PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1138/2011
ze dne 8. listopadu 2011
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Nařízením (EU) č. 446/2011 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí (dále jen „mastné alkoholy“) pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie (dále jen „dotčené země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno oznámením o zahájení řízení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) zveřejněným dne 13. srpna 2010 (3) na základě podnětu, který dne 30. června 2010 podali dva výrobci v Unii, Cognis GmbH (Cognis) a Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (společně dále jen „žadatelé“). Tyto dvě společnosti představují podstatnou část, v tomto případě více než 25 % celkové výroby výrobku, který je předmětem šetření, v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 9. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, období šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2009 do 30. června 2010 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(4)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo několik zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(5)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(6)
Všechny strany byly následně informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie a s konečnou platností vybrat částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla přiznána lhůta, v níž mohly k těmto poskytnutým konečným informacím vznést připomínky.
(7)
Ústní a písemné připomínky zúčastněných stran byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(8)
Jak je uvedeno v 10. a 11. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem jsou nasycené mastné alkoholy s uhlíkovým řetězcem C8, C10, C12, C14, C16 nebo C18 (nezahrnuje rozvětvené isomery) včetně jednotlivých nasycených mastných alkoholů (zvané rovněž „čisté frakce“) a směsi převážně obsahující kombinaci uhlíkových řetězců C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (běžně zařazované jako C8-C10), směsi převážně obsahující kombinaci uhlíkových řetězců C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (běžně zařazované jako C12-C14) a směsi převážně obsahující kombinaci uhlíkových řetězců C16-C18, pocházející z Indie, Indonésie a Malajsie, v současnosti kódů KN ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 a ex 3823 70 00.
(9)
Poté, co byla uložena prozatímní opatření, některé strany namítly, že vymezení dotčeného výrobku není jednoznačné. Tyto strany tvrdily, že podle oznámení o zahájení řízení patří do rozsahu výrobků pouze lineární mastné alkoholy, nikoli tedy mastné alkoholy obsahující rozvětvené isomery nebo rozvětvené mastné alkoholy. Další strany uvedly, že nemá smysl vylučovat mastné alkoholy obsahující rozvětvené isomery vyrobené prostřednictvím oxo procesu, protože mají na trhu stejné využití jako lineární mastné alkoholy a představují pro ně konkurenci.
(10)
Bylo stanoveno, že všechny druhy mastných alkoholů, které jsou předmětem tohoto šetření, jak je uvedeno v 8. bodu odůvodnění, mají navzdory možným rozdílům z hlediska suroviny použité pro výrobu nebo rozdílům výrobního procesu stejné nebo velmi podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a jsou používány ke stejným účelům. Možné odchylky dotčeného výrobku nemění jeho základní vymezení, jeho vlastnosti nebo způsob, jak jej vnímají různé strany.
(11)
Prozatímní rozhodnutí uvedené v oznámení o zahájení řízení o vyloučení mastných alkoholů obsahujících rozvětvené isomery z rozsahu výrobků a o vyloučení výroby rozvětvených mastných alkoholů těchto společností z vymezení výroby v Unii (včetně těch společností, které vyrábějí mastné alkoholy na základě oxo procesu) by proto mělo být zachováno. Jelikož ohledně dotčeného výrobku nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se 10. a 11. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Obdobný výrobek
(12)
Připomíná se, že ve 13. bodu odůvodnění prozatímního nařízení bylo s prozatímní platností rozhodnuto, že lineární mastné alkoholy a rozvětvené mastné alkoholy nejsou obdobnými výrobky, a že tedy údaje týkající se výrobců, kteří vyrábějí mastné alkoholy obsahující rozvětvené isomery, by měly být z analýzy újmy vyloučeny.
(13)
Jelikož ohledně obdobného výrobku nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se 12. a 13. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Indie
1.1 Běžná hodnota
(14)
Jelikož ohledně stanovení běžné hodnoty nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění ve 14. až 18. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
1.2 Vývozní cena
(15)
Jelikož ohledně stanovení vývozní ceny nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění v 19. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
1.3 Srovnání
(16)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních a konečných informací oba indičtí vyvážející výrobci zopakovali svá tvrzení, že by se při výpočtu dumpingového rozpětí nemělo přihlížet k jejich prodeji, který se v období šetření uskutečnil pro jednoho z původních žadatelů v Unii (viz 22. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Tyto společnosti odůvodnily své tvrzení na základě skutečnosti, že článek 9.1 Antidumpingové dohody WTO stanoví, že výše ukládaného cla má představovat úplné dumpingové rozpětí nebo méně. Indičtí vyvážející výrobci také zmiňovali článek 2.4 Antidumpingové dohody WTO, podle kterého by mělo být učiněno spravedlivé srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou. Na tomto základě tvrdili, že žadatel s nimi v době, kdy připravoval podání podnětu, vyjednal nákup značného množství výrobků za velmi nízké ceny, a že tedy ceny těchto operací nebyly stanoveny spravedlivě a z toho důvodu by tyto operace neměly být zahrnuty do výpočtu dumpingu.
(17)
Za prvé by mělo být poznamenáno, že skutečnost, že Antidumpingová dohoda WTO stanoví možnost uložit clo, které je nižší než úplné dumpingové rozpětí, nezakládá povinnost tak učinit. Ustanovení čl. 9 odst. 4 základního nařízení pouze ukládají povinnost omezit antidumpingové clo na úroveň, která postačuje k odstranění způsobené újmy. Navíc nebyly předloženy žádné důkazy o tom, že by strany ceny nevyjednaly svobodně. Zkoumáním celkových nákupů uvedeného žadatele bylo také zjištěno, že ceny vyjednané těmito dvěma indickými vyvážejícími výrobci odpovídaly dohodnutým cenám nákupu srovnatelných výrobků uvedeného žadatele od jiných dodavatelů. Navíc bylo zjištěno, že žadatel dovážel dotyčný výrobek od indických vyvážejících výrobců mnoho let, a ne jen v průběhu OŠ. Jeden vyvážející výrobce dále uvedl v ústním slyšení, jemuž předsedal úředník pro slyšení, že jejich ceny pro dotčeného žadatele byly strukturálně nižší než ceny účtované jiným zákazníkům. Závěrem, neexistují žádné důkazy o tom, že by ceny nebyly stanoveny spravedlivě pouze kvůli tomu, že kupujícím byl žadatel, a potvrzuje se odmítnutí tvrzení.
(18)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních a konečných informací oba indičtí vyvážející výrobci zopakovali svůj požadavek na úpravu měnového přepočtu podle čl. 2 odst. 10 písm. j) základního nařízení a tvrdili, že od listopadu 2009 docházelo k trvalému zhodnocování indické rupie (INR) oproti euru (EUR), což má rušivý účinek na výpočet dumpingu (viz 23. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Oba vyvážející výrobci přiznali, že jejich prodejní ceny byly v druhé polovině období šetření vyšší než prodejní ceny v první polovině tohoto období, ale tvrdili, že tento trend byl způsoben výhradně zvýšením nákladů na suroviny a obecným zlepšením podmínek na trhu po skončení hospodářské krize a že nebyl odrazem zhodnocování indické rupie oproti euru. Tyto společnosti navíc tvrdily, že i kdyby mohly své ceny pravidelně a v krátkých obdobích upravovat, nikdy by nemohly přesně předpovědět vývoj směnných kurzů pro budoucí období.
(19)
Šetřením se prokázalo, že i když se indická rupie ve druhé polovině OŠ postupně zhodnocovala oproti euru, u každého indického vývozního výrobce se prodejní ceny hlavních výrobků pro několik hlavních zákazníků měnily ve skutečnosti každý měsíc, zejména ve druhé polovině OŠ. Nic tudíž nenaznačuje, že prodejní ceny do Unie se ve stejné době nemohly měnit tak, aby se do nich promítly také změny směnných kurzů v průběhu 60 dnů, jak stanoví čl. 2 odst. 10 písm. j) základního nařízení a článek 2.4.1 Antidumpingové dohody WTO. Vzhledem k tomu, že v několika případech byly ceny často měněny, mohla být zohledněna také každá změna směnného kurzu. Kromě toho se tím prokázalo, že trh mastných alkoholů je obecně otevřený častým změnám cen. Proto i v případech, kdy se ceny měnily méně často, neexistují důkazy, že by to nebylo způsobeno podnikatelským rozhodnutím stran. Skutečnost, že ceny mohou být rychle upravovány tak, aby zohlednily změněnou situaci na trhu (v tomto případě údajně změny směnných kurzů), poskytla indickým vyvážejícím výrobcům možnost - pokud chtěli - zohlednit tyto změny ve svých prodejních cenách, což zjevně v řadě případů dělali. S ohledem na výše uvedené není úprava měnového přepočtu odůvodněna a tento požadavek se zamítá.
(20)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních informací jeden indický vyvážející výrobce uvedl, že úprava o rozdíly nepřímých daní přiznaná podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení, která byla provedena u určitých druhů výrobku, měla být také provedena u výrobků a směsí obsahujících uhlíkové řetězce C12 a C14, protože zaplacené clo ze surovin použitých pro tyto výrobky bylo při vývozu výrobku vráceno. V průběhu šetření však nebyly předloženy žádné na místě ověřitelné informace, které by dokládaly, že tato cla byla následně skutečně vrácena. Po konečném poskytnutí informací tato společnost tvrdila, že její námitky byly nesprávně pochopeny a že všechny suroviny použité k výrobě výrobků a směsí obsahujících uhlíkové řetězce C12 a C14 byly dovezeny bezcelně. Jelikož je třeba uhradit nepřímou daň, pokud jsou tyto suroviny následně zakomponovány do výrobků prodávaných na domácím trhu, společnost žádá úpravu běžné hodnoty u těchto konkrétních druhů výrobků. Důkazy předložené během inspekce však ukazují, že specifické suroviny potřebné k výrobě druhů výrobků obsahujících uhlíkové řetězce C12 a C14 a dovezené bezcelně v průběhu OŠ stačily pouze k výrobě zlomku vývozního odbytu tohoto výrobku, který uskutečnila společnost během OŠ. Je proto jisté, že nejméně dvě třetiny vyvezených výrobků obsahujících uhlíkové řetězce C12 a C14 byly vyrobeny s použitím surovin, za které bylo zaplaceno dovozní clo. Společnost nepředložila žádný důkaz o tom, že tyto bezcelně dovezené suroviny byly použity na prodej na vývoz do Unie, a nikoli na prodej na vývoz do třetích zemí, a tato námitka se proto zamítá.
(21)
Jelikož ohledně srovnání nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se obsah 20. a 23. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
1.4 Dumpingové rozpětí
(22)
Jelikož ohledně výpočtu dumpingového rozpětí nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se obsah 24. až 26. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(23)
Výše dumpingu, která byla stanovena s konečnou platností, vyjádřená jako procentní podíl z čisté ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Všechny ostatní společnosti
9,3 %
2. Indonésie
2.1 Běžná hodnota
(24)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních a konečných informací jeden indonéský vyvážející výrobce tvrdil, že při testování ziskovosti operací neměly být prodejní, režijní a správní náklady přiřazeny jednotlivým operacím na základě obratu, protože to vedlo k tomu, že řada operací nebyla shledána ziskovými. Toto tvrzení bylo prozkoumáno, ale bylo zjištěno, že rozdělení prodejních, režijních a správních nákladů na jednotlivé operace na základě obratu je vhodnější vzhledem k jejich povaze, protože více souvisejí s hodnotou než s objemem. Je třeba poznamenat, že celková hodnota prodejních, režijních a správních nákladů rozdělených na každý druh výrobku je stejná bez ohledu na to, jaká z těchto dvou metod se použije na rozdělení těchto nákladů na jednotlivé operace. Operace, u kterých vyvážející výrobce zpochybnil výsledek zkoušky ziskovosti, byly přezkoumány a bylo potvrzeno, že tyto operace nebyly ziskové. Toto tvrzení se proto zamítá.
(25)
Tentýž indonéský vyvážející výrobce také uvedl, že při stanovení úrovně zisku použité při určení běžné hodnoty by neměl být vyloučen zisk z prodeje, k němuž na úrovni druhu výrobku nedošlo v běžném obchodním styku, protože více než 80 % celkového domácího prodeje bylo ziskového. V souvislosti s tímto tvrzením se připomíná, že určení prodeje uskutečněného v běžném obchodním styku se provádí na úrovni druhu výrobku, jak je objasněno v 29. až 32. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, protože se jedná o nejvhodnější způsob, jak přesně spojit prodejní ceny se souvisejícími výrobními náklady. Ustanovení čl. 2 odst. 6 základního nařízení navíc nevylučují případné rozdělení výrobku, který je předmětem šetření, podle druhů. Prodej, který nebyl uskutečněn v běžném obchodním styku, je proto vyloučen na úrovni druhu výrobku z výpočtu zisku použitého při určení běžné hodnoty. Tato námitka se proto zamítá.
(26)
Tentýž indonéský vyvážející výrobce také uvedl, že při určení běžné hodnoty některých druhů výrobku nebyly odečteny úpravy, které by vrátily běžné hodnoty na úroveň ceny ze závodu. Toto tvrzení bylo přijato a výpočet byl příslušným způsobem upraven.
(27)
Jelikož ohledně určení běžné hodnoty nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění v 27. až 33. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, která jsou opravena, jak je uvedeno ve 26. bodu odůvodnění tohoto nařízení.
2.2 Vývozní cena
(28)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních informací jeden indonéský vyvážející výrobce uvedl, že nebylo poskytnuto odůvodnění toho, že cena pro dovážející společnost v Unii, se kterou byl ve spojení, byla považována za nespolehlivou, ani odůvodnění určení vývozní ceny tohoto prodeje podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. V této souvislosti je třeba poznamenat, že vnitropodnikové ceny mezi stranami ve spojení se nepovažují za spolehlivé, protože by mohly být uměle stanovovány na různých úrovních v závislosti na tom, co je výhodnější pro dotčené společnosti ve spojení. Z tohoto důvodu určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení při použití přiměřeného ziskového rozpětí bez ohledu na skutečný zisk plynoucí z vnitropodnikových cen zamezuje jakýmkoli rušivým účinkům, které mohou nastat v důsledku vnitropodnikových cen. Tato námitka se proto zamítá.
(29)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních informací oba indonéští vývozci uvedli, že pro prodej na vývoz do Unie prostřednictvím dovozců ve spojení nacházejících se v Unii je ziskové rozpětí použité pro určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení nevhodné. Oba tvrdili, že zisk, který byl použit v prozatímní fázi, se týkal pouze částečně spolupracujícího dovozce a nebyl ověřen, a nebyl proto spolehlivý. Proto navrhli, aby byl použit zisk ve výši 5 %, jak tomu bylo v jiných šetřeních. Vzhledem k nízké úrovni spolupráce nezávislých dovozců v tomto šetření se tato námitka přijímá a byla použita úroveň zisku ve výši 5 %, což odpovídá úrovním zisku použitým v předešlých šetřeních ve stejném odvětví.
(30)
Jelikož ohledně srovnání nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se obsah 34. až 36. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, který je upraven, jak je objasněno ve 29. bodu odůvodnění tohoto nařízení.
2.3 Srovnání
(31)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních informací oba indonéští vývozci poukázali na to, že pro prodej prostřednictvím příslušných obchodníků ve spojení ve třetí zemi neměly být provedeny žádné úpravy o rozdíly v provizích podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Obě společnosti tvrdily, že jejich výrobní společnosti v Indonésii a příslušní obchodníci ve spojení v Singapuru tvoří jeden hospodářský subjekt a že obchodníci ve třetí zemi jednají jako vývozní oddělení jejich indonéských společností ve spojení. V obou případech však výrobce v Indonésii přímo fakturuje domácí prodej i určitý prodej na vývoz do třetích zemí a obchodníci v Singapuru dostávají zvláštní provizi. U jedné z indonéských společností pokrývá tato ve smlouvě uvedená provize pouze prodej na vývoz. Obchodníci ve třetí zemi navíc také prodávají výrobky vyrobené jinými výrobci, v jednom případě také výrobci nikoli ve spojení. Oba obchodníci ve spojení v Singapuru proto zcela zřejmě plní funkce, které se podobají funkcím obchodního zástupce, který pracuje na provizním základě. Tato námitka se proto zamítá.
(32)
V návaznosti na konečné poskytnutí informací indonéská vláda a jeden indonéský vyvážející výrobce zopakovali tvrzení o jednom hospodářském subjektu, o němž se mluví v předchozím bodě. Argumentovali tím, že ve věci Matsushita v. Rada (4) již Soudní dvůr rozhodl, že to, že výrobce uskutečňuje jisté prodejní funkce, neznamená, že výrobní a obchodní společnost nemohou tvořit jeden hospodářský subjekt. Kromě toho tvrdili, že prodej do třetích zemí, který uskutečňuje přímo vývozce bez účasti obchodníka v Singapuru, představuje pouze malý procentní podíl prodeje na vývoz a že Soud prvního stupně (dnes Tribunál) rozhodl ve věci Interpipe (5), že malý objem přímého prodeje výrobcem ještě nedokazuje, že neexistuje jeden hospodářský subjekt. Nakonec poukázali na to, že ve věci Canon v. Rada (6) to, že prodejní dceřiná společnost vystupovala také jako distributor výrobků od jiných společností, nemělo vliv na to, že byla shledána jedním hospodářským subjektem.
(33)
I když Soudní dvůr ve věci Matsushita v. Rada rozhodl, že instituce v tomto případě měly právo na stanovisko, že výrobce spolu s jednou či několika distribučními společnostmi pod jeho kontrolou tvoří hospodářský subjekt, třebaže sám vykonává některé prodejní funkce, nevyplývá z toho nezbytně povinnost vždy považovat výrobce a jeho prodejní společnosti ve spojení za jeden hospodářský subjekt. Navíc - na rozdíl od indonéského vyvážejícího výrobce - výrobní společnost ve věci Matsushita v. Rada sama přímo neprodávala. Zadruhé, v rozsudku ve věci Interpipe bylo uvedeno, že přímý prodej vyvážejícím výrobcem představoval jen malý procentní podíl celkového objemu prodeje do Unie, což byl pouze jeden prvek, který Soud prvního stupně při analýze zkoumal. Důležitější je, že Soud zdůraznil skutečnost, že tento přímý prodej směřoval do nových členských států pouze na přechodné období. Naproti tomu v tomto případě z dostupných důkazů vyplývá, že přímý prodej ze strany výrobce do některých třetích zemí není dočasný, nýbrž - přinejmenším zpravidla - strukturální, tj. trvalý. U každého dotčeného výrobce navíc tento prodej představuje značný procentní podíl jeho domácího prodeje. Nakonec je třeba uvést, že ve věci Canon v. Rada zahrnoval prodej prováděný prodejní dceřinou společností vyvážejícího výrobce na domácím trhu další výrobky, které byly prodávány toliko pod jinou obchodní značkou, nicméně vyráběny byly všechny samotným vyvážejícím výrobcem. Tato námitka se proto opět zamítá.
