uvádza v článku 3 ods. 1 bode 1 smernice 2000/13/ES.
Na etiketách olejov uvedených v článku 1 ods. 1 sú jasným a nezmazateľným písmom, okrem označenia uvedeného v prvom odseku, tohto článku ale nie nevyhnutne v jeho blízkosti, uvedené tieto informácie o kategórii oleja:
a)
extrapanenský olivový olej:
„olivový olej výberovej kategórie, získaný priamo z olív a výlučne mechanickými spôsobmi“;
b)
panenský olivový olej:
„olivový olej získaný priamo z olív a výlučne mechanickými spôsobmi“;
c)
olivový olej pozostávajúci z rafinovaných olivových olejov a panenských olivových olejov:
„olej obsahujúci výlučne olivové oleje, ktoré prešli rafináciou, a oleje získané priamo z olív“;
d)
olej z olivových výliskov:
„olej obsahujúci výlučne oleje získané opracovaním produktu získaného po extrakcii olivového oleja a oleje získané priamo z olív“
alebo
„olej obsahujúci výlučne oleje získané spracovaním olivových výliskov a oleje získané priamo z olív“.
Článok 4
1. Na etikete extrapanenského a panenského olivového oleja vymedzených v bode 1 písm. a) a b) prílohy XVI k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 sa uvádza označenie pôvodu.
Na etikete výrobkov vymedzených v bodoch 3 a 6 prílohy XVI k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 sa označenie pôvodu neuvádza.
Na účely tohto nariadenia sa pod pojmom „označenie pôvodu“ rozumie odkaz na zemepisnú oblasť na obale alebo na etikete nachádzajúcej sa na obale.
2. Označenia pôvodu uvedené v odseku 1 pozostávajú:
a)
v súlade s ustanoveniami v odsekoch 4 a 5 v prípade olivových olejov pochádzajúcich z jedného členského štátu alebo tretej krajiny len z odkazu na členský štát, Úniu alebo tretiu krajinu, podľa potreby, alebo
b)
v súlade s ustanoveniami v odsekoch 4 a 5 v prípade zmesí olivových olejov pochádzajúcich z viacerých členských štátov alebo tretích krajín len z jedného z týchto označení, podľa potreby:
i)
„zmes olivových olejov s pôvodom v Európskej únii“ alebo z odkazu na Úniu;
ii)
„zmes olivových olejov nepochádzajúcich z Európskej únie“ alebo z odkazu na iný pôvod ako pôvod z Únie;
iii)
„zmes olivových olejov z Únie a olivových olejov nepochádzajúcich z Únie“ alebo z odkazu na pôvod z Únie a iný pôvod ako pôvod z Únie, alebo
c)
len z chráneného označenia pôvodu alebo chráneného zemepisného označenia uvedených v nariadení (ES) č. 510/2006 v súlade s ustanoveniami príslušnej špecifikácie výrobku.
3. Názvy značiek alebo firiem, o ktorých zápis sa požiadalo najneskôr do 31. decembra 1998 na základe smernice 89/104/EHS alebo najneskôr do 31. mája 2002 podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (11), sa nebudú považovať za označenia pôvodu, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie.
4. V prípade dovozu z tretích krajín bude označenie pôvodu určené v súlade s článkami 22 až 26 nariadenia (EHS) č. 2913/92.
5. Označenie pôvodu uvádzajúce členský štát alebo Úniu musí zodpovedať zemepisnej oblasti, v ktorej boli dotknuté olivy zozbierané alebo v ktorej sa nachádza lisovňa, v ktorej bol olej z olív vyextrahovaný.
Ak boli olivy zozbierané v členskom štáte alebo v tretej krajine okrem krajiny, v ktorej sa nachádza lisovňa, v ktorej bol olej z olív vyextrahovaný, označenie pôvodu musí obsahovať nasledujúci text: „(extra)panenský olivový olej vyrobený v (Únii alebo názov dotknutého členského štátu) z olív zozbieraných v (Únii alebo názov dotknutého členského štátu alebo tretej krajiny)“.
Článok 5
Spomedzi alternatívnych označení, ktoré sa môžu uvádzať na etiketách oleja uvedených v článku 1 ods. 1, označenia uvedené v tomto článku musia spĺňať nasledujúce požiadavky:
a)
označenie „prvé lisovanie za studena“ sa môže uvádzať iba v prípade extrapanenských alebo panenských olivových olejov získaných pri teplote nižšej ako 27 °C z prvého mechanického lisovania olivovej pasty metódou tradičnej extrakcie s použitím hydraulických lisov;
b)
označenie „extrakcia za studena“ sa môže uvádzať pri extrapanenských alebo panenských olivových olejov získaných pri teplote nižšej ako 27 °C perkoláciou alebo odstredením olivovej pasty;
c)
označenie organoleptických vlastností vyjadrujúcich chuť a/alebo vôňu sa môže uvádzať len na extrapanenských alebo panenských olivových olejoch; pojmy uvedené v bode 3.3 prílohy XII k nariadeniu (EHS) č. 2568/91 sa môžu uvádzať na etikete len v prípade, ak sa zakladajú na výsledkoch posudzovania vykonaného podľa zodpovedajúcej metódy ustanovenej v uvedenej prílohe;
d)
označenie kyslosti alebo maximálnej kyslosti sa môže uvádzať iba vtedy, ak je písmenami rovnakej veľkosti a v tom istom zornom poli doplnené o údaje o peroxidovom čísle, o obsahu vosku a o ultrafialovej absorpcii, určenými v súlade s nariadením (EHS) č. 2568/91.