(34)
Jedna indonéská společnost dále tvrdila, že i kdyby neměl být přijat koncept jednoho hospodářského subjektu, Komise uložila „zdvojené rozpětí“ tím, že od vývozní ceny nezávislým odběratelům v Unii odečetla zisk dovozce ve spojení v Unii i provizi obchodníka ve spojení ve třetí zemi. Tyto dvě položky však byly zohledněny pro různé účely a byly odečteny samostatně. Jak je objasněno v 28. bodu odůvodnění, je vývozní cena prodeje na vývoz prostřednictvím dovozců ve spojení v Unii určena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou jsou dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu. V těchto případech se provede úprava pro zisk, aby se stanovila spolehlivá vývozní cena franko hranice Unie. Provize pro obchodníka ve spojení ve třetí zemi byla naopak odečtena podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Tato námitka se proto zamítá.
(35)
Společnost dále uvedla, že pokud by měla být vývozní cena upravena o provizi obchodníka ve spojení ve třetí zemi podle čl. 2 odst. 10 písm. i), měla by být provedena stejná úprava běžné hodnoty, protože tento obchodník koordinuje také domácí prodej. Písemná smlouva mezi obchodníkem a výrobcem v Indonésii však zahrnuje pouze prodej na vývoz. Domácí prodej navíc fakturuje společnost v Indonésii. Tato námitka se proto zamítá.
(36)
Ohledně úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení se má za to, že je vhodné použít přiměřené ziskové rozpětí nezávisle na skutečně dosaženém zisku na základě vnitropodnikových cen, aby se zamezilo jakýmkoli rušivým účinkům, které mohou nastat v důsledku vnitropodnikových cen. Jak již bylo učiněno v předchozích případech (7), skutečná zisková rozpětí obchodníků ve třetí zemi použitá v prozatímní fázi byla proto nahrazena ziskem ve výši 5 %, který se považuje za přiměřený zisk z činností obchodních společností v chemickém odvětví.
(37)
Další indonéská společnost uvedla, že u prodeje prostřednictvím jejího dovozce ve spojení v Unii Komise odečetla náklady na provizi dvakrát. Společnost tvrdila, že při určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení byly provedeny úpravy o prodejní, režijní a správní náklady dovozce ve spojení i o náklady na provizi jako přímé náklady prodeje. Vzhledem k tomu, že náklady na provizi jsou již zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech, výsledkem bylo dvojí odečtení nákladů na provizi. Tato námitka byla shledána opodstatněnou a výpočet byl příslušným způsobem upraven.
(38)
Jedna společnost zopakovala požadavek na úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech, a to na základě toho, že dotčený výrobek vyváží do Unie v kapalné i pevné formě, zatímco na domácím trhu jej prodává pouze v pevné formě, a že ceny za kapalnou formu jsou nižší než ceny za výrobek, který je předmětem šetření, v pevné formě (viz 39. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Na podporu tohoto požadavku společnost předložila kopii dvou faktur za prodej na další vývozní trhy. Tento důkaz však v této pozdní fázi řízení nebylo možné ověřit, ani se nedalo zjistit, zda se zmíněné rozdíly vztahovaly na všechny případy, kde nastaly výše uvedené rozdíly ve fyzických vlastnostech. Tento požadavek se proto zamítá.
(39)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních informací jeden indonéský vývozce uvedl, že úroková sazba použitá v prozatímním nařízení pro výpočet úvěrových nákladů jeho dovozce ve spojení v Unii byla neúměrná, a navrhl použít úrokovou sazbu vycházející z hodnot, které pro období šetření zveřejnila Deutsche Bundesbank. Vzhledem k tomu, že hodnota úrokové sazby použité pro výpočet úvěrových nákladů této společnosti v prozatímním nařízení vycházela z informací, které poskytly další strany, a tyto informace tedy odrážejí jejich konkrétní finanční situaci, která se nutně netýká daného dovozce ve spojení, tato námitka byla přijata a výpočet byl příslušným způsobem upraven.
(40)
Jelikož ohledně srovnání nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění v 37. až 40. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, které jsou upraveny tak, jak je objasněno ve 36., 37. a 39. bodu odůvodnění tohoto nařízení.
2.4 Dumpingové rozpětí
(41)
Jelikož ohledně výpočtu dumpingového rozpětí nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se obsah 41. a 42. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(42)
Výše dumpingu, která byla stanovena s konečnou platností, vyjádřená jako procentní podíl z čisté ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Všechny ostatní společnosti
7,3 %
3. Malajsie
3.1 Běžná hodnota
(43)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních informací jeden z malajsijských vyvážejících výrobců uvedl, že zkouška ziskovosti při posouzení běžného obchodního styku (viz 46. bod odůvodnění prozatímního nařízení) neměla vycházet z váženého průměru ročních nákladů výroby, ale vzhledem k dennímu kolísání ceny hlavní suroviny měly být použity jednotlivé náklady každé domácí operace. S ohledem na toto tvrzení je třeba zdůraznit, že Komise důsledně využívá jako srovnávací ukazatel pro zkoušku ziskovosti vážený průměr nákladů výroby. Tento formát, kterým se společnost řídila ve své odpovědi na dotazník, byl základem inspekce na místě, při které došlo ke sladění údajů oznámených společností a jejího účetnictví. Požadavek použít náklady výroby na základě operací, který by představoval významné odchýlení od běžného postupu Komise, byl poprvé uveden v připomínkách společnosti k dokumentu prozatímních informací a odpovídající číselné údaje proto nemohly být ověřeny na místě. Je třeba také konstatovat, že listy o nákladech jednotlivých operací, které společnost předložila na podporu svého požadavku, vycházejí do značné míry z odhadů a nejsou tedy přesnějšími a reprezentativnějšími údaji o nákladech než údaje, které společnost původně oznámila a které byly ověřeny na místě. Závěrem by mělo být poznamenáno, že struktura poskytnutých nových listů o nákladech neumožňuje sladění s touto částí zpráv o řízení, které byly ověřeny na místě. Tato námitka se proto zamítá.
(44)
Malajsijský vývozce, který neměl žádný domácí prodej (viz 51. bod odůvodnění prozatímního nařízení), uvedl, že hodnoty prodejních, režijních a správních nákladů a zisku použité pro výpočet běžné hodnoty by neměly vycházet z váženého průměru skutečných hodnot zjištěných pro ostatní dva vyvážející výrobce, kteří prodávají obdobný výrobek na malajsijském trhu. Společnost uvedla, že tyto hodnoty nejsou reprezentativní, protože společnost používá odlišné výrobní metody a odlišnou základní surovinu. S ohledem na toto tvrzení by mělo být připomenuto, že při výpočtu běžné hodnoty byly použity vlastní výrobní náklady této společnosti. Pouze hodnoty prodejních, režijních a správních nákladů vycházely z čísel získaných od ostatních dvou malajsijských vyvážejících výrobců. Pokud jde o zisk, ten byl určen tak, jak je vysvětleno ve 45. bodu odůvodnění tohoto nařázení. Za druhé, společnost neobjasnila údajný účinek použité výrobní metody na prodejní, režijní a správní náklady. Dále se konstatuje, že pouze omezená část výroby společnosti je založena na údajně odlišné výrobní metodě, zatímco značná část výrobků je vyráběna na základě stejného výrobního procesu a za použití stejných základních surovin jako v případě ostatních dvou malajsijských výrobců. Proto je vyvozen závěr, že společnost neprokázala, že použité hodnoty nebyly reprezentativní, a toto tvrzení se odmítá.
(45)
Tentýž malajsijský vývozce dále uvedl, že pokud Komise přesto použije údaje od dvou dalších vývozců za účelem určení prodejních, režijních a správních nákladů, měly by tyto údaje vycházet z váženého průměru hodnot všech domácích operací těchto vyvážejících výrobců, a nikoli pouze těch, které se týkají ziskových operací. Tento požadavek byl v zásadě přijat. Co se tedy týče prodejních, režijních a správních nákladů, potvrzuje se, že k určení běžné hodnoty byly použity průměrné prodejní, režijní a správní náklady všech domácích operací těchto dvou malajsijských vyvážejících výrobců. Údaje použité k tomuto výpočtu byly ověřeny v průběhu inspekčních návštěv v příslušných malajsijských společnostech. Pokud jde o určení zisku, je třeba poznamenat, že nebylo možné zjistit výši zisku na základě částek vzniklých a docílených u dalších dvou vyvážejících výrobců. Výsledkem takového výpočtu je totiž celková ztráta. Na tomto základě tedy nebylo možné stanovit údaje o zisku. S ohledem na to se zamítá tvrzení malajsijského vývozce, že k určení běžné hodnoty lze jako částku zisku použít zápornou částku. Pojem zisku totiž nezbytně implikuje kladnou částku. Bylo rovněž zváženo, zda lze určit výši zisku na základě ziskového prodeje vyvážejícího výrobce v Malajsii, avšak tento přístup byl zamítnut, protože by byl v rozporu s nálezem WTO ve věci týkající se dovozu bavlněného ložního prádla z Indie (8). Proto podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení musí výpočet zisku vycházet z jakékoli jiné rozumné metody a nejsou-li k dispozici jiné dostupné údaje, za nejvhodnější základ pro stanovení zisku se pokládá dlouhodobá obchodní úroková míra v Malajsii. Tato metoda se ve smyslu čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení považovala za konzervativní, rozumnou a nejvhodnější. Konstatuje se, že takto určené ziskové rozpětí nepřevyšuje zisk realizovaný jinými vyvážejícími výrobci z prodeje výrobků stejné obecné kategorie na domácím trhu země původu.
(46)
Jelikož ohledně stanovení běžné hodnoty nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění ve 44. až 51. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, avšak s úpravou, která je vysvětlena ve 45. bodu odůvodnění tohoto nařízení.
3.2 Vývozní cena
(47)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních informací dva malajsijští vývozci uvedli, že u prodeje na vývoz do Unie prostřednictvím dovozců ve spojení nacházejících se v Unii bylo ziskové rozpětí použité pro určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení nevhodné. Jedna ze společností opřela svá tvrzení o hodnoty ziskovosti za období šetření některých evropských obchodníků, se kterými nebyla ve spojení. V této souvislosti by mělo být poznamenáno, že tyto hodnoty nelze považovat za reprezentativní, protože uvedení obchodníci obchodují s širokým rozsahem chemických výrobků a v jednom případě je obchodník také výrobcem. Proto se odmítají jako spolehlivý srovnávací ukazatel. Druhá společnost uvedla, že její dovozce ve spojení v Unii by neměl být považován za distributora, ale za obchodního zástupce ve spojení, a proto by úprava prodejních, režijních a správních nákladů a zisku při určení vývozní ceny neměla překročit procentní podíl provize, která je běžně přiznávána nezávislým obchodním zástupcům obchodujícím v tomto odvětví. Jako srovnávací ukazatel společnost předložila své dohody s nezávislými obchodními zástupci. Tento požadavek byl dále rozpracován po konečném poskytnutí informací argumentem, že v případě wolframových elektrod (9) byl zisk dovozce ve spojení shledán spolehlivým a byl přijat pro účely určení vývozní ceny. V reakci na toto tvrzení je třeba poznamenat, že čl. 2 odst. 9 základního nařízení nestanoví odlišné zacházení s dovozci ve spojení, kteří údajně jednají jako distributoři, a dovozci, kteří údajně jednají jako obchodní zástupci.
Ustanovení čl. 2 odst. 9 vyžaduje úpravy o všechny náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a o zisk. Dále je třeba poznamenat, že šetřením bylo zjištěno, že společnost ve spojení se nachází v Unii. Tato společnost má mimo jiné na starosti objednávky odběratelů a fakturaci dotčeného výrobku, který vyrábí její vývozce ve spojení, a současně je odpovědná za zajišťování celního odbavení v Unii. Skutečnost, že určité činnosti vykonává vývozce ve spojení před dovozem, neznamená, že by vývozní cena nesměla být znovu určena na základě ceny, za kterou došlo k dalšímu prodeji prvnímu nezávislému odběrateli, a že by neměly být provedeny nezbytné úpravy podle čl. 2 odst. 9. Rozdíly ve funkcích, které společnost uvádí, ve srovnání s dalšími dovozci ve spojení se obvykle odrážejí v prodejních, režijních a správních nákladech, kde Komise použila skutečné údaje společnosti. Proto toto tvrzení nemůže být přijato. Dále je třeba poznamenat, že ve výše zmíněném případě wolframových elektrod byl dovozce ve spojení dále integrován do druhotného výrobku vyráběného skupinou ve spojení a vykonával rovněž jiné činnosti než jen činnosti příslušející obchodní společnosti. Pro tak složitou strukturu proto nebyl zisk dovozců, kteří nejsou ve spojení, shledán dostatečně reprezentativním. Situace v tomto případě není srovnatelná se situací dotyčného malajsijského dovozce ve spojení, který vykonává pouze obchodní funkce. Z důvodů objasněných v 29. bodu odůvodnění je však dané ziskové rozpětí upraveno na 5 %. Jelikož ohledně stanovení vývozní ceny nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění v 52. až 54. bodu odůvodnění prozatímního nařízení s výše zmíněnou úpravou.
3.3 Srovnání
(48)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních informací jeden malajsijský vývozce zopakoval tvrzení (viz také 57. bod odůvodnění prozatímního nařízení), že jeho dovozce ve spojení v Unii je ve skutečnosti vývozním oddělením výrobce a že v případě úplné úpravy o prodejní, režijní a správní náklady a zisk podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení by došlo při stanovení vývozní ceny ze závodu k nadměrnému odpočtu. Společnost tvrdila, že by měla být případně provedena podobná úprava při výpočtu běžné hodnoty. Tento požadavek byl znovu zopakován v podání po konečném poskytnutí informací. V této souvislosti však nebyl předložen žádný nový argument, který by vedl ke změně závěrů. Zejména se připomíná, že faktury odběratelům v Unii vystavovala společnost ve spojení a že tato společnost přijímala platby od odběratelů v Unii. Dále je třeba uvést, že prodej, který uskutečnila společnost ve spojení, zahrnoval přirážku. Rovněž finanční účetnictví společnosti ve spojení prokazovalo, že hradila běžné prodejní, režijní a správní náklady, které vznikly mezi dovozem a dalším prodejem. Společnost ve spojení tedy skutečně plní obvyklé funkce dovozce. Závěrem by mělo být poznamenáno, že výrobce v Malajsii také uskutečňoval přímý prodej nezávislým odběratelům v Unii a dalších zemích. Pokud jde o posledně uvedenou otázku, společnost se odvolala na rozsudek ve věci Interpipe a použila obdobné argumenty jako indonéští vyvážející výrobci. Z důvodů vysvětlených v 33. bodu odůvodnění tohoto nařízení jsou okolnosti tohoto případu jiné než okolnosti posuzované v rozsudku ve věci Interpipe. Místo toho bylo v této souvislosti zdůrazněno tvrzení malajsijského vývozce, že nezávislý prodej společnosti sjednával jeho dovozce ve spojení v Unii, který vystupoval jako vývozní oddělení malajsijské společnosti, což protiřečí vysvětlení podanému během inspekční návštěvy, podle něhož klíčovou úlohu hrála mateřská společnost v Japonsku. Výše uvedená zjištění vedou k závěru, že úprava o prodejní, režijní a správní náklady a zisk by se měla zachovat a že žádná podobná úprava výpočtu běžné hodnoty není opodstatněná.
(49)
Stejná společnost také tvrdila, že při opětovném určení vývozní ceny byly některé prodejní náklady jejího dovozce ve spojení odečteny dvakrát. Výpočty byly zkontrolovány a vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že tvrzení je odůvodněné, byly příslušným způsobem upraveny.
(50)
Jeden z malajsijských vývozců tvrdil, že srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou by nemělo být založeno na druzích výrobku určených podle kontrolních čísel výrobku (PCN), ale na základě vlastních kódů výrobků společnosti. Podle této společnosti kontrolní čísla výrobku použitá v šetření nezachytí dostatečně podrobně zvláštní rysy výrobního procesu a rozdíly v nákladech a cenách. Na podporu tohoto tvrzení společnost zmínila některé ze svých výrobků, které byly vyrobeny pomocí odlišných výrobních procesů a s jinými základními surovinami, což vedlo k vyšším jednotkovým nákladům výroby. Je třeba poznamenat, že tato námitka nebyla vznesena ani v prozatímní fázi šetření, ani při inspekci na místě. Použití vlastních kódů výrobků společnosti při výpočtu by navíc neřešilo problém odlišných výrobních metod, protože stejné výrobní kódy společnosti byly také použity pro výrobky vyrobené odlišnými výrobními procesy. Tato námitka se proto zamítá.
(51)
Jelikož ohledně srovnání nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění v 55. až 58. bodu odůvodnění prozatímního nařízení s úpravou vysvětlenou ve 49. bodu odůvodnění tohoto nařízení.
3.4 Dumpingové rozpětí
(52)
V návaznosti na poskytnutí prozatímních informací jeden malajsijský výrobce, který nevyvážel do Unie, vznesl připomínku k 60. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a uvedl, že v Malajsii existují další výrobci dotčeného výrobku. V této souvislosti se konstatuje, že existence dalšího výrobce v Malajsii, který nevyváží do Unie, nemění zjištění ohledně úrovně spolupráce v Malajsii, jelikož nebyl předložen důkaz, že na šetřené společnosti nepřipadá veškerý vývoz dotčeného výrobku do Unie v průběhu OŠ. Tentýž malajsijský výrobce navíc kritizoval to, že výrobci jako on, kteří během OŠ nevyváželi do Unie, by podléhali zbytkovému clu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že společnosti, které během OŠ nevyvážely do Unie, nemohou mít individuální sazbu cla. Jakmile však tyto společnosti začnou vyvážet nebo uzavřou neodvolatelný závazek k prodeji do Unie, mohou požádat o přezkum pro nové vývozce v souladu s čl. 11 odst. 4 základního nařízení, jehož výsledkem může být individuální celní rozpětí, budou-li splněny podmínky stanovené v tomto článku.
(53)
Jeden z malajsijských výrobců uvedl, že hodnota CIF použitá jako základ pro výpočet procentního podílu dumpingového rozpětí by neměla vycházet z ceny k proclení, ale měla by být zpětně vypočtena z ceny dalšího prodeje očištěné o všechny náklady vzniklé v Unii po dovozu. Vzhledem k tomu, že však cena CIF byla použita jako základ hodnoty celních prohlášení na hranicích Unie a nezdá se, že by byla přiznána nesprávně, má být stejná cena použita jako základ výpočtu procentního podílu dumpingového rozpětí. Společnost tvrdila, že mezi souvisejícími dodávkami z Malajsie a celním odbavením za účelem opětovného prodeje v Unii existuje časová mezera. I kdyby však faktury k celnímu odbavení byly vystaveny později a s cenami podle hodnocení zásob metodou FIFO, přesto je pořád základem pro výpočet celní hodnoty vnitropodniková cena, a nikoli cena při opětovném prodeji. Proto se tato námitka zamítá.
(54)
Jelikož ohledně výpočtu dumpingového rozpětí nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se obsah 59. a 60. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(55)
Výše dumpingu, která byla stanovena s konečnou platností, vyjádřená jako procentní podíl z čisté ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Všechny ostatní společnosti
5,7 %
D. ÚJMA
1. Předběžné poznámky
(56)
Po vyhlášení prozatímního nařízení bylo zjištěno, že je nutné v důsledku administrativní chyby provést menší opravy hodnot spotřeby. Vedlo to k menším změnám objemu prodeje, podílu výrobního odvětví Unie na trhu a podílu dotčených zemí na trhu. Tyto opravy však nemají významný dopad na trendy a závěry učiněné ohledně spotřeby, objemu prodeje, podílu výrobního odvětví Unie na trhu a podílu dotčených zemí na trhu v průběhu posuzovaného období na trhu Unie.
2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(57)
Jak je uvedeno v 62. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zjištěno, že obdobný výrobek vyráběli dva žadatelé a malí výrobci v Unii. Jak je zmíněno v 11. a 12. bodu odůvodnění tohoto nařízení výrobci, kteří vyrábějí mastné alkoholy obsahující rozvětvené isomery, byli vyloučeni z vymezení výroby mastných alkoholů v Unii. Bez ohledu na skutečnost objasněnou v 58. bodu odůvodnění tohoto nařízení se potvrzuje výrobní odvětví Unie, jak je vymezeno v 62. a 63. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(58)
Jednoho ze dvou žadatelů ovládla společnost, která se účastní tohoto řízení jako uživatel. Po vyhlášení prozatímního nařízení tento žadatel zaujal neutrální stanovisko.
(59)
Některé strany tedy zpochybnily úroveň podpory nebo postavení ve vztahu k šetření a uvedly, že podpora šetření musí být zachována v průběhu celého šetření.
(60)
Zkoumáním tohoto tvrzení se prokázalo, že zbývající žadatel představuje více než 40 % celkové výroby v Unii, tedy více než 25 % celkové výroby v Unii a 100 % výrobců mastných alkoholů v Unii vyjadřuje tomuto podnětu podporu nebo je proti němu. Prahovým hodnotám ve výši 25 % a 50 %, které vyžaduje čl. 5 odst. 4 základního nařízení, je tedy v plném rozsahu vyhověno a postavení lze potvrdit.
(61)
Některé strany uvedly, že vzhledem k tomu, že oba žadatelé dováželi dotčený výrobek v průběhu období šetření, neměli by být považováni za součást výrobního odvětví Unie. Bylo však ověřeno, že procentní podíl výrobku, který tyto společnosti dovážely z dotčených zemí, nebyl ve srovnání s jejich výrobou obdobného výrobku významný. Tento dovoz měl navíc převážně dočasný charakter. Proto lze potvrdit, že hlavní činností těchto společností je výroba a prodej obdobného výrobku. Potvrzují se proto 62. až 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Spotřeba v Unii
(62)
Jelikož ohledně spotřeby v Unii nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se 64. až 66. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Dovoz do Unie z dotčených zemí a cenové podbízení
4.1. Souhrnné posouzení
(63)
Řada stran vznesla námitku proti skutečnosti, že v prozatímním nařízení bylo pro tyto tři dotčené země provedeno souhrnné posouzení. Podle jejich názoru nebyly splněny podmínky pro souhrnné posouzení podle čl. 3 odst. 4 základního nařízení. Konkrétně namítaly, že souhrnné posouzení vylučuje zjištěné negativní cenové podbízení u jedné země. Navíc uvedly, že trendy objemů prodeje se pro tyto tři vyvážející země v průběhu posuzovaného období lišily a že přístup k surovinám a použité suroviny se v těchto třech vyvážejících zemích také lišily. Závěrem bylo zmíněno, že prodej na vývoz z jedné z dotčených zemí byl uskutečněn prostřednictvím společností ve spojení. Podle jejich názoru mezi dotčenými zeměmi existovaly různé podmínky hospodářské soutěže na trhu v Unii. Ustanovení čl. 3 odst. 4 základního nařízení stanoví, že pokud jsou předmětem antidumpingového šetření současně výrobky dovezené z více zemí, posuzují se účinky tohoto dovozu souhrnně pouze tehdy, je-li zjištěno, že: a) dumpingové rozpětí zjištěné ve vztahu k dovozu z každé jednotlivé země není nepatrné ve smyslu čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení a objem dovezených výrobků z každé jednotlivé země není zanedbatelný a b) souhrnné posouzení účinků dovozu je vhodné s ohledem na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Unie.
a)
Jak je objasněno v odstavci 4.3.2 prozatímního nařízení, objem dumpingového dovozu každé dotčené země nebyl zanedbatelný a existence dumpingového dovozu byla v posuzovaném období významná.
b)
Bylo zjištěno, že podmínky hospodářské soutěže a tvorba cen v dotčených zemích byly podobné mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem, zejména v průběhu OŠ. Jak je vysvětleno ve 127. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, úroveň odstranění újmy v dotčených zemích byla výrazně nad minimálním prahem 2 %. Cenové podbízení tedy přesně neodráží situaci, která by nastala na trhu s účinnou cenovou soutěží. Navíc byly u každé z dotčených zemí prozkoumány prodejní kanály a cenové trendy a - jak je ukázáno v níže uvedené tabulce - bylo zjištěno, že jsou podobné. Dovozní ceny dotčených zemí vykazovaly klesající trend a v průběhu období šetření byly ve srovnání s průměrnými cenami výrobního odvětví Unie zvláště nízké.
Dovoz podle údajů Eurostatu (upraveno tak, aby byl zahrnut pouze dotčený výrobek)
2007
2008
2009
OŠ
Průměrná cena v EUR/t Malajsie
911
944
799
857
Index: 2007 = 100
100
104
88
94
Meziroční změna v %
3,6
-15,4
7,3
Průměrná cena v EUR/t Indonésie
996
1 169
899
912
Index: 2007 = 100
100
117
90
92
Meziroční změna v %
17,3
-23,1
1,4
Průměrná cena v EUR/t Indie
997
1 141
897
915
Index: 2007 = 100
100
114
90
92
Meziroční změna v %
14,4
-21,4
2,1
(64)
Potvrzují se proto 67. až 70. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2 Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu
(65)
Jelikož ohledně objemu, ceny a podílu dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se 71. až 73. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.3 Cenové podbízení
(66)
Strany uvedly, že existují rozdíly v cenách surovin mezi mastnými alkoholy vyrobenými z přírodních olejů a tuků a ze syntetických zdrojů, jako je ropa nebo minerální olej, a že mělo být zavedeno další kritérium kontrolního čísla výrobku (PCN), aby se zohlednily rozdíly v nákladech výroby vyplývající z různých výrobních procesů. Kontrolní čísla výrobku jsou však vytvořena na základě individuálních vlastností každé dílčí kategorie položek, které vyhovují vymezení dotčeného výrobku, a nikoli na základě ceny každé z těchto položek. Navíc bylo zjištěno, že nejsou žádné významné rozdíly mezi základními vlastnostmi mastných alkoholů vyrobených z přírodních olejů a tuků a mastných alkoholů vyrobených z ropy nebo minerálního oleje, a že ani rozdíl v nákladech výroby není takový, aby vyžadoval odlišení kontrolního čísla výrobku. Toto tvrzení se proto odmítá.
(67)
Některé strany uvedly, že číselné údaje o promítnutí nákladů po dovozu, které činí okolo 3 % dovozní ceny, jež byly použity pro určení úrovně cenového podbízení dotčených zemí, byly nejasné a že se zdá, že v tomto případě byly nevhodné. Informace ověřené v průběhu šetření však prokázaly, že dovážející strany, jako jsou dovozci a uživatelé, musí zaplatit tuto částku nákladů po dovozu, aby uvolnily dotčený výrobek pro volný oběh na trhu Unie. Tyto strany navíc nepředložily žádný důkaz, který by naznačoval, že by náklady po dovozu nebyly v tomto případě správně stanoveny. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto. Metodika použitá pro výpočet cenového podbízení, jak je objasněna v 74. a 75. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, se tedy potvrzuje.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.1 Předběžné poznámky
(68)
Navzdory změně vlastnictví zmíněné v 58. bodu odůvodnění se mělo za to, že údaje, které poskytl žadatel, jenž odstoupil, a které byly ověřeny v jeho prostorách, by neměly být automaticky vyloučeny z analýzy újmy, protože jeho výroba zůstává součástí výroby v Unii.
(69)
Některé strany uvedly, že určité údaje poskytnuté ze strany výrobního odvětví Unie, zejména o jejich nákupu dotčeného výrobku pocházejícího z Indie, Malajsie a Indonésie, by měly být vyloučeny z analýzy újmy a výpočtu rozpětí újmy, protože veškerá údajná újma týkající se tohoto nákupu by byla újmou, kterou si výrobní odvětví Unie přivodilo samo. Jak je však uvedeno v 63. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, tento nákup byl způsoben hlavně dočasným uzavřením jednoho z výrobních míst jednoho výrobce. Tento nákup navíc nebyl ve srovnání s celkovou výrobou žadatelů významný. Neexistovaly tedy žádné přesvědčivé důvody pro vyloučení nákupu uvedených výrobců z analýzy újmy nebo výpočtu úrovně pro odstranění újmy.
(70)
Předběžné poznámky uvedené v 76. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.2 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity, prodej a podíl na trhu
(71)
Jelikož ohledně výroby, výrobní kapacity, využití kapacity, prodeje a podílu výrobního odvětví Unie na trhu nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se 77. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3 Průměrné jednotkové ceny výrobního odvětví Unie
(72)
Po vyhlášení prozatímního nařízení bylo zjištěno, že v důsledku administrativní chyby je třeba provést opravy průměrných jednotkových cen výrobního odvětví Unie. Níže uvedená tabulka ukazuje změněný trend jednotkové ceny výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
Jednotková cena při prodeji nezávislým odběratelům v Unii
2007
2008
2009
OŠ
Index: 2007 = 100
100
123
102
96
Meziroční změna v %
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Zdroj: odpovědi na dotazník
(73)
Oproti tomu, co je uvedeno v 84. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, ceny výrobního odvětví Unie poklesly v posuzovaném období o 4 %. K významnému snížení došlo mezi roky 2008 a 2009 s dalším poklesem v průběhu OŠ. V tomto období poklesly prodejní ceny o 22 %. Výše uvedená změna nemá žádný dopad na závěr týkající se hospodářské situace výrobního odvětví Unie a vzhledem k tomu, že ohledně průměrných jednotkových cen výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se 82. a 83. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4 Stav zásob, zaměstnanost, mzdy a produktivita, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál, růst, velikost skutečného dumpingového rozpětí
(74)
Některé strany tvrdily, že není možné, aby byla výrobnímu odvětví Unie způsobena újma, protože společnosti, které jsou součástí výrobního odvětví Unie, jsou vertikálně integrované a dovážely dotčený výrobek ze třetích zemí. Proto mohly použít dovážený výrobek pro navazující stupně své výroby a prodat vlastní výrobu, která není zisková.
(75)
Je třeba poznamenat, že u určitých antidumpingových šetření mají výrobci, jako jsou výrobci oceli a výrobci chemických výrobků, zahrnutí v těchto případech do vymezení výrobního odvětví Unie, navazující činnost a že část jejich výroby dotčeného výrobku je určena pro vlastní spotřebu. V takové situaci je však možná existence podstatné újmy pro výrobní odvětví Unie šetřena výhradně u výroby a prodeje dotčeného výrobku. V tomto případě byla podstatná újma zjištěna u činnosti s dotčeným výrobkem, jak je objasněno v 77. až 93. bodu odůvodnění prozatímního nařízení. Strany neposkytly žádné důkazy prokazující, že zjištění obsažená v těchto bodech odůvodnění jsou nesprávná a že výrobnímu odvětví Unie nebyla v průběhu období šetření způsobena podstatná újma. Toto tvrzení se tudíž odmítá.
(76)
Některé strany uvedly, že uzavření určité výrobní kapacity ze strany žadatelů poskytlo zavádějící pohled na údajnou újmu, která jim byla způsobena. Tyto strany tvrdily, že v Unii existovali další výrobci, kteří přispěli ke kapacitě v Unii, a že na základě investic do nové kapacity se kapacita výrobního odvětví Unie zvýšila. To sotva svědčí o výrobním odvětví, kterému by byla způsobena újma. Další strany uvedly, že pokles investic neznamená újmu, nýbrž přemístění výroby mimo Unii.
(77)
Šetřením bylo zjištěno (viz 78. bod odůvodnění prozatímního nařízení), že výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se v roce 2008 zvýšila o 9 %, ale poté klesla o 10 % během OŠ. Byl to výsledek přijatých rozhodnutí, která čelila konkurenci z dotčených zemí, a následná dočasná uzavření výrobních kapacit byla rovněž způsobena tlakem dumpingového dovozu. V 89. bodu odůvodnění prozatímního nařízení bylo ohledně investic zjištěno, že se investice vynaložené ze strany výrobního odvětví Unie v Unii snížily v průběhu posuzovaného období o 35 %. To je jeden z několika činitelů újmy, který umožnil v 92. a 93. bodu odůvodnění prozatímního nařízení vyvodit závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla v průběhu období šetření způsobena podstatná újma.
(78)
Jelikož ohledně stavu zásob, zaměstnanosti, mezd a produktivity, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic a schopnosti získat kapitál, růstu a velikosti skutečného dumpingového rozpětí nebyly předloženy další připomínky, potvrzují se 85. až 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.5 Vývoj po období šetření
(79)
Některé strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy, že by výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, a skutečnost, že jeden ze dvou původních žadatelů přestal šetření podporovat, prokázala, že mu žádná újma způsobena nebyla. Argumentovalo se také tím, že ukazatele újmy u zbývajícího žadatele neprokázaly stav újmy.
(80)
Je třeba poznamenat, že daná společnost nenapadla šetření, nýbrž zaujala neutrální stanovisko. Proto se pořád mělo za to, jak je objasněno v 57. bodu odůvodnění, že je vhodné ponechat oba výrobce v Unii jako součást výrobního odvětví Unie.
(81)
Bylo uváděno, že v období po uplynutí OŠ došlo ke zřetelnému nárůstu cen a že tento cenový vývoj v tomto období povede ihned k realizaci zisku ze strany žadatelů, kteří sami ohlásili ve svých veřejných výkazech za období 2010-2011 lepší výsledky.
(82)
Některé strany uváděly, že v období po uplynutí OŠ došlo k významnému zlepšení situace výrobního odvětví Unie, a zdůrazňovaly, že některé společnosti plánují výstavbu nových výrobních zařízení v Unii. Tvrdilo se také, že vzhledem k nedávnému zvýšení dovozních cen by se měla opatření pozastavit nebo uložit v podobě minimální dovozní ceny (MDC).
(83)
Události, ke kterým došlo po období šetření, se obvykle v antidumpingovém šetření nezohledňují. Kromě toho nebyly předloženy žádné důkazy, které by naznačovaly, že uvedené události po období šetření jsou zřejmé, nesporné a trvalé. Pokud se jedná o jakékoli pozastavení konečných opatření, mělo by se na ně pohlížet z hlediska vývoje po období šetření, který by byl trvalý.
(84)
Pokud jde o uložení MDC, má se za to, jak je vysvětleno v bodech 123 až 126, že nenastaly okolnosti, jež by jej odůvodňovaly. Proto se všechna výše uvedená tvrzení odmítají.
6. Závěr ohledně újmy
(85)
Šetřením bylo potvrzeno, že většina ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie vykazovala v průběhu posuzovaného období klesající trend. Na základě výše uvedeného se potvrzuje závěr vyvozený v 92. a 93. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že výrobnímu odvětví Unie byla v období šetření způsobena podstatná újma.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinky dumpingového dovozu
(86)
Jedna strana poznamenala, že analýza ve 108. bodu odůvodnění prozatímního nařízení je chybná, protože se zdá, že vytváří vazbu mezi celkovým a nepřetržitým poklesem spotřeby a nárůstem dovozu, zatímco podle této strany se dovoz z dotčených zemí vyvíjel v souladu se spotřebou.
(87)
Mělo by být skutečně upřesněno, že - jak je zmíněno v 64. až 66. bodu odůvodnění prozatímního nařízení - spotřeba v průběhu posuzovaného období celkově vzrostla o 2 %. To však nezpochybňuje skutečnost, že v průběhu posuzovaného období došlo k významnému celkovému nárůstu objemu a podílu levného dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu (viz 96. bod odůvodnění prozatímního nařízení), zatímco velikost trhu zůstala téměř nezměněna a zatímco výrobní odvětví Unie ztratilo zejména od roku 2009 do období šetření důležitý podíl na trhu.