Výrobky predávané pod ochrannými známkami, o ktorých zápis sa požiadalo najneskôr 1. marca 2008 a ktoré obsahujú aspoň jeden z pojmov uvedených v bode 3.3 prílohy XII k nariadeniu (EHS) č. 2568/91, nemusia byť v súlade s požiadavkami článku 5 prvý odsek písm. c) tohto nariadenia do 1. novembra 2012.
Článok 6
1. Ak je prítomnosť olejov, ako je uvedené v článku 1 ods. 1, v zmesi olivového oleja a iných rastlinných olejov v označení zvýraznená na inom mieste ako v zozname prísad, s použitím výrazov, obrázkov alebo grafiky, tak uvedená zmes musí byť opatrená nasledujúcim obchodným označením: „Zmes rastlinných olejov (alebo špecifické názvy použitých rastlinných olejov) a olivového oleja“, za ktorým bude priamo nasledovať údaj o percente olivového oleja v zmesi.
Ako je uvedené v prvom pododseku, prítomnosť olivového oleja môže byť zvýraznená obrázkami alebo grafikou v označení zmesi iba v prípade, že predstavuje viac ako 50 % predmetnej zmesi.
Členské štáty môžu na svojom území zakázať výrobu zmesí olivového oleja a iných rastlinných olejov uvedených v prvom pododseku na účely vlastnej spotreby. Nemôžu však na svojom území zakázať obchodovanie s takýmito zmesami pochádzajúcimi z iných krajín a nemôžu na svojom území zakázať výrobu takýchto zmesí na účely obchodovania v inom členskom štáte alebo na účely exportu.
2. Ak sa prítomnosť oleja podľa článku 1 ods. 1 tohto nariadenia v potravinách iných ako potraviny uvedené v odseku 1 tohto článku uvádza pomocou slov, obrázkov alebo grafiky na etikete inde ako v zozname zložiek, priamo za obchodným označením potraviny nasleduje obsah oleja v percentách celkovej čistej hmotnosti potraviny podľa článku 1 ods. 1 tohto nariadenia, s výnimkou tuniaka v olivovom oleji uvedeného v nariadení Rady (EHS) č. 1536/92 (12) a sardiniek v olivovom oleji uvedených v nariadení Rady (EHS) č. 2136/89 (13).
Percento pridaného olivového oleja vzhľadom na celkovú netto hmotnosť potraviny môže byť nahradené percentom pridaného olivového oleja vzhľadom na celkovú hmotnosť tukov, s pridaním slov percento tukov.
3. Na etiketách výrobkov uvedených v odsekoch 1 a 2 tohto článku sa označenie uvedené v článku 3 prvom odseku môže nahradiť slovami „olivový olej“.
Ak je vo výrobku prítomný olej z olivových výliskov, slová „olivový olej“ sa nahrádzajú slovami „olej z olivových výliskov“.
4. Na etiketách výrobkov uvedených v odsekoch 1 a 2 tohto článku sa informácie uvedené v článku 3 druhom odseku nevyžadujú.
Článok 7
Na žiadosť členského štátu, v ktorom sa nachádza adresa výrobcu, baliarne alebo predávajúceho, uvedená v označení na obale, dotknutá strana dodá dokumentáciu ako podklady na označenia uvedené v článkoch 4, 5 a 6, zloženú z jednej alebo viacerých nasledujúcich častí:
a)
skutočné údaje alebo vedecky podložené skutočnosti;
b)
výsledky analýz alebo automatických záznamov vykonaných na reprezentatívnych vzorkách;
c)
administratívne alebo účtovné informácie vedené v súlade s predpismi Únie a/alebo národnými predpismi.
Dotknutý členský štát povolí toleranciu medzi označeniami uvedenými v článkoch 4, 5 a 6 a tými, ktoré sú uvedené v celkovom označení výrobku, a závermi, ku ktorým sa dospelo na základe predloženej podpornej dokumentácie a/alebo porovnateľných znaleckých posudkov, berúc pritom do úvahy správnosť a opakovateľnosť dotknutých metód a dokumentácie a tam, kde to pripadá do úvahy, správnosť a opakovateľnosť porovnateľných znaleckých posudkov.