(88)
Některé strany argumentovaly, že trendy dovozu z dotčených zemí nejsou spojeny se zhoršením hospodářské situace výrobního odvětví Unie, zejména s objemem prodeje, hodnotou prodeje a ziskovostí. Tyto strany tvrdí, že když v roce 2008 vzrostl dovoz, došlo ke zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie, a poté, když byl dovoz stálý, ziskovost významně poklesla.
(89)
Navzdory výše uvedenému tvrzení byla šetřením zjištěna celková korelace mezi levným dumpingovým dovozem a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, v průběhu celého posuzovaného období (viz 95. až 98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Šetřením bylo také prokázáno, že v posuzovaném období nemohlo dojít k zotavení výrobního odvětví Unie v důsledku vyššího výskytu levného dumpingového dovozu na trh Unie. Proto by mělo být toto tvrzení odmítnuto.
(90)
Bylo také uvedeno, že se vyskytovaly rozdíly v trendech dovozu podle druhů alkoholu vyráběných některými vyvážejícími výrobci a že by proto měla být pro tyto alkoholy provedena samostatná analýza újmy. Různé druhy, které jsou zahrnuty do rozsahu výrobků, však mají stejné základní vlastnosti. Šetření neodhalilo žádný významný rozdíl mezi mastnými alkoholy vyrobenými z různých surovin. V tomto případě proto nejsou důvody pro zavedení samostatné analýzy trendů podle druhu alkoholu.
(91)
Argumentovalo se také tím, že újmu nelze přičítat Indii, protože její dovoz se v posuzovaném období nezvýšil, zejména když není zohledněn nákup ze strany žadatelů. Bylo však zjištěno, že dovoz z Indie na trh v Unii byl realizován za dumpingové ceny a že rozpětí újmy bylo značně vyšší, než je nepatrná úroveň ve výši 2 %. Kromě toho, jak je objasněno v 63. až 65. bodu odůvodnění, byly pro tyto tři dotčené země splněny podmínky pro souhrnné posouzení. Toto tvrzení by tedy mělo být odmítnuto.
(92)
Argumentovalo se také tím, že újma nemohla být přičítána společnostem, které neuplatnily rozpětí cenového podbízení, nebo - z tohoto důvodu - celkovému dovozu z Indonésie.
(93)
Jak bylo vysvětleno v 63. až 65. bodu odůvodnění, byly splněny všechny podmínky souhrnného posouzení dotčeného dovozu. Za účelem analýzy újmy a její příčiny byly tedy účinky, které měl levný dumpingový dovoz z dotčených zemí na výrobní odvětví Unie, posouzeny společně. To, že nedochází k cenovému podbízení, navíc nevylučuje existenci podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Jak bylo také objasněno ve 124. až 127. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zjištěno, že cena účtovaná ze strany výrobního odvětví Unie nebyla dostačující na to, aby pokryla všechny výrobní náklady a zajistila přiměřené ziskové rozpětí, které by mohla zajistit při neexistenci dumpingového dovozu v průběhu období šetření. Tato námitka se proto zamítá.
(94)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se 95. až 98. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Účinky jiných činitelů
(95)
Několik stran uvedlo, že skutečná příčina újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, by měla být přičtena finanční krizi, protože hlavní újma pro toto výrobní odvětví nastala, když se stabilizoval dovoz z dotčených zemí. Bylo také zmíněno, že zhoršení ziskovosti výrobního odvětví Unie bylo podobné jako to, které bylo zaznamenáno u dalších společností působících v chemickém odvětví.
(96)
Krize sehrála úlohu ve výkonu výrobního odvětví Unie. Trendy činitelů újmy, jako je využití kapacity a objem prodeje, prokazují, že se situace výrobního odvětví Unie s krizí zhoršovala a se zotavením trhu poněkud zlepšovala. Šetřením však bylo prokázáno, že toto zlepšení neumožnilo zotavení výrobního odvětví Unie, jehož hospodářská situace se velmi lišila od situace převládající na počátku posuzovaného období. Kromě toho, jak je zmíněno v 89. bodu odůvodnění, rok 2008, právě před začátkem finanční krize, byl rokem nejvyššího nárůstu dumpingového dovozu z dotčených zemí a nejprudšího poklesu objemu prodeje výrobního odvětví Unie. Po tomto roce nedošlo k zotavení výrobního odvětví Unie a na trhu Unie se i nadále vyskytoval v masivním měřítku dumpingový dovoz. Z těchto důvodů je zřejmé, že bez ohledu na další činitele k podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie přispěl v průběhu období šetření do značné míry dumpingový dovoz. Toto tvrzení se proto odmítá.
(97)
Některé strany také uvedly, že skutečnou příčinou údajné újmy pro výrobní odvětví Unie byl dovoz z dalších třetích zemí, pokles poptávky, vyšší ceny surovin a absence řádného přístupu k těmto surovinám, špatná strategická rozhodnutí přijatá ze strany výrobního odvětví Unie, konkurenční tlak na jejich navazujícím trhu, pokles výroby dotčeného výrobku určeného pro vlastní spotřebu a obecná změna tržních podmínek a konkurenční situace na trhu Unie.
(98)
Stojí za zmínku, že výše uvedené strany nebyly schopné doložit svá tvrzení a prokázat, že příčinnou vazbu mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem přerušují činitele jiného druhu, než je levný dumpingový dovoz z dotčených zemí.
(99)
Některé strany uvedly, že Komise neprovedla zkoumání možného dopadu prodeje rozvětvených mastných alkoholů na prodej dotčeného výrobku ze strany výrobního odvětví Unie a účinků, který měl na hospodářskou situaci tohoto odvětví. Šetření se zaměřilo na výrobek, jehož vymezení je v 8. až 12. bodu odůvodnění, a žádná strana nepředložila spolehlivé údaje, které by umožnily posoudit možný negativní dopad rozvětvených mastných alkoholů na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení se tedy odmítá.
(100)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se účinků jiných činitelů, potvrzují se 99. až 106. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(101)
Šetřením nebyla zjištěna skutečnost, která by naznačovala, že by existovaly jiné činitele než levný dumpingový dovoz z dotčených zemí, které by přerušovaly příčinnou vazbu mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem.
(102)
Jelikož ohledně příčinné souvislosti nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se 107. až 110. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Výrobní odvětví Unie
(103)
Jelikož ohledně zájmu výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se 112. a 113. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Dovozci
(104)
Jelikož ohledně zájmu dovozců nebyly předloženy připomínky, potvrzují se 115. a 116. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Uživatelé
(105)
Připomíná se, že pro posouzení možného dopadu antidumpingových opatření na uživatele v Unii se šetření soustředilo hlavně na souhrnné údaje, které poskytlo pět velkých uživatelských společností, které byly navštíveny v prozatímní fázi.
(106)
Na tomto základě bylo s prozatímní platností zjištěno, že podíl nákladů dotčeného výrobku na celkových nákladech výroby této skupiny je značný a podle konečného výrobku činí od 10 % do 20 %. Dostupné údaje však byly přezkoumány a na základě nových výpočtů a opravy některých hodnot bylo zjištěno, že tento rozsah činí od 15 % do 25 %. Podobně bylo zjištěno, že i průměrné ziskové rozpětí u činnosti, při níž se využívá dotčený výrobek, činí pro tuto skupinu pěti navštívených společností přibližně 6 %; nové výpočty prokazují vyšší průměrné ziskové rozpětí, které se pohybuje okolo 7,5 %. Závěrem byl také opraven průměrný podíl činnosti, při níž se používá dotčený výrobek, na celkové činnosti. Tento podíl byl s prozatímní platností stanoven přibližně na 22 %, zatímco podle nových výpočtů byl zjištěn procentní podíl ve výši 25 %.
(107)
Po vyhlášení prozatímního nařízení reagovala řada uživatelů a k poskytnutým konečným informacím vznesla připomínky. Napadli výběr pěti uživatelských společností uvedených ve 118. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a uvedli, že údaje použité pro posouzení možného dopadu opatření na uživatelské výrobní odvětví nejsou transparentní, nejsou založeny na reprezentativních stranách a jsou založeny na nízkém počtu stran. Argumentovalo se tím, že analýza by měla zohlednit údaje, které poskytli všichni uživatelé spolupracující při šetření.
(108)
Jak je však uvedeno ve 117. a 118. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, zatímco 21 spolupracujících společností dohromady představovalo v období šetření okolo 25 % celkového nákupu dotčeného výrobku ze strany Unie, pět společností využitých pro posouzení zájmu uživatelů představovalo okolo 18 % tohoto nákupu a 72 % nákupu dotčeného výrobku ze strany spolupracujících uživatelů. Kromě toho, že těchto pět uživatelů bylo reprezentativních z hlediska objemu nákupu dotčeného výrobku, byli velmi dobře reprezentativní z hlediska různých odvětví činnosti uživatelského výrobního odvětví. Těchto pět navštívených společností je skutečně různorodou skupinou, která zahrnuje nejen výrobce prvního využití, tj. výrobce povrchově aktivních látek, ale také uživatele povrchově aktivních látek a uživatele v navazujících stupních.
(109)
Přesto však byla provedena širší analýza a byly zohledněny všechny informace, které předložili spolupracující uživatelé. Zejména bylo provedeno konkrétní posouzení možného dopadu antidumpingových cel na výrobce povrchově aktivních látek jako na samostatnou skupinu, protože tato skupina by potenciálně mohla být uložením opatření nejvíce postižena. Další samostatná analýza byla provedena u druhé skupiny uživatelů zahrnující všechny ostatní uživatelské společnosti, které při šetření spolupracovaly.
(110)
Byla provedena simulace s cílem posoudit možný účinek průměrného cla z dovozu mastných alkoholů ve výši 5 % nejdříve na všechny spolupracující uživatele a poté na tyto dvě samostatné skupiny. Výsledek simulace prokázal, že konečný dopad tohoto průměrného cla na celkové náklady výroby pro činnosti využívající dotčený výrobek by byl pro všechny uživatele přibližně 0,09 %, zatímco dopad stejného cla na navazující výrobek využívající dotčený výrobek by byl pro skupinu výrobců povrchově aktivních látek přibližně 0,05 % a pro druhou skupinu společností by byl přibližně 0,29 %.
(111)
Analýza rovněž prokázala, že výrobci povrchově aktivních látek dosahovali nižšího ziskového rozpětí v těch odvětvích, kde se využíval šetřený výrobek. Tato skupina však dovezla v průběhu OŠ z dotčených zemí jen asi 2,6 % svých celkových nákupů šetřeného výrobku. Procentní podíl činnosti výrobců povrchově aktivních látek využívajících mastné alkoholy na jejich celkovém obratu činí přibližně 24 %. Konečný dopad na výrobní náklady výrobků včetně výrobku, který je předmětem šetření, je tedy i při uložení průměrného dumpingového cla ve výši 5 % velmi omezený a na jejich celkovou ziskovost je dokonce zanedbatelný.
(112)
Někteří výrobci povrchově aktivních látek přesto tvrdili, že jim antidumpingová cla zabrání volně nakupovat suroviny, a povedou tak k narušení v jejich tržním segmentu.
(113)
Jak je uvedeno ve 120. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, úroveň antidumpingových cel a možný dopad na uživatelské výrobní odvětví a na navazující trh nevytváří závažné překážky pro dovoz dotčeného výrobku. Šetřením bylo potvrzeno, že konečná antidumpingová cla nemohou narušit navazující trh. Současně by nemělo být obtížné, aby výrobci povrchově aktivních látek přenesli toto poměrně nízké zvýšení nákladů do konečné ceny svých výrobků. Proto se tvrzení, že antidumpingová cla povedou k narušení navazujícího trhu, odmítají.
(114)
Po zveřejnění konečných zjištění někteří uživatelé trvali na tom, že výrobci v Unii jim odmítli dodávat zboží, přičemž bylo jen málo alternativ pro dodávky. Jak je nicméně uvedeno ve 120. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, relativně nízká úroveň navržených opatření by neměla vyloučit možnost dovážet dotčený výrobek. Výrobci v Unii mimoto v posuzovaném období nevyužívali při výrobě celou kapacitu. Kromě toho je možné dovážet i z jiných třetích zemí, na které se opatření nevztahují, a z údajů Eurostatu o dovozu mastných alkoholů ze zbytku světa po OŠ vyplývá, že tento dovoz roste, což svědčí o tom, že údajné nebezpečí nedostatečného zásobení není opodstatněné. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(115)
Některá sdružení uživatelů, která se nepřihlásila ve lhůtě stanovené v bodě 5.3 oznámení o zahájení řízení, tvrdila, že v posouzení zájmu Unie nebyla zohledněna jejich stanoviska, zejména co se týče možného dopadu opatření na malé a střední podniky a na specifická odvětví. Je však třeba poznamenat, že ke všem připomínkám těchto sdružení se v tomto šetření přihlédlo. Jak je navíc zmíněno ve 109. bodu odůvodnění, v posouzení zájmu Unie byly zohledněny všechny informace předložené spolupracujícími uživateli. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(116)
Několik stran tvrdilo, že pokud dojde k uložení daných opatření, mělo by být jejich trvání omezeno na dobu maximálně dvou let. Podle základního nařízení se konečné antidumpingové opatření obvykle ukládá na dobu pěti let. Jelikož žádná z těchto stran neprokázala, že je dvouleté období v souladu s požadavkem v čl. 11 odst. 1 základního nařízení dostatečné na to, aby došlo k vyrovnání účinku dumpingu, jenž působí újmu, nezdá se, že existuje pádný důvod, proč uplatnit jinou než běžnou délku trvání opatření. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(117)
Jelikož ohledně zájmu uživatelů nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se, že uložení konečných opatření na dovoz dotčeného výrobku by nebylo proti zájmu Unie, a potvrzují se tedy 117. až 121. bod odůvodnění tohoto nařízení.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(118)
Na základě výše uvedených skutečností může být potvrzen závěr vyvozený ve 122. bodu odůvodnění prozatímního nařízení. Neexistují žádné přesvědčivé důvody pro neuložení konečných antidumpingových cel z dovozu mastných alkoholů z dotčených zemí.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(119)
Připomíná se, že ziskové rozpětí použité pro výpočet cílového zisku v prozatímní fázi bylo 7,7 %. Žadatelé tvrdili, že vhodnější by byl cílový zisk ve výši 15 %. V této souvislosti by mělo být poznamenáno, že nepředložili ověřitelné důkazy na podporu tvrzení, že cílový zisk je příliš nízký. Proto se navrhuje, aby byl potvrzen prozatímní cílový zisk ve výši 7,7 %, který vychází ze ziskového rozpětí za celou činnost v oblasti alkoholů, kterého dosáhl jeden žadatel ve svém posledním ziskovém roce před prudkým zvýšením levného dumpingového dovozu.
(120)
Některé strany tvrdily, že hodnota 7,7 % není realistická a je příliš vysoká. Pro určení úrovně pro odstranění újmy navrhovaly použít nižší ziskové rozpětí od 3 % do 5 %. Toto tvrzení však nebylo doloženo žádnými důkazy, které by prokázaly, že navrhovaný zisk by byl ziskem, kterého by výrobní odvětví Unie mohlo dosáhnout, kdyby nedocházelo k dumpingovému dovozu na trhu Unie; tvrzení proto nebylo přijato.
(121)
Některé strany tvrdily, že Komise chybně určila úroveň pro odstranění újmy na základě rozpětí prodeje pod cenou, zatímco měla použít rozpětí cenového podbízení. V tomto případě se nemělo za to, že by rozpětí cenového podbízení bylo vhodným základem pro určení úrovně pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie, protože by neodráželo úroveň ceny, které by mohlo být dosaženo, kdyby nedocházelo k dumpingovému dovozu na trhu Unie. Tato námitka byla tedy zamítnuta.
(122)
Na tomto základě mohou být potvrzena prozatímní rozpětí újmy vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením, jak je uvedeno ve 127. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
2.1 Forma konečných opatření
(123)
Jak je uvedeno v 79. až 84. bodě odůvodnění, některé strany mimo jiné tvrdily, že současná opatření by se měla pozastavit, jelikož vývoj na trhu Unie (zvýšení ceny dotčeného výrobku), který nastal po období šetření, je zřejmý, nesporný a trvalý. Tvrdily též, že případná konečná opatření by neměla mít podobu valorického cla, a spíše by měla být uložena ve formě MDC.
(124)
Má se nicméně za to, že okolnosti tohoto konkrétního případu nezdůvodňují uložení minimální dovozní ceny. Tato forma opatření by se dala snadno obejít vzhledem k povaze dotčeného výrobku a složitých firemních struktur dotčených vývozců.
(125)
Nutno však přiznat, že trh s daným výrobkem je cenově citlivý, a proto by bylo rozumné minimalizovat dopad konečných opatření na uživatele v Unii pro případ možného výrazného růstu cen dotčeného výrobku. Proto se považuje za vhodné změnit formu konečných opatření z valorických cel na specifická cla.
(126)
Očekává se, že tato forma opatření do určité míry omezí možný nežádoucí negativní dopad na uživatele v případě, že zvýšení cen bude výrazné a rychlé. Pokud by na druhé straně došlo ke snížení cen, specifická cla by zajistila dostatečnou ochranu výrobců v Unii. Základem specifických cel jsou hodnoty CIF vývozů Unie spolupracujících společností během OŠ, přepočtené na eura pomocí měsíčních směnných kurzů a vynásobené (podle pravidla nižšího cla) buď dumpingovým rozpětím, nebo rozpětím újmy, cokoli z toho je nižší.
(127)
Dva vyvážející výrobci v této souvislosti namítli, že místo měsíčního by se měl použít průměrný roční směnný kurz. Nutno však poznamenat, že v souladu s obvyklou praxí se k přepočtu měn v antidumpingovém šetření používají měsíční směnné kurzy. To byl také případ tohoto šetření. Tato námitka byla tedy zamítnuta.
(128)
Žadatel tvrdil, že při stanovení specifických cel měly být použity současné ceny mastných alkoholů, nikoli hodnoty CIF během OŠ. Je třeba poznamenat, že specifická cla se stanovují na základě výpočtu dumpingu a újmy za období šetření. Nebyly předloženy žádné řádné argumenty, jež by zdůvodňovaly to, aby se v tomto případě při výpočtu specifických cel vycházelo z období po OŠ. Proto byla tato námitka zamítnuta.
2.2 Uložení konečných opatření
(129)
Po zveřejnění prozatímních opatření se přihlásil potenciální vyvážející výrobce a uvedl, že zbytková celní sazba by měla být stanovena na úrovni nejvyššího uloženého cla, a nikoli na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u Indonésie. Zbytkové clo se však stanoví na úrovni nižší z hodnot odpovídajících zbytkovému dumpingovému rozpětí nebo zbytkovému rozpětí újmy při použití pravidla menšího cla. Tato námitka byla tedy zamítnuta.
(130)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se má za to, že v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by měla být ohledně dovozu dotčeného výrobku uložena v souladu s pravidlem menšího cla konečná antidumpingová opatření na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy.
(131)
Všechny strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečných antidumpingových cel. Rovněž jim byla přiznána lhůta, ve které mohly k poskytnutí konečných informací předkládat svá vyjádření. Připomínky, které strany předložily, byly řádně přezkoumány a zjištění byla v případě potřeby odpovídajícím způsobem upravena.
(132)
Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Země
Společnost
Konečné specifické antidumpingové clo (EUR/t čisté hmotnosti)
Indie
VVF Limited
46,98
Všechny ostatní společnosti
86,99
Indonésie
P.T. Musim Mas
45,63
Všechny ostatní společnosti
80,34
Malajsie
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd.
51,07
Všechny ostatní společnosti
61,01
(133)
Individuální sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného těmito společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v tomto nařízení spolu s názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se zde konkrétně uvedenými společnostmi, se tyto sazby nevztahují a na takový dovoz by měla se použít celní sazba pro „všechny ostatní společnosti“.
(134)
Všechny žádosti o uplatňování těchto individuálních sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (10) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, mělo by být toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla.
3. Závazky
(135)
Jeden indický a jeden malajsijský vyvážející výrobce spolu s jeho dovozcem ve spojení nabídli cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Obě nabídky obsahovaly velký počet skupin výrobků (podle chemických specifikací), přičemž každé skupiny se týkala jiná minimální dovozní cena (MDC); cenové rozdíly mezi skupinami činily u malajsijského vývozce až 25 % a u indického vývozce až 100 %. V rámci jednotlivých skupin se ceny navíc lišily až o 20 %, což hrozilo vysokým rizikem křížové kompenzace. Bylo také konstatováno, že nabídka indického vývozce neřešila kolísání cen dotčeného výrobku. Další riziko křížové kompenzace bylo zjištěno u malajsijského vývozce a jeho dovozce ve spojení v Unii, který odebíral dotčený výrobek nejen od malajsijského vývozce, ale i od jiných dodavatelů. Pro celní orgány by rovněž bylo obtížné určit chemickou specifikaci výrobku bez individuální analýzy, a jakákoli kontrola by tedy byla velmi pracná až neproveditelná. Proto byly nabídky závazku zamítnuty. V návaznosti na návrh na změnu formy opatření jeden vyvážející výrobce upravil svou nabídku závazku a navrhl pro všechny skupiny výrobků průměrnou MDC, díky čemuž - jak tvrdil - již nebude hrozit riziko křížové kompenzace. Druhý vyvážející výrobce pouze trval na své původní nabídce. Vzhledem k počtu druhů výrobků a rozdílnostem v jejich cenách by však MDC mohla zcela ohrozit účinnost opatření. Struktura společností a jejich výše popsaných nabídek navíc stále představuje překážku pro přijetí závazku. Režim vykazování a cen navržený jedním vývozcem tyto obavy neřeší a v každém případě by kontrola na jeho základě byla velmi pracná až neproveditelná. Nabídky závazku tudíž nelze přijmout.
4. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(136)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné vybrat s konečnou platností částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel. Pokud jsou konečná cla nižší než cla prozatímní, je třeba uvolnit částky, které byly prozatímně zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingových cel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu nasycených mastných alkoholů s uhlíkovým řetězcem C8, C10, C12, C14, C16 nebo C18 (nezahrnuje rozvětvené isomery) včetně jednotlivých nasycených mastných alkoholů (zvané rovněž „čisté frakce“) a směsí převážně obsahujících kombinaci uhlíkových řetězců C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (běžně zařazované jako C8-C10), směsí převážně obsahujících kombinaci uhlíkových řetězců C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (běžně zařazované jako C12-C14) a směsí převážně obsahujících kombinaci uhlíkových řetězců C16-C18, v současnosti kódů KN ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 a ex 3823 70 00 (kódy TARIC 2905168510, 2905190060, 3823700011 a 3823700091), pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie.
2. Sazba konečného antidumpingového cla pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi je následující:
Země
Společnost
Konečné antidumpingové clo (EUR/t čisté hmotnosti)
Doplňkový kód TARIC
Indie
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Všechny ostatní společnosti
86,99
B999
Indonésie
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Všechny ostatní společnosti
80,34
B999
Malajsie
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd, Pelabuhan Klang, Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Všechny ostatní společnosti
61,01
B999
3. V případech, kdy dojde k poškození zboží před propuštěním do volného oběhu, a kdy je proto cena, která byla nebo má být skutečně zaplacena, poměrně rozdělena za účelem určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (11), se výše antidumpingového cla, vypočtená na základě výše stanovených částek, sníží o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny, která byla nebo má být skutečně zaplacena.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého podle nařízení (EU) č. 446/2011 se vyberou s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečných sazeb antidumpingového cla, se uvolní.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. listopadu 2011.
VYKONÁVACIE NARIADENIE RADY (EÚ) č. 1138/2011
z 8. novembra 2011,
ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých mastných alkoholov a ich zmesí s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1) (ďalej len „základné nariadenie“), a najmä na jeho článok 9,
so zreteľom na návrh, ktorý predložila Európska komisia (ďalej len „Komisia“) po porade s poradným výborom,
keďže:
A. POSTUP
1. Dočasné opatrenia
(1)
Komisia nariadením (EÚ) č. 446/2011 (2) (ďalej len „dočasné nariadenie“) uložila dočasné antidumpingové clo na dovoz určitých mastných alkoholov a ich zmesí (ďalej len „FOH“) s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii (ďalej len „príslušné krajiny“).
(2)
Konanie sa začalo oznámením o začatí konania uverejneným 13. augusta 2010 (3) na základe podnetu, ktorý 30. júna 2010 podali spoločne dvaja výrobcovia v Únii, spoločnosť Cognis GmbH (Cognis) a spoločnosť Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (ďalej len „navrhovatelia“). Tieto dve spoločnosti predstavujú podstatnú časť, v tomto prípade viac ako 25 % celkovej výroby prešetrovaného výrobku v Únii.
(3)
Ako sa ustanovuje v odôvodnení 9 dočasného nariadenia, prešetrovanie dumpingu a ujmy sa týkalo obdobia od 1. júla 2009 do 30. júna 2010 (ďalej len „obdobie prešetrovania“ alebo „OP“). Preskúmanie trendov týkajúcich sa posúdenia ujmy sa týkalo obdobia od 1. januára 2007 do konca OP (ďalej len „posudzované obdobie“).
2. Následný postup
(4)
Po zverejnení základných skutočností a úvah, na základe ktorých sa rozhodlo o uložení dočasných antidumpingových opatrení (ďalej len „dočasné zverejnenie“), niekoľko zainteresovaných strán písomne vyjadrilo svoje stanovisko k dočasným zisteniam. Stranám, ktoré o to požiadali, bola poskytnutá možnosť vypočutia.
(5)
Komisia pokračovala v získavaní a overovaní všetkých informácií, ktoré považovala za potrebné na svoje konečné zistenia.
(6)
Všetky strany boli následne informované o základných skutočnostiach a úvahách, na základe ktorých sa plánovalo odporučiť uloženie konečného antidumpingového cla na dovoz určitých mastných alkoholov a ich zmesí s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii a konečný výber súm zabezpečených dočasným clom (ďalej len „konečné zverejnenie“). Všetkým stranám bola poskytnutá lehota, v rámci ktorej mohli predložiť pripomienky týkajúce sa tohto konečného zverejnenia.
(7)
Ústne a písomné pripomienky predložené zainteresovanými stranami sa posúdili a v prípade vhodnosti aj zohľadnili.
B. PRÍSLUŠNÝ VÝROBOK A PODOBNÝ VÝROBOK
1. Príslušný výrobok
(8)
Príslušným výrobkom, ako sa uvádza v odôvodneniach 10 a 11 dočasného nariadenia, sú nasýtené mastné alkoholy s dĺžkou uhlíkového reťazca C8, C10, C12, C14, C16 alebo C18 (okrem rozvetvených izomérov) vrátane jednoduchých nasýtených mastných alkoholov (známych aj ako „čisté frakcie“) a zmesi obsahujúce prevažne kombináciu dĺžok uhlíkového reťazca C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (všeobecne kategorizované ako C8-C10), zmesi obsahujúce prevažne kombináciu dĺžok uhlíkového reťazca C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (všeobecne kategorizované ako C12-C14) a zmesi obsahujúce prevažne kombináciu dĺžok uhlíkového reťazca C16-C18 s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii v súčasnosti zaradené pod číselné znaky KN ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 a ex 3823 70 00.
(9)
Po uložení dočasných opatrení sa niektoré strany sťažovali na nejednoznačnosť vymedzenia príslušného výrobku. Tvrdili, že podľa oznámenia o začatí konania sú do vymedzenia príslušného výrobku zahrnuté len lineárne FOH, čo vylučuje FOH s rozvetvenými izomérmi alebo rozvetvené FOH. Iné strany tvrdili, že nemá zmysel vylúčiť FOH obsahujúce rozvetvené izoméry vyrobené oxo procesom, pretože majú rovnaké použitie a súťažia s lineárnymi FOH na trhu.
(10)
Zistilo sa, že všetky typy FOH, na ktoré sa vzťahuje toto prešetrovanie podľa opisu v odôvodnení 8 napriek možným rozdielom, pokiaľ ide o surovinu použitú na výrobu alebo odchýlky vo výrobnom procese, majú rovnaké alebo veľmi podobné základné fyzikálne, chemické a technické vlastnosti a používajú sa na rovnaké účely. Možné rozdiely v príslušnom výrobku nemenia jeho základné vymedzenie, jeho vlastnosti alebo jeho chápanie rôznymi stranami.
(11)
Preto sa má zachovať dočasné rozhodnutie o vylúčení FOH, ktoré zahŕňajú rozvetvené izoméry, z vymedzenia výrobku, ako sa uvádza v oznámení o začatí konania, a o vylúčení výroby rozvetvených FOH týchto spoločností z vymedzenia výroby v EÚ (vrátane tých spoločností, ktoré vyrábajú FOH z oxo procesu). Keďže v tejto súvislosti neboli predložené žiadne ďalšie pripomienky týkajúce sa príslušného výrobku, odôvodnenia 10 a 11 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
2. Podobný výrobok
(12)
Pripomína sa, že v odôvodnení 13 dočasného nariadenia sa dočasne stanovilo, že lineárne FOH a rozvetvené FOH nie sú podobné výrobky, a teda údaje týkajúce sa výrobcov, ktorí vyrábajú FOH z rozvetvených izomérov, sa majú z analýzy ujmy vylúčiť.
(13)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa podobného výrobku, odôvodnenia 12 a 13 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
C. DUMPING
1. India
1.1. Normálna hodnota
(14)
Keďže neboli predložené nijaké iné pripomienky týkajúce sa stanovenia normálnej hodnoty, dočasné zistenia uvedené v odôvodneniach 14 až 18 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
1.2. Vývozná cena
(15)
Keďže neboli predložené nijaké iné pripomienky týkajúce sa stanovenia vývoznej ceny, dočasné zistenia uvedené v odôvodnení 19 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
1.3. Porovnanie
(16)
Po dočasnom a konečnom zverejnení obaja indickí vyvážajúci výrobcovia zopakovali svoje tvrdenie, že pri výpočte dumpingového rozpätia sa nemá zohľadniť ich predaj uskutočnený počas OP jednému navrhovateľovi z Únie (pozri odôvodnenie 22 dočasného nariadenia). Spoločnosti vychádzali pri svojom tvrdení zo skutočnosti, že v článku 9.1 antidumpingovej dohody WTO sa ustanovuje, že suma cla, ktoré sa má uložiť, predstavuje úplné dumpingové rozpätie alebo menej. Indickí vyvážajúci výrobcovia sa takisto odvolávali na článok 2.4 antidumpingovej dohody WTO, podľa ktorého sa má uskutočniť spravodlivé porovnanie medzi vývoznou cenou a normálnou hodnotou. Na tomto základe tvrdili, že navrhovateľ rokoval s nimi o nákupe veľkého množstva za veľmi nízke ceny v rovnakom čase, keď pripravoval podnet, a preto ceny týchto transakcií neboli nastavené spravodlivo, a z tohto dôvodu takéto transakcie nemajú byť zahrnuté do výpočtov dumpingu.
(17)
V prvom rade je potrebné uviesť, že skutočnosť, že antidumpingová dohoda WTO umožňuje uložiť nižšie clo než úplné dumpingové rozpätie, nezakladá povinnosť tak urobiť. Článkom 9 ods. 4 základného nariadenia sa iba ukladá povinnosť obmedziť antidumpingové clo na úroveň dostatočnú na odstránenie ujmy. Okrem toho neexistuje žiadny dôkaz, že strany si ceny medzi sebou nedohodli slobodne. Preskúmanie celkového nákupu, ktorý uskutočnil daný navrhovateľ, takisto ukázalo, že ceny dohodnuté s dvomi indickými vyvážajúcimi výrobcami boli v súlade s cenami dohodnutými za nákup porovnateľných výrobkov daným navrhovateľom od iných dodávateľov. Ďalej sa zistilo, že navrhovateľ dovážal príslušný výrobok od indických vyvážajúcich výrobcov niekoľko rokov a nielen v OP. Okrem toho jeden vyvážajúci výrobca uviedol pri ústnom vypočutí, ktorému predsedal vyšetrovateľ, že ich ceny danému navrhovateľovi boli štrukturálne nižšie než ceny účtované iným zákazníkom. Na záver možno konštatovať, že neexistuje žiadny dôkaz, že ceny neboli stanovené spravodlivým spôsobom len vzhľadom na skutočnosť, že sa uskutočnil predaj navrhovateľovi, a týmto sa potvrdzuje zamietnutie tvrdenia.
(18)
Po dočasnom a konečnom zverejnení obaja indickí vyvážajúci výrobcovia zopakovali svoje tvrdenie o úprave v súvislosti s menovým prepočtom podľa článku 2 ods. 10 písm. j) základného nariadenia, pričom tvrdili, že od novembra 2009 dochádzalo k trvalému zhodnocovaniu indickej rupie (INR) voči euru (EUR), čo malo rušivý vplyv na výpočet dumpingu (pozri odôvodnenie 23 dočasného nariadenia). Obaja vyvážajúci výrobcovia uznali, že ich predajné ceny v druhej polovici OP boli vyššie než v prvej polovici OP, ale tvrdili, že tento trend bol spôsobený výhradne nárastom nákladov na suroviny a všeobecným zlepšením trhových podmienok po skončení ekonomickej krízy a neodzrkadľuje zhodnotenie INR voči EUR. Okrem toho spoločnosti tvrdili, že aj keby boli schopné pravidelne a v krátkych intervaloch upravovať svoje ceny, nikdy by neboli schopné presne predpovedať vývoj výmenných kurzov pre budúce obdobie.
(19)
Prešetrovaním sa ukázalo, že aj keď sa INR voči EUR v priebehu druhej polovice OP postupne zhodnocovala, ceny každého indického vyvážajúceho výrobcu za predaj hlavných výrobkov viacerým hlavným zákazníkom sa v skutočnosti menili z mesiaca na mesiac, najmä počas druhej polovice OP. Preto nič nenasvedčuje tomu, že ceny za predaj do Únie nemohli byť upravené súčasne, aby odzrkadľovali aj zmeny výmenných kurzov meny do 60 dní, ako sa ustanovuje v článku 2 ods. 10 písm. j) základného nariadenia a v článku 2.4.1 antidumpingovej dohody WTO. Keďže vo viacerých prípadoch sa ceny často menili, mohla sa premietnuť aj akákoľvek zmena výmenného kurzu. Okrem toho sa tým ukázalo, že trh FOH je všeobecne otvorený prijímať časté zmeny cien. Preto aj v prípadoch, keď sa ceny menili zriedkavejšie, neexistuje žiadny dôkaz, že to nebolo z dôvodu podnikateľskej voľby strán. Skutočnosť, že ceny možno rýchlo upravovať, aby odzrkadľovali zmenenú situáciu na trhu (v tomto prípade údajne zmien výmenných kurzov meny), poskytla indickým vyvážajúcim výrobcom možnosť, aby premietli takéto zmeny do svojich predajných cien, keby si to želali a vo viacerých prípadoch zjavne spravili. So zreteľom na uvedené skutočnosti nie je úprava menového prepočtu opodstatnená a tvrdenie sa zamieta.
(20)
Po dočasnom zverejnení jeden indický vyvážajúci výrobca tvrdil, že náhrady priznané podľa článku 2 ods. 10 písm. b) základného nariadenia za rozdiely v nepriamych daniach, ktoré boli vykonané vo vzťahu k určitým typom výrobkov, sa mali takisto vykonať v súvislosti s výrobkami a zmesami s dĺžkami reťazcov C12 a C14, pretože clo zaplatené za suroviny použité na tieto výrobky bolo vrátené po vývoze týchto výrobkov. Avšak počas prešetrovania neboli predložené žiadne informácie, ktoré by sa mohli overiť na mieste a ktoré preukazujú, že toto clo bolo skutočne následne vrátené. Po konečnom zverejnení spoločnosť tvrdila, že jej pripomienky boli nesprávne pochopené a že všetky suroviny, ktoré sa použili na výrobu výrobkov a zmesí s dĺžkami reťazcov C12 a C14, sa doviezli bez cla. Keďže v prípade, že sa tieto suroviny následne zapracujú do výrobkov predávaných na domácom trhu, je potrebné zaplatiť nepriamu daň, spoločnosť žiada o úpravu normálnej hodnoty pre tieto osobitné druhy výrobkov. Dôkazy predložené počas overovania však nasvedčujú tomu, že osobitné suroviny, ktoré sú potrebné na výrobu druhov výrobkov s dĺžkami reťazcov C12 a C14 a ktoré boli dovezené bez cla počas OP, stačili len na výrobu zanedbateľnej časti predaja tohto výrobku na vývoz tejto spoločnosti počas OP. Preto je isté, že najmenej dve tretiny vyvážaného výrobku s dĺžkami reťazcov C12 a C14 sa vyrobili s použitím surovín, za ktoré sa zaplatilo dovozné clo. Keďže spoločnosť nikdy nepredložila žiadny dôkaz, ktorý by preukázal, že ktorákoľvek z týchto surovín dovezených bez cla sa použila na vývoz do EÚ a nie na vývoz do tretích krajín, námietka sa zamieta.