Článok 8
1. Každý členský štát doručí názov a adresu orgánu alebo orgánov zodpovedných za monitorovanie uplatňovania tohto nariadenia Komisii, ktorá bude o tom informovať ostatné členské štáty a všetky zainteresované strany, ktoré o to požiadajú.
2. Členský štát, v ktorom sa nachádza adresa výrobcu, baliarne alebo predávajúceho uvedeného v označení výrobku, odoberie na základe žiadosti o overenie vzorky vzorku výrobku pred koncom mesiaca nasledujúceho po mesiaci podania žiadosti a preverí pravdivosť označení uvedených v predmetnom označení. Takúto žiadosť môžu zaslať:
a)
príslušné oddelenia Komisie;
b)
organizácia prevádzkovateľov príslušného členského štátu uvedená v článku 125 nariadenia (ES) č. 1234/2007;
c)
kontrolný orgán iného členského štátu.
3. Žiadosti uvedené v odseku 2 musia byť doplnené o všetky informácie nevyhnutné z hľadiska požadovaného preverenia, a to najmä:
a)
dátum odberu vzorky alebo kúpy daného oleja;
b)
názov alebo obchodné meno a sídlo subjektu, v ktorom bola vzorka odobratá alebo kde bol dotknutý olej kúpený;
c)
počet dotknutých výrobných dávok;
d)
kópiu všetkých označení nachádzajúcich sa na obale dotknutého oleja;
e)
výsledky analýz alebo iných porovnateľných znaleckých posudkov s uvedením použitých metód a meno a adresu dotknutého laboratória alebo znalca;
f)
tam, kde to prichádza do úvahy, názov dodávateľa daného oleja deklarovaný odbytovou predajňou.
4. Do konca tretieho mesiaca nasledujúceho po mesiaci podania žiadosti uvedenej v odseku 2 dotknutý členský štát musí informovať žiadateľa o jemu pridelenom referenčnom čísle a o vykonaných opatreniach.
Článok 9
1. Členské štáty vykonajú nevyhnutné opatrenia vrátane tých, ktoré sa týkajú systému pokút, na zabezpečenie dosiahnutia súladu s týmto nariadením.
Členské štáty oznámia Komisii opatrenia vykonané na tento účel najneskôr do 31. decembra 2002 a zmeny a doplnky k týmto opatreniam do konca mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom boli schválené.
Česká republika, Estónsko, Cyprus, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Poľsko, Slovinsko a Slovensko oznámia Komisii opatrenia uvedené v prvom pododseku najneskôr 31. decembra 2004 a znenia týchto opatrení pred koncom mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom ich prijali.
Bulharsko a Rumunsko oznámia Komisii opatrenia uvedené v prvom pododseku najneskôr do 31. decembra 2010 a zmeny a doplnky k uvedeným opatreniam do konca mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom boli prijaté.
2. Na účely preverovania označení uvedených v článkoch 4, 5 a 6 môžu dotknuté členské štáty zaviesť mechanizmy schvaľovania podnikov, ktorých baliarne sa nachádzajú na ich území.
Súhlas sa udelí a písmenovo-číslicové označenie sa pridelí každému podniku, ktorý o to požiada, za predpokladu, že spĺňa nasledujúce podmienky:
a)
vlastní baliace zariadenia;
b)
zaviaže sa zhromažďovať a uchovávať podpornú dokumentáciu požadovanú členským štátom podľa článku 7;
c)
má skladovací systém, ktorý umožňuje skontrolovať pôvod olejov opatrených označením pôvodu k spokojnosti dotknutého členského štátu, a pridelí písmenovo-číslicové identifikačné označenie.
V označení výrobku, tam, kde to prichádza do úvahy, bude uvedené písmenovo-číslicové identifikačné označenie schválenej baliarne.
Článok 10
Dotknuté členské štáty doručia Komisii každoročne najneskôr do 31. marca správu obsahujúcu nasledujúce informácie za predchádzajúci rok:
a)
žiadosti o preverenia obdržané v súlade s článkom 8 ods. 2;
b)
vykonané preverenia a preverenia, s ktorými sa začalo v predchádzajúcich hospodárskych rokoch a v ktorých sa ešte stále pokračuje;
c)
dôsledky vykonaných preverení a uložených pokút.
V danej správe budú tieto informácie uvedené podľa rokov uskutočnenia preverení a podľa kategórií porušení. Tam, kde to prichádza do úvahy, budú v nej uverejnené všetky špecifické problémy, na ktoré sa narazilo, a navrhnuté zlepšenia kontrolných mechanizmov.
Článok 11
Nariadenie (ES) č. 1019/2002 sa zrušuje.
Odkazy na zrušené nariadenie sa považujú za odkazy na toto nariadenie a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.
Článok 12
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Produkty, ktoré boli legálne vyrobené a označené v Únii alebo legálne dovezené do Únie a dané do voľného obehu pred 1. júlom 2012, sa smú umiestňovať na trh až do vyčerpania zásob.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 13. januára 2012