(21)
Keďže v súvislosti s porovnaním neboli predložené nijaké iné pripomienky, obsah odôvodnení 20 a 23 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzuje.
1.4. Dumpingové rozpätie
(22)
Keďže v súvislosti s výpočtom dumpingového rozpätia neboli predložené nijaké iné pripomienky, obsah odôvodnení 24 a 26 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzuje.
(23)
Výška dumpingu, ktorá bola nakoniec určená a ktorá bola vyjadrená ako percento čistej frankoceny CIF na hranici Únie pred preclením, je takáto:
Spoločnosť
Konečné dumpingové rozpätie
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Všetky ostatné spoločnosti
9,3 %
2. Indonézia
2.1. Normálna hodnota
(24)
Po dočasnom a konečnom zverejnení jeden indonézsky vyvážajúci výrobca tvrdil, že pri testovaní ziskovosti transakcií sa predajné, všeobecné a administratívne (PVA) výdavky nemali priraďovať k jednotlivým transakciám na základe obratu a že to viedlo k tomu, že celý rad transakcií sa ukázal ako neziskový. Tvrdenie sa preskúmalo, ale zistilo sa, že priradenie predajných, všeobecných a administratívnych výdavkov k jednotlivým transakciám na základe obratu je vhodnejšie vzhľadom na povahu týchto výdavkov, ktoré väčšmi súvisia s hodnotou než s objemom. Je potrebné poznamenať, že celková suma PVA výdavkov priradená ku každému typu výrobku zostáva rovnaká bez ohľadu na to, ktorá z týchto dvoch metód sa použije na priradenie PVA výdavkov k jednotlivým transakciám. V neposlednom rade treba uviesť, že transakcie, pri ktorých vyvážajúci výrobca spochybnil výsledok skúšky ziskovosti, sa opätovne preskúmali a potvrdilo sa, že transakcie neboli ziskové. Tvrdenie sa preto zamieta.
(25)
Ten istý indonézsky vyvážajúci výrobca takisto tvrdil, že pri stanovovaní úrovne zisku použitej pri tvorbe normálnej hodnoty sa nemal vylúčiť zisk z predaja stanoveného ako predaj mimo bežného obchodného styku na úrovni typu výrobku, keďže viac ako 80 % celkového domáceho predaja bolo ziskových. V súvislosti s týmto tvrdením treba pripomenúť, že stanovenie, ktorý predaj sa uskutočňuje v bežnom obchodnom styku, sa vykonáva na úrovni typu výrobku, ako sa vysvetľuje v odôvodneniach 29 až 32 dočasného nariadenia, pretože to je najvhodnejší spôsob, ako presne spojiť predajné ceny so súvisiacimi výrobnými nákladmi. Okrem toho v článku 2 ods. 6 základného nariadenia sa v prípade potreby nevylučuje rozdelenie prešetrovaného výrobku na typy výrobkov. Preto predaj, o ktorom sa nezistí, že sa uskutočnil v rámci bežného obchodného styku, sa na úrovni typu výrobku vylúči z výpočtu zisku, ktorý sa použije pri vytváraní normálnej hodnoty. Tvrdenie sa preto zamieta.
(26)
Ten istý indonézsky vyvážajúci výrobca takisto tvrdil, že pri tvorbe normálnej hodnoty pre určité druhy výrobkov sa neodrátali náhrady, aby sa normálna hodnota dostala späť na úroveň cien zo závodu. Námietka bola prijatá a výpočet sa primerane upravil.
(27)
Keďže neboli predložené nijaké iné pripomienky týkajúce sa stanovenia normálnej hodnoty, dočasné zistenia uvedené v odôvodneniach 27 až 33 dočasného nariadenia - upravené, ako sa už uviedlo, v odôvodnení 26 tohto nariadenia - sa týmto potvrdzujú.
2.2. Vývozná cena
(28)
Po dočasnom zverejnení jeden indonézsky vyvážajúci výrobca tvrdil, že nebolo poskytnuté žiadne odôvodnenie pre označenie ceny jeho prepojenému dovozcovi v Európskej únii ako nespoľahlivej a pre tvorbu vývoznej ceny týkajúcej sa takéhoto predaja podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia. V tejto súvislosti treba poznamenať, že transferové ceny medzi prepojenými stranami sa nepovažujú za spoľahlivé, pretože mohli byť umelo stanovené na rôznych úrovniach podľa toho, čo by bolo výhodnejšie pre danú prepojenú spoločnosť. Z tohto dôvodu tvorba vývoznej ceny podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia, pri ktorej sa používa primerané ziskové rozpätie nezávisle od skutočného zisku vyplývajúceho z transferových cien, predchádza akémukoľvek rušivému vplyvu, ktorý môže vzniknúť z transferových cien. Tvrdenie sa preto zamieta.
(29)
Po dočasnom zverejnení obaja indonézski vývozcovia tvrdili pri predaji na vývoz do Európskej únie prostredníctvom prepojených dovozcov so sídlom v Európskej únii, že ziskové rozpätie použité na tvorbu vývoznej ceny podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia bolo nevhodné. Obaja tvrdili, že zisk použitý v dočasnej etape sa týkal len jedného čiastočne spolupracujúceho dovozcu a nebol overený, a preto nebol spoľahlivý. V súlade s tým navrhli používanie 5 % zisku ako pri iných prešetrovaniach. Vzhľadom na nízku úroveň spolupráce nezávislých dovozcov pri tomto prešetrovaní sa toto tvrdenie prijalo a uplatnil sa zisk na úrovni 5 %, čo je v súlade s úrovňami zisku použitými pri predchádzajúcich prešetrovaniach v rovnakom odvetví.
(30)
Keďže v súvislosti s porovnaním neboli predložené nijaké iné pripomienky, obsah odôvodnení 34 až 36 dočasného nariadenia - s úpravou vysvetlenou v odôvodnení 29 tohto nariadenia - sa týmto potvrdzuje.
2.3. Porovnanie
(31)
Po dočasnom zverejnení obaja indonézski vývozcovia poukázali na to, že podľa článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia sa nemali robiť žiadne úpravy rozdielov v provízii za predaj prostredníctvom príslušných prepojených obchodníkov v tretej krajine. Obidve spoločnosti tvrdili, že ich výrobné spoločnosti v Indonézii a príslušní prepojení obchodníci v Singapure tvoria jeden hospodársky subjekt a že obchodníci v tretej krajine konajú ako vývozné oddelenie ich prepojených indonézskych spoločností. V oboch prípadoch však predaj na domácom trhu rovnako ako niektoré predaje na vývoz do tretích krajín fakturuje priamo výrobca v Indonézii a obchodníci v Singapure dostávajú osobitnú províziu. Pre jednu z indonézskych spoločností je táto provízia uvedená v zmluve týkajúcej sa len predaja na vývoz. Okrem toho obchodníci v tretej krajine predávajú takisto výrobky iných výrobcov, v jednom prípade aj od neprepojených výrobcov. Obaja prepojení obchodníci v Singapure majú preto zjavne funkcie, ktoré sú podobné funkciám zástupcu konajúceho na základe provízie. Tvrdenie sa preto zamieta.
(32)
Po konečnom zverejnení indonézska vláda a jeden indonézsky vyvážajúci výrobca zopakovali tvrdenie o jednom hospodárskom subjekte uvedené v predchádzajúcom odôvodnení. Namietali, že vo veci Matsushita/Rada (4) Súdny dvor predtým potvrdil, že skutočnosť, že výrobca vykonáva určité predajné funkcie neznamená, že výrobná spoločnosť a obchodná spoločnosť nemôžu tvoriť jeden hospodársky subjekt. Okrem toho tiež tvrdili, že predaj do tretích krajín, ktorý vývozca vykonáva priamo bez zapojenia obchodníka v Singapure, predstavuje len malé percento predaja na vývoz a že v rozsudku vo veci Interpipe (5) Súd prvého stupňa potvrdil, že malý objem priameho predaja zo strany výrobcu ešte nedokazuje, že jeden hospodársky subjekt neexistuje. Nakoniec uviedli, že vo veci Canon/Rada (6) skutočnosť, že predajná dcérska spoločnosť tiež konala ako distribútor výrobkov od iných spoločností, nemala vplyv na to, že sa považovala za jeden hospodársky subjekt.
(33)
Hoci vo veci Matsushita/Rada Súdny dvor potvrdil, že inštitúcie boli v tomto prípade oprávnené dospieť k zisteniu, že výrobca spolu s jednou alebo s viacerými distribučnými spoločnosťami, nad ktorými má kontrolu, tvorí hospodársky subjekt, aj keď určité predajné funkcie vykonáva sám, nevyhnutne z toho nevyplýva povinnosť vždy považovať výrobcu a jeho prepojené predajné spoločnosti za jeden hospodársky subjekt. Okrem toho, na rozdiel od indonézskeho vyvážajúceho výrobcu, výrobca vo veci Matsushita/Rada sám nevykonával žiadny priamy predaj. Po druhé, v rozsudku vo veci Interpipe skutočnosť, že priamy predaj vykonávaný vyvážajúcim výrobcom predstavoval len obmedzené percento celkového objemu predaja do EÚ, bola len jedným prvkom, ktorý Súd prvého stupňa analyzoval. Oveľa dôležitejšie je, že Súdny dvor zdôraznil skutočnosť, že tento priamy predaj do nových členských štátov sa uskutočňoval len počas prechodného obdobia. Na rozdiel od toho, v tomto prípade dostupné dôkazy naznačujú, že predaj realizovaný priamo výrobcom do určitých tretích krajín nie je prechodný, ale aspoň v zásade štrukturálny, t. j. trvalý. Okrem toho pre každého príslušného výrobcu tento predaj predstavuje významný percentuálny podiel jeho domáceho predaja. Nakoniec, vo veci Canon/Rada predaj predajnej dcérskej spoločnosti vyvážajúceho výrobcu na domácom trhu zahŕňal iné výrobky, ktoré sa predávali len pod inou obchodnou značkou, ale vyvážajúci výrobca ich napriek tomu všetky vyrábal sám. Tvrdenie sa preto opäť zamieta.
(34)
Jedna indonézska spoločnosť ďalej tvrdila, že aj keby koncepcia jediného hospodárskeho subjektu nebola uznaná, Komisia uložila „dvojité rozpätie“ odpočítaním zisku za prepojeného dovozcu v Únii, ako aj provízie za prepojeného obchodníka v tretej krajine od vývoznej ceny pre nezávislých zákazníkov v EÚ. Tieto dve položky sa však zohľadňovali na rozdielne účely a odrátali sa osobitne. Ako sa vysvetlilo v odôvodnení 28, pre predaj na vývoz prostredníctvom prepojených dovozcov v Európskej únii je vývozná cena vytvorená podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia na základe ceny, za ktorú sa dovezené výrobky prvýkrát predali ďalej nezávislému kupcovi. V týchto prípadoch sa vykoná úprava kumulovaného zisku, aby sa určila spoľahlivá vývozná cena na úrovni hranice Únie. Naopak, provízia za prepojeného obchodníka v tretej krajine sa odpočítala podľa článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia. Z tohto dôvodu sa toto tvrdenie zamieta.
(35)
Spoločnosť ďalej tvrdila, že ak by sa vývozná cena mala upraviť o províziu prepojeného obchodníka v tretej krajine podľa článku 2 ods. 10 písm. i), má sa spraviť rovnaká úprava normálnej hodnoty, pretože tento obchodník koordinuje aj domáci predaj. Písomná zmluva medzi obchodníkom a výrobcom v Indonézii sa ale týka len predaja na vývoz. Okrem toho domáci predaj fakturuje spoločnosť v Indonézii. Tvrdenie sa preto zamieta.
(36)
V súvislosti s úpravou podľa článku 2 ods. 10 písm. i) základného nariadenia sa považuje za vhodné použiť primerané ziskové rozpätie nezávisle od skutočného zisku vyplývajúceho z transferových cien, aby sa zabránilo akýmkoľvek narúšajúcim účinkom, ktoré môžu vzniknúť z transferových cien. Preto sa skutočné ziskové rozpätia obchodníkov v tretej krajine použité v dočasnej etape nahradili 5 % ziskom, čo sa považuje za primeraný zisk za činnosti vykonávané obchodnými spoločnosťami v chemickom priemysle tak, ako sa to uskutočnilo v predchádzajúcich prípadoch (7).
(37)
Iná indonézska spoločnosť tvrdila, že Komisia odpočítala dvakrát výdavky na provízie za predaj prostredníctvom jej prepojeného dovozcu v Únii. Spoločnosť tvrdila, že pri tvorbe vývoznej ceny podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia sa vykonala úprava za PVA výdavky prepojeného dovozcu, ako aj za výdavky na províziu ako priamych predajných výdavkov. Keďže výdavky provízie sú už zahrnuté v PVA výdavkoch, výsledkom bol dvojitý odpočet výdavkov na provízie. Toto tvrdenie sa považuje za oprávnené a výpočet sa primerane upravil.
(38)
Jedna spoločnosť zopakovala svoje tvrdenie o úprave vzhľadom na rozdiely vo fyzikálnych vlastnostiach na základe toho, že príslušný výrobok vyváža do Únie v kvapalnom aj pevnom skupenstve, kým na domácom trhu ho predáva iba v pevnom skupenstve a že ceny prešetrovaného výrobku v kvapalnom skupenstve sú nižšie než ceny tuhého skupenstva (pozri odôvodnenie 39 dočasného nariadenia). Na podporu tvrdenia spoločnosť predložila kópie dvoch faktúr za predaj na iné vývozné trhy. Tento dôkaz však nebolo možné overiť v tejto pokročilej etape konania ani nebolo možné zistiť, či uvedený rozdiel platí pre všetky prípady, kde existujú uvedené rozdiely fyzikálnych vlastností. Tvrdenie sa preto zamieta.
(39)
Po dočasnom zverejnení jeden indonézsky vývozca tvrdil, že úrokové sadzby použité na výpočet nákladov na úvery jeho prepojeného dovozcu v Únii v dočasnom nariadení boli neprimerané a odporučil používať úrokovú sadzbu na základe údajov zverejnených pre OP Deutsche Bundesbank. Keďže údaj úrokovej sadzby použitý na výpočet nákladov na úvery pre túto spoločnosť v dočasnom nariadení vychádzal z informácií predložených inými stranami, a preto odzrkadľuje ich konkrétnu finančnú situáciu, ktorá nemusí nevyhnutne platiť pre daného prepojeného dovozcu, tvrdenie sa uznalo a výpočet sa primerane upravil.
(40)
Keďže v súvislosti s porovnaním neboli predložené nijaké iné pripomienky, dočasné zistenia v odôvodneniach 37 až 40 dočasného nariadenia - s úpravou vysvetlenou pri odôvodneniach 36, 37 a 39 tohto nariadenia - sa týmto potvrdzujú.
2.4. Dumpingové rozpätie
(41)
Keďže nie sú k dispozícii nijaké iné pripomienky, pokiaľ ide o výpočet dumpingového rozpätia, obsah odôvodnení 41 a 42 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzuje.
(42)
Výška dumpingu, ktorá bola nakoniec určená a ktorá bola vyjadrená ako percento čistej franko ceny CIF na hranici Únie pred preclením, je takáto:
Spoločnosť
Dočasné dumpingové rozpätie
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Všetky ostatné spoločnosti
7,3 %
3. Malajzia
3.1. Normálna hodnota
(43)
Po dočasnom zverejnení jeden z malajzijských vyvážajúcich výrobcov tvrdil, že test ziskovosti pri posudzovaní v bežnom obchodnom styku (pozri odôvodnenie 46 dočasného nariadenia) nemá vychádzať z vážených priemerných ročných výrobných nákladov, ale vzhľadom na denné cenové výkyvy hlavnej suroviny sa mali použiť jednotlivé náklady každej domácej transakcie. V súvislosti s týmto tvrdením je potrebné zdôrazniť, že dôslednou praxou Komisie je používať vážené priemerné výrobné náklady ako referenčnú hodnotu pre test ziskovosti. Tento formát spoločnosť dodržala vo vyplnenom dotazníku a tvoril východisko pre overovaciu návštevu na mieste, ktorá zosúladila údaje nahlásené spoločnosťou s účtovníctvom spoločnosti. Tvrdenie o použití výrobných nákladov na základe transakcie, čo by predstavovalo výrazný odklon od zvyčajnej praxe Komisie, sa prvýkrát použilo v pripomienkach spoločnosti k dokumentu dočasného zverejnenia a zodpovedajúce údaje sa preto nemohli overiť na mieste. Takisto treba poznamenať, že nákladové listy jednotlivých transakcií, ktoré spoločnosť predložila na podporu svojich tvrdení, vychádzali vo veľkej miere z odhadov, a preto nepredstavujú presnejšie a reprezentatívnejšie nákladové údaje než tie, ktoré spoločnosť nahlásila pôvodne a ktoré boli overené na mieste. Na záver treba poznamenať, že štruktúra poskytnutých nových nákladových listov neumožňuje zosúladenie s touto časťou správ manažmentu, ktoré boli overené na mieste. Z tohto dôvodu sa toto tvrdenie zamieta.
(44)
Malajzijský vývozca, ktorý nemal žiadny domáci predaj (pozri odôvodnenie 51 dočasného nariadenia), tvrdil, že sumy na predajné, všeobecné a administratívne náklady a na zisky použité na výpočet normálnej hodnoty nemajú vychádzať z vážených priemerných skutočných súm, ktoré sa zistili v súvislosti s ďalšími dvoma vyvážajúcimi výrobcami predávajúcimi podobný výrobok na malajzijskom trhu. Spoločnosť tvrdila, že tieto údaje nie sú reprezentatívne, pretože spoločnosť používa odlišné výrobné metódy využívajúce iné základné suroviny. V súvislosti s týmto tvrdením treba pripomenúť, že pri výpočte normálnej hodnoty sa použili vlastné výrobné náklady spoločnosti. Iba sumy týkajúce sa predajných, všeobecných a administratívnych nákladov vychádzali z údajov získaných od ďalších dvoch malajzijských vyvážajúcich výrobcov. Pokiaľ ide o výšku zisku, stanovila sa tak, ako sa vysvetľuje v odôvodnení 45 tohto nariadenia. Po druhé, spoločnosť nedokázala vysvetliť údajný vplyv použitej výrobnej metódy na predajné, všeobecné a administratívne náklady. Ďalej je potrebné poznamenať, že len malá časť výroby spoločnosti vychádza z údajne odlišnej výrobnej metódy, zatiaľ čo podstatná časť výroby sa vyrába rovnakým výrobným procesom a používa rovnaké základné suroviny ako v prípade dvoch iných malajzijských výrobcov. Preto sa usúdilo, že spoločnosť nepreukázala, že použité údaje neboli reprezentatívne, a tvrdenie v tomto zmysle sa zamieta.
(45)
Ten istý malajzijský vývozca ďalej tvrdil, že ak by Komisia napriek tomu použila údaje od ďalších dvoch vývozcov na účely stanovenia predajných, všeobecných a administratívnych nákladov (PVA), také údaje by mali vychádzať z vážených priemerných údajov vzťahujúcich sa na všetky domáce transakcie týchto vyvážajúcich výrobcov a nielen z tých, ktoré sa vzťahovali na ziskové transakcie. Toto tvrdenie bolo v zásade prijaté. Preto, pokiaľ ide o PVA, potvrdilo sa že na vytvorenie normálnej hodnoty boli použité priemerné predajné, všeobecné a administratívne náklady pre všetky domáce transakcie dvoch malajzijských vyvážajúcich výrobcov. Údaje použité na tento výpočet boli overené počas overovacích návštev v príslušných malajzijských spoločnostiach. Pokiaľ ide o stanovenie zisku, treba uviesť, že sumu zisku nebolo možné stanoviť na základe súm, ktoré získali a realizovali ďalší dvaja vyvážajúci výrobcovia. Výsledkom takých výpočtov je totiž celková strata. Na tomto základe preto nebolo možné stanoviť žiadne údaje o zisku. V tejto súvislosti sa zamieta tvrdenie malajzijského vývozcu, že na vytvorenie normálnej hodnoty sa môže použiť ako suma zisku záporná suma. Pojem zisk totiž nevyhnutne evokuje existenciu kladnej sumy. Takisto sa posudzovalo, či by sa suma zisku nemohla stanoviť na základe ziskového predaja vyvážajúceho výrobcu v Malajzii, avšak tento prístup bol zamietnutý, pretože by bol v rozpore so zisteniami WTO v prípade týkajúcom sa dovozu posteľnej bielizne bavlneného typu z Indie (8). Preto podľa článku 2 ods. 6 písm. c) základného nariadenia musí výpočet zisku vychádzať z akejkoľvek inej primeranej metódy, a keďže neexistovali žiadne iné dostupné údaje, dlhodobá úroková miera v Malajzii sa považovala za najvhodnejší základ na stanovenie zisku.. Táto metóda sa považovala za konzervatívnu, primeranú a najvhodnejšiu v zmysle článku 2 ods. 6 písm. c) základného nariadenia. Treba uviesť, že takto stanovené ziskové rozpätie nepresahuje zisk realizovaný inými vyvážajúcimi výrobcami z predaja výrobkov tej istej všeobecnej kategórie na domácom trhu v krajine pôvodu.
(46)
Keďže neboli predložené nijaké iné pripomienky týkajúce sa stanovenia normálnej hodnoty, dočasné zistenia uvedené v odôvodneniach 44 až 51 dočasného nariadenia so zmenou vysvetlenou v odôvodnení 45 tohto nariadenia sa týmto potvrdzujú.
3.2. Vývozná cena
(47)
Po dočasnom zverejnení obaja malajzijskí vývozcovia tvrdili v súvislosti s predajom na vývoz do Európskej únie prostredníctvom prepojených dovozcov so sídlom v Európskej únii, že ziskové rozpätie použité na tvorbu vývoznej ceny podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia bolo nevhodné. Jedna zo spoločností podložila svoje tvrdenie údajmi o ziskovosti v OP niektorých svojich európskych neprepojených obchodníkov. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že tieto údaje sa nemôžu považovať za reprezentatívne, pretože obchodníci uvádzali širokú škálu chemických výrobkov a v jednom prípade je obchodník aj výrobcom. Z tohto dôvodu sa ako spoľahlivá referenčná hodnota zamietli. Druhá spoločnosť tvrdila, že s jej prepojeným dovozcom v Únii by sa nemalo zaobchádzať ako s distribútorom, ale ako s prepojeným zástupcom, a preto úpravy PVA nákladov a zisku pri tvorbe vývoznej ceny nemali prekročiť percento provízie bežne poskytovanej nezávislým zástupcom obchodujúcim v odvetví. Spoločnosť predložila ako referenčnú hodnotu dohody s nezávislými zástupcami. Po konečnom zverejnení sa v súvislosti s týmto tvrdením ďalej argumentovalo, že vo veci volfrámových elektród (9) sa zisk prepojeného dovozcu považoval za spoľahlivý a pri tvorbe vývoznej ceny sa akceptoval. V reakcii na toto tvrdenie treba poznamenať, že článok 2 ods. 9 základného nariadenia nerieši odlišné zaobchádzanie medzi prepojenými dovozcami údajne pôsobiacimi ako distribútori a dovozcami údajne pôsobiacimi ako zástupcovia.
V článku 2 ods. 9 sa vyžadujú úpravy všetkých nákladov, ktoré vznikli medzi dovozom a ďalším predajom, a nakumulovaných ziskov. Ďalej je potrebné poznamenať, že prešetrovaním sa ukázalo, že prepojená spoločnosť sa nachádza v Európskej únii. Táto spoločnosť rieši okrem iného objednávky zákazníka a fakturáciu príslušného výrobku vyrobeného prepojeným vývozcom a zodpovedá za zabezpečenie colného vybavenia EÚ. Skutočnosť, že prepojená spoločnosť vykonáva pred dovozom určité činnosti, neznamená, že vývoznú cenu nie je možné vytvoriť na základe ceny ďalšieho predaja prvému nezávislému zákazníkovi s potrebnými úpravami podľa článku 2 ods. 9. Rozdiely vo funkciách, ktoré spoločnosť uvádzala, v porovnaní s inými prepojenými dovozcami sú zvyčajne premietnuté do PVA výdavkov, pri ktorých Komisia použila skutočné údaje spoločnosti. Z toho dôvodu nie je možné tvrdenie prijať. Ďalej je potrebné poznamenať, že v uvedenom prípade volfrámových elektród bol prepojený dovozca začlenený do výroby nadväzujúceho výrobku vyrábaného prepojenou skupinou a vykonával aj iné činnosti ako činnosti obchodnej spoločnosti. Z toho dôvodu sa v prípade takej zložitej štruktúry zisk neprepojených dovozcov nepovažoval za dostatočne reprezentatívny. Situácia v tomto prípade nie je porovnateľná so situáciou daného prepojeného malajzijského dovozcu, ktorý vykonáva len obchodné funkcie. Avšak z dôvodov uvedených v odôvodnení 29 sa dané ziskové rozpätie upravilo na 5 %. Keďže neboli predložené nijaké iné pripomienky týkajúce sa stanovenia vývoznej ceny, dočasné zistenia uvedené v odôvodneniach 52 až 54 dočasného nariadenia s už vysvetlenou zmenou sa týmto potvrdzujú.
3.3. Porovnanie
(48)
Po dočasnom zverejnení jeden malajzijský výrobca zopakoval svoje tvrdenie (pozri aj odôvodnenie 57 dočasného nariadenia), že jeho prepojený dovozca v Európskej únii je v skutočnosti vývozné oddelenie výrobcu a že odpočty pri stanovení vývoznej ceny zo závodu by boli privysoké, ak by sa vykonali úplné úpravy pre predajné, všeobecné a administratívne náklady a zisky podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia. Spoločnosť tvrdila, že podobná úprava sa mala vykonať aj pri výpočte normálnej hodnoty. Toto tvrdenie sa zopakovalo aj v stanovisku po konečnom zverejnení. Nebol však predložený žiadny nový argument, ktorý by viedol k zmene záverov v tomto smere. Predovšetkým je potrebné pripomenúť, že faktúry vydávala prepojená spoločnosť zákazníkom v Európskej únii a že platby zákazníkov v Únii prijímala prepojená spoločnosť. Okrem toho treba poznamenať, že predaj uskutočnený prepojenou spoločnosťou zahŕňal prirážku. Finančné účtovníctvo prepojenej spoločnosti takisto preukazovalo, že znáša bežné predajné, všeobecné a administratívne náklady, ktoré vznikli medzi dovozom a ďalším predajom. Preto prepojená spoločnosť skutočne plní typické funkcie dovozcu. Na záver treba poznamenať, že výrobca v Malajzii takisto vykonával priame predaje nezávislým zákazníkom v Európskej únii a iných krajinách. V súvislosti s touto otázkou, sa spoločnosť odvolávala na rozsudok vo veci Interpipe, pričom uviedla argumenty podobné tým, ktoré predložili indonézski vyvážajúci vývozcovia. Z dôvodov, ktoré už boli vysvetlené v odôvodnení 33 tohto nariadenia, sa okolnosti tohto prípadu odlišujú od okolností, ktoré sa prejednávali v rozsudku vo veci Interpipe. Okrem toho tvrdenie malajzijského výrobcu, že nezávislý predaj spoločnosti dohodol jej prepojený dovozca v Únii pôsobiaci ako vývozné oddelenie malajzijskej spoločnosti, je v rozpore s vysvetleniami poskytnutými počas overovacej návštevy, kde sa v tejto súvislosti namiesto toho zdôrazňovala kľúčová úloha, ktorú zohrávala materská spoločnosť v Japonsku. Uvedené zistenia viedli k záveru, že úprava PVA a zisku by sa mala zachovať a žiadna podobná úprava výpočtu normálnej hodnoty nie je oprávnená.
(49)
Tá istá spoločnosť takisto tvrdila, že odpočet určitých predajných výdavkov jej prepojeného dovozcu sa pri rekonštrukcii vývoznej ceny uskutočnil dvakrát. Výpočty sa skontrolovali, a keďže sa zistilo, že tvrdenie je oprávnené, výpočty sa primerane upravili.
(50)
Jeden z malajzijských vývozcov tvrdil, že porovnanie medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou nemá vychádzať z typov výrobkov podľa kontrolných čísel výrobku (PCN), ale na základe vlastných kódov výrobku spoločnosti. Podľa tejto spoločnosti PCN použité v prešetrovaní nezachytili dostatočne podrobne osobitosti výrobného procesu a rozdiely medzi nákladmi a cenami. Na podporu tohto tvrdenia spoločnosť odkazovala na niektoré zo svojich výrobkov, ktoré boli vyrobené rôznymi výrobnými procesmi a z rôznych základných surovín, čo malo za výsledok vyššie jednotkové náklady výroby. Je potrebné poznamenať, že toto tvrdenie nebolo predložené v dočasnej etape prešetrovania ani počas overovania na mieste. Okrem toho by použitie vlastných kódov výrobkov spoločnosti pri výpočte nevyriešilo problém rôznych výrobných metód, pretože rovnaké výrobné kódy spoločnosti boli takisto použité pre výrobky vyrobené v rozdielnych výrobných procesoch. Z tohto dôvodu sa toto tvrdenie zamieta.
(51)
Keďže neboli predložené nijaké iné pripomienky týkajúce sa porovnania, dočasné zistenia uvedené v odôvodneniach 55 až 58 dočasného nariadenia so zmenou vysvetlenou v odôvodnení 49 tohto nariadenia sa týmto potvrdzujú.
3.4. Dumpingové rozpätie
(52)
Po dočasnom zverejnení sa malajzijský výrobca, ktorý nevyvážal do Únie, vyjadril k odôvodneniu 60 dočasného nariadenia a tvrdil, že v Malajzii existujú ďalší výrobcovia príslušného výrobku. V tejto súvislosti treba poznamenať, že prítomnosť ďalšieho výrobcu v Malajzii, ktorý nie je vývozcom do Únie, nič nemení na zistení týkajúcom sa úrovne spolupráce v Malajzii, pretože nebol predložený žiadny dôkaz, že prešetrované spoločnosti nezodpovedali za celý vývoz príslušného výrobku do Únie v rámci OP. Ten istý malajzijský výrobca okrem toho kritizoval skutočnosť, že podobní výrobcovia ako on, ktorí nevyvážali do Únie v OP, by mali podliehať sadzbe zostatkového cla. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že spoločnosti, ktoré nevyvážali do Únie počas OP, nemôžu mať individuálnu colnú sadzbu. Keď však tieto spoločnosti začnú vyvážať alebo prijmú neodvolateľný záväzok predávať do Únie, môžu požiadať o preskúmanie nových vývozcov v súlade s článkom 11 ods. 4 základného nariadenia, ktorého výsledkom môže byť individuálne colné rozpätie, ak sú splnené podmienky ustanovené v tomto článku.
(53)
Jeden z malajzijských výrobcov tvrdil, že hodnota CIF použitá ako základ výpočtu percenta dumpingového rozpätia nemá vychádzať z ceny oznámenej colným orgánom, ale má sa spätne vyrátať z ceny ďalšieho predaja bez všetkých nákladov v Únie po dovoze. Keďže však cena CIF bola použitá ako základ na colné vyhlásenia na hranici Únie a nezdá sa, že bola uvedená nesprávne, rovnaká cena sa má použiť ako základ výpočtu percenta dumpingového rozpätia. Spoločnosť tvrdila, že medzi prepojenými dodávkami z Malajzie a colným vybavením na účely ďalšieho predaja v Únii je časová medzera. Keby však aj boli faktúry na colné vybavenie vystavené v neskoršej etape a ceny by vychádzali z metódy oceňovania zásob FIFO, ešte vždy je to transferová cena a nie cena ďalšieho predaja, ktorá slúži ako základ na výpočet colnej hodnoty. Z tohto dôvodu sa tvrdenie zamieta.
(54)
Keďže neboli predložené žiadne ďalšie pripomienky k výpočtu dumpingového rozpätia, obsah odôvodnení 59 až 60 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzuje.
(55)
Výška dumpingu, ktorá bola nakoniec stanovená a ktorá bola vyjadrená ako percento čistej franko ceny CIF na hranici Únie pred preclením, je takáto:
Spoločnosť
Konečné dumpingové rozpätie
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Všetky ostatné spoločnosti
5,7 %
D. UJMA
1. Predbežné poznámky
(56)
Po uverejnení dočasného nariadenia sa zistilo, že je potrebné vykonať drobné opravy údajov o spotrebe kvôli administratívnej chybe. Dôsledkom sú drobné zmeny v objeme predaja, v podiele na trhu výrobného odvetvia Únie a v podiele na trhu príslušných krajín. Tieto opravy však nemajú žiadny významný vplyv na trendy a závery týkajúce sa spotreby, objemu predaja, podielu na trhu výrobného odvetvia Únie a podielu na trhu príslušných krajín na trhu Únie v posudzovanom období.
2. Výroba v Únii a výrobné odvetvie Únie
(57)
Ako sa už uviedlo v odôvodnení 62 dočasného nariadenia, zistilo sa, že podobný výrobok vyrábali dvaja navrhovatelia a malí výrobcovia v Európskej únii. Ako sa uvádza v odôvodnení 11 a 12 tohto nariadenia, výrobcovia, ktorí vyrábajú FOH s obsahom rozvetvených izomérov, boli vylúčení z vymedzenia výroby FOH Únie. Napriek skutočnosti vysvetlenej v odôvodnení 58 tohto nariadenia sa potvrdzuje vymedzenie výrobného odvetvia Únie v odôvodneniach 62 a 63 dočasného nariadenia.
(58)
Jedného z dvoch navrhovateľov prevzala spoločnosť, ktorá sa zúčastňuje na tomto konaní ako používateľ. Tento navrhovateľ zaujal po uverejnení dočasného nariadenia neutrálnu pozíciu.
(59)
Preto niektoré strany spochybnili úroveň podpory alebo to, že sú v postavení prešetrovaného, a tvrdili, že podpora pre prešetrovania musí platiť počas celého prešetrovania.
(60)
Analýza tohto tvrdenia ukázala, že zostávajúci navrhovateľ predstavuje viac než 40 % celkovej výroby Únie, teda viac ako 25 % celkovej výroby Únie a 100 % výrobcov Únie FOH vyjadrujúcich podporu podnetu alebo námietku voči podnetu. Z tohto dôvodu sú 25 % a 50 % prahové hodnoty požadované článkom 5 ods. 4 základného nariadenia úplne splnené a postavenie sa môže uznať.
(61)
Niektoré strany tvrdili, že keďže obaja navrhovatelia dovážali príslušný výrobok počas OP, nemajú sa považovať za súčasť výrobného odvetvia Únie. Overilo sa však, že percento výrobkov dovezených týmito spoločnosťami z príslušných krajín nie je významné v porovnaní s ich výrobou podobného výrobku. Okrem toho mal tento dovoz prevažne dočasný charakter. Preto možno potvrdiť, že hlavnou činnosťou týchto spoločností je výroba a predaj podobného výrobku. V dôsledku toho sa týmto potvrdzujú odôvodnenia 62 až 63 dočasného nariadenia.
3. Spotreba v Únii
(62)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa spotreby v Únii, odôvodnenia 64 až 66 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
4. Dovoz do Únie z príslušných krajín a cenové podhodnotenie
4.1. Kumulácia
(63)
Niekoľko strán namietalo proti tomu, že sa vykonalo kumulatívne posúdenie pre príslušné tri krajiny uvedené v dočasnom nariadení. Podľa ich názoru podmienky kumulácie ustanovené v článku 3 ods. 4 základného nariadenia neboli splnené. Konkrétne argumentovali, že negatívne podhodnotenie zistené v jednej z krajín vylučovalo kumuláciu. Okrem toho uviedli, že trendy v objemoch predaja pre tri vyvážajúce krajiny sa líšili v posudzovanom období, že prístup k surovinám a suroviny používané v troch vyvážajúcich krajinách boli takisto rôzne. Nakoniec sa uviedlo, že predaj na vývoz z jednej z príslušných krajín sa uskutočňoval prostredníctvom prepojených spoločností. Podľa ich názoru existovali medzi príslušnými krajinami na trhu Únie odlišné podmienky hospodárskej súťaže. V článku 3 ods. 4 základného nariadenia sa uvádza, že kde je dovoz výrobku z viac ako z jednej krajiny súčasne predmetom antidumpingových prešetrovaní, účinky takéhoto dovozu sa súhrnne vyhodnotia, len ak sa stanoví, že: a) dumpingové rozpätie stanovené vo vzťahu k dovozu z každej krajiny je vyššie ako de minimis, tak ako sa uvádza v článku 9 ods. 3 uvedeného nariadenia, objem dovozu z každej krajiny nie je zanedbateľný a b) kumulatívne posúdenie účinkov dovozu je primerané vzhľadom na podmienky hospodárskej súťaže medzi dovážanými výrobkami a podmienkami hospodárskej súťaže medzi dovážanými výrobkami a podobným výrobkom Únie.
a)
Ako sa už vysvetlilo v odseku 4.3.2 dočasného nariadenia, objem dumpingového dovozu pre každú príslušnú krajinu nebol zanedbateľný, a prítomnosť dumpingového dovozu bola počas posudzovaného obdobia významná.
b)
Zistilo sa, že podmienky hospodárskej súťaže a cenová politika príslušných krajín boli podobné medzi dovážanými výrobkami a podobným výrobkom najmä počas OP. Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 127 dočasného nariadenia, všetky úrovne odstránenia ujmy stanovené pre príslušné krajiny boli omnoho vyššie ako 2 % prahová hodnota de minimis. Z toho dôvodu cenové podhodnotenie neodzrkadľuje presne situáciu, ktorá by nastala na trhu s účinnou cenovou hospodárskou súťažou. Okrem toho sa analyzovali predajné kanály a cenové trendy pre každú z príslušných krajín a zistilo sa, že sú podobné, ako vidno v nasledujúcej tabuľke. Dovozné ceny príslušných krajín vykazovali klesajúci trend a boli mimoriadne nízke počas OP v porovnaní s priemerom cien výrobného odvetvia Únie.
Dovoz na základe údajov Eurostatu (upravený, aby zahŕňal iba príslušný výrobok)
2007
2008
2009
OP
Priemerná cena v EUR/tona Malajzia
911
944
799
857
Index: 2007 = 100
100
104
88
94
Medziročná zmena Δ %
3,6
-15,4
7,3
Priemerná cena v EUR/tona Indonézia
996
1 169
899
912
Index: 2007 = 100
100
117
90
92
Medziročná zmena Δ %
17,3
-23,1
1,4
Priemerná cena v EUR/tona India
997
1 141
897
915
Index: 2007 = 100
100
114
90
92
Medziročná zmena Δ %
14,4
-21,4
2,1
(64)
Preto sa odôvodnenia 67 až 70 dočasného nariadenia týmto potvrdzujú.
4.2. Objem dumpingového dovozu z príslušných krajín, jeho cena a podiel na trhu
(65)
Keďže neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce objemu dumpingového dovozu z príslušných krajín, jeho ceny a podielu na trhu, odôvodnenia 71 až 73 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
4.3. Cenové podhodnotenie
(66)
Strany tvrdili, že existujú rozdiely v cenách suroviny medzi FOH vyrobenými z prírodných olejov a tukov a syntetických zdrojov, ako sú surový alebo minerálny olej a že sa malo zaviesť ďalšie kritérium kontrolného čísla výrobku (PCN), aby sa posúdili rozdiely vo výrobných nákladoch spôsobené rôznymi výrobnými procesmi. Avšak PCN sú určované na základe individuálnych charakteristík každej podkategórie položiek zahrnutých do vymedzenia príslušného výrobku, a nie na základe ceny každej z týchto položiek. Okrem toho sa zistilo, že neexistuje žiadny podstatný rozdiel, pokiaľ ide o základné charakteristiky FOH vyrobených z prírodných olejov a tukov a FOH vyrobených z ropy alebo minerálneho oleja, a ani rozdiel vo výrobných nákladoch nie je takého charakteru, aby opodstatňoval rozlišovanie podľa PCN. Toto tvrdenie sa preto zamieta.
(67)
Niektoré strany tvrdili, že údaj použitý na vyjadrenie nákladov po dovoze, ktoré sú približne 3 % z dovoznej ceny, použitý na stanovenie úrovne podhodnotenia príslušnými krajinami, bol nejasný a nejavil sa v tomto prípade ako vhodný. Avšak informácie overené počas prešetrovania ukázali, že dovážajúce strany, ako sú dovozcovia a používatelia, museli zaplatiť takúto sumu nákladov po dovoze, aby bol príslušný výrobok prepustený do voľného obehu na trh v Únii. Okrem toho strany neposkytli žiadne dôkazy, ktoré by ukázali, že náklady po dovoze neboli v tomto prípade správne stanovené. Toto tvrdenie sa preto zamietlo. Metodika použitá na výpočet cenového podhodnotenia, ako sa vysvetľuje v odôvodneniach 74 a 75 dočasného nariadenia, sa týmto potvrdzuje.
5. Hospodárska situácia výrobného odvetvia Únie
5.1. Predbežné poznámky
(68)
Napriek zmene vo vlastníctve uvedenej v odôvodnení 58, sa usudzovalo, že údaje poskytnuté navrhovateľom, ktorý odstúpil, a overené v jeho priestoroch sa nemali automaticky vylúčiť z analýzy ujmy, pretože jeho výroba zostáva časťou výroby Únie.
(69)
Niektoré strany tvrdili, že niektoré údaje poskytnuté výrobným odvetvím Únie, najmä o ich nákupoch príslušného výrobku s pôvodom v Indii, Malajzii a Indonézii, sa mali vylúčiť z analýzy ujmy a výpočtu rozpätia ujmy, pretože akákoľvek údajná ujma v súvislosti s týmito nákupmi by bola spôsobená vlastným pričinením. Avšak, ako sa uvádza v odôvodnení 63 dočasného nariadenia, tieto nákupy boli hlavne z dôvodu dočasného zatvorenia jednej z prevádzok jedného výrobcu. Okrem toho, tieto nákupy neboli v porovnaní s celkovou produkciou navrhovateľov podstatné. Neexistovali teda žiadne závažné dôvody na vylúčenie nákupu týchto výrobcov z analýzy ujmy alebo z výpočtu úrovne odstránenia ujmy.
(70)
Predbežné poznámky uvedené v odôvodnení 76 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
5.2. Výroba, výrobná kapacita a využitie kapacity, predaj a podiel na trhu
(71)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa výroby, výrobnej kapacity a využitia kapacity, predaja a podielu na trhu výrobného odvetvia Únie, odôvodnenia 77 až 81 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
5.3. Priemerné jednotkové ceny výrobného odvetvia Únie
(72)
Po uverejnení dočasného nariadenia sa zistilo, že je potrebné vykonať drobné opravy priemerných jednotkových cien vo výrobnom odvetví Únie v dôsledku administratívnej chyby. V tabuľke sa uvádza upravený trend jednotkovej ceny výrobného odvetvia Únie v posudzovanom období.
Jednotková cena, predaj v Únii neprepojeným
2007
2008
2009
OP
Index: 2007 = 100
100
123
102
96
Medziročná zmena Δ %
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Zdroj: Vyplnené dotazníky.
(73)
Na rozdiel od konštatovaní uvedených v odôvodnení 84 dočasného nariadenia ceny výrobného odvetvia Únie klesli počas posudzovaného obdobia o 4 %. Pokles bol významný v rokoch 2008 - 2009 a v OP sa zaznamenal ďalší pokles. Počas tohto obdobia predajná cena klesla o 22 %. Uvedená zmena nemá žiadny vplyv na závery o hospodárskej situácii výrobného odvetvia Únie a vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa priemerných jednotkových cien výrobného odvetvia Únie, odôvodnenia 82 a 83 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
5.4. Stav zásob, zamestnanosť, mzdy a produktivita, ziskovosť, peňažný tok, investície, návratnosť investícií a schopnosť zvýšiť kapitál, rast, rozsah skutočného dumpingového rozpätia
(74)
Niektoré strany tvrdili, že nie je možné, aby výrobné odvetvie Únie utrpelo ujmu, keďže spoločnosti, ktoré sú súčasťou výrobného odvetvia Únie, sú vertikálne integrované a dovážajú príslušný výrobok z tretích krajín. Preto mohli použiť dovezený výrobok na svoju nadväzujúcu výrobu a predávať svoju výrobu, ktorá nie je zisková.
(75)
Je potrebné poznamenať, že v niektorých antidumpingových prešetrovaniach výrobcovia, ako výrobcovia ocele a výrobcovia chemických výrobkov, zahrnutí do vymedzenia výrobného odvetvia Únie, majú v týchto prípadoch nadväzujúcu činnosť a táto časť ich výroby príslušného výrobku je určená na vlastnú spotrebu. V takejto situácii sa však prešetruje možná existencia značnej ujmy pre výrobné odvetvie Únie výhradne v súvislosti s výrobou a predajom príslušného výrobku. V tomto prípade bola značná ujma zistená v súvislosti s činnosťou, pri ktorej sa používa príslušný výrobok, ako sa vysvetľuje v odôvodneniach 77 až 93 dočasného nariadenia. Strany neposkytli žiaden dôkaz, ktorý by preukázal, že zistenia v týchto odôvodneniach nie sú správne a že výrobné odvetvie Únie neutrpelo počas OP značnú ujmu. Z tohto dôvodu sa toto tvrdenie zamieta.
(76)
Niektoré strany tvrdili, že zatvorenie určitých výrobných kapacít navrhovateľmi ukázalo zavádzajúci obraz údajnej ujmy, ktorú utrpeli. Argumentovali tým, že v Únii existujú aj iní výrobcovia, ktorí prispeli ku kapacite v Únii a že investície do nových kapacít zvýšili kapacitu výrobného odvetvia Únie. To len ťažko svedčí o odvetví, ktoré utrpelo ujmu. Iné strany tvrdili, že zníženie investícií neznamená ujmu, ale presun výroby mimo EÚ.
(77)
Prešetrovaním uvedeným v odôvodnení 78 dočasného nariadenia sa zistilo, že výrobná kapacita výrobného odvetvia Únie sa zvýšila v roku 2008 o 9 %, ale potom počas OP klesla o 10 %. Bolo to výsledkom rozhodnutí prijatých s cieľom čeliť konkurencii z príslušných krajín a následné dočasné uzavretia boli takisto spôsobené tlakom vyvolaným dumpingovým dovozom. V súvislosti s investíciami bolo v odôvodnení 89 dočasného nariadenia zistené, že investície, ktoré v Únii uskutočnilo výrobné odvetvie Únie, sa znížili počas posudzovaného obdobia o 35 %. Je to jeden z viacerých faktorov ujmy, ktoré umožnili v odôvodneniach 92 a 93 dočasného nariadenia dospieť k záveru, že výrobné odvetvie Únie utrpelo počas OP značnú ujmu.
(78)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa stavu zásob, zamestnanosti, miezd a produktivity, ziskovosti, peňažného toku, investícií, návratnosti investícií a schopnosti zvýšiť kapitál, rastu a rozsahu skutočného dumpingového rozpätia, odôvodnenia 85 až 91 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
5.5. Vývoj po OP
(79)
Niektoré strany tvrdili, že neexistujú žiadne dôkazy o značnej ujme, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, a že skutočnosť, že jeden z dvoch pôvodných navrhovateľov prestal podporovať prešetrovanie, ukazuje, že neutrpel ujmu. Takisto sa argumentovalo, že ukazovatele ujmy pre zostávajúceho navrhovateľa neukazujú obraz ujmy.
(80)
Je potrebné poznamenať, že daná spoločnosť nenamietala proti prešetrovaniu, ale zaujala neutrálny postoj. Z toho dôvodu, ako sa objasňuje v odôvodnení 57, sa ešte vždy považovalo za primerané viesť oboch výrobcov v Únii ako súčasť výrobného odvetvia Únie.
(81)
Tvrdilo sa, že došlo k výraznému nárastu cien v období po OP a že tento cenový vývoj v tomto období sa okamžite premietne do zisku pre navrhovateľov, ktorí sami oznámili lepšie výsledky vo svojich verejných vyhláseniach za obdobie rokov 2010 - 2011.
(82)
Niektoré strany trvali na tom, že došlo k výraznému zlepšeniu situácie vo výrobnom odvetví Únie v období po OP, a poukazovali na to, že niektoré spoločnosti plánovali vybudovať v Únii nové priestory. Takisto sa tvrdilo, že vzhľadom na nedávne zvýšenie dovozných cien sa opatrenia mali pozastaviť alebo uložiť vo forme minimálnej dovoznej ceny (MIP).
(83)
Udalosti, ktoré nastali v období po OP sa zvyčajne pri antidumpingovom prešetrovaní nezohľadňujú. Okrem toho nebol predložený žiadny dôkaz, ktorý naznačuje, že uvedené udalosti po OP sú zjavné, nesporné a trvalé. Pokiaľ ide o pozastavenie konečných opatrení, malo by sa na to pozerať z hľadiska vývoja po OP, ktorý by mal trvalý charakter.
(84)
Pokiaľ ide o uloženie minimálnej dovoznej ceny, ako sa vysvetľuje v odôvodneniach 123 až 126, usudzuje sa, že okolnosti nie sú také, aby ju odôvodňovali. Preto sa všetky uvedené tvrdenia zamietli.
6. Záver o ujme
(85)
Prešetrovaním sa potvrdilo, že väčšina ukazovateľov ujmy týkajúcich sa výrobného odvetvia Únie vykazovala v posudzovanom období klesajúci trend. Na základe uvedeného sa potvrdzuje záver uvedený v odôvodneniach 92 a 93 dočasného nariadenia, že výrobné odvetvie Únie utrpelo počas OP značnú ujmu.
E. PRÍČINNÉ SÚVISLOSTI
1. Vplyv dumpingového dovozu
(86)
Jedna strana poznamenala, že analýza uvedená v odôvodnení 108 dočasného nariadenia je chybná, pretože sa zdá, že spája celkové a nepretržité zníženie spotreby s nárastom dovozu, zatiaľ čo podľa tejto strany dovoz z príslušných krajín sa vyvíjal v súlade so spotrebou.
(87)
Treba skutočne objasniť, že ako sa uvádza v odôvodneniach 64 až 66 dočasného nariadenia, spotreba počas posudzovaného obdobia celkovo vzrástla o 2 %. To však nespochybňuje skutočnosť, že v posudzovanom období došlo k významnému celkovému nárastu objemu lacného dumpingového dovozu z príslušných krajín a jeho podielu na trhu (pozri odôvodnenie 96 z dočasného nariadenia), zatiaľ čo veľkosť trhu sa takmer nezmenila a výrobné odvetvie Únie stratilo významný podiel na trhu najmä v období medzi rokom 2009 a OP.
(88)
Niektoré strany tvrdili, že trendy dovozu z príslušných krajín nesúvisia so zhoršením hospodárskej situácie výrobného odvetvia Únie, najmä s objemom predaja, hodnotami predaja a ziskovosťou. Argumentujú, že došlo k zlepšeniu ziskovosti výrobného odvetvia Únie, keď dovoz vzrástol v roku 2008 a potom výrazne klesol, keď dovoz zostal stabilný.
(89)
Na rozdiel od uvedeného tvrdenia, prešetrovaním sa poukázalo na celkovú koreláciu medzi dumpingovým dovozom za nízke ceny a ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie počas celého posudzovaného obdobia (pozri odôvodnenia 95 až 98 dočasného nariadenia). Prešetrovaním sa takisto ukázalo, že výrobné odvetvie Únie sa v posudzovanom období nemohlo zotaviť vzhľadom na zvýšený výskyt dumpingového dovozu za nízke ceny na trh Únie. Na základe uvedených skutočností sa má toto tvrdenie zamietnuť.
(90)
Takisto sa tvrdilo, že rozdiely v trendoch dovozu existovali v závislosti od druhov alkoholu vyrábaných niektorými vyvážajúcimi výrobcami, a preto sa má uskutočniť samostatná analýza ujmy v súvislosti s týmito alkoholmi. Avšak rôzne druhy zahrnuté do vymedzenia výrobku majú rovnaké základné charakteristiky. Prešetrovaním sa neodhalili žiadne podstatné rozdiely medzi FOH vyrábanými z rôznych surovín. Preto nie je v tomto prípade dôvod vypracovať samostatnú analýzu trendov podľa typu alkoholu.
(91)
Takisto sa tvrdilo, že spôsobenie ujmy sa nemohlo prisudzovať Indii, pretože jej dovoz počas posudzovaného obdobia sa nezvýšil, najmä keď sa nezohľadňujú nákupy navrhovateľov. Avšak zistilo sa, že dovoz z Indie na trh Únie sa uskutočňoval za dumpingové ceny a že rozpätie ujmy bolo väčšinou nad 2 % úrovňou de minimis. Okrem toho, ako sa uvádza v odôvodneniach 63 až 65, boli splnené podmienky pre súhrnné posúdenie príslušných krajín. Toto tvrdenie sa má teda zamietnuť.
(92)
Takisto sa tvrdilo, že spôsobenie ujmy sa nemôže prisúdiť spoločnostiam, ktorých jednotlivé rozpätia podhodnotenia boli záporné, alebo vzhľadom na tento dôvod sa nemôže prisúdiť dovozu z Indonézie ako celku.
(93)
Okrem toho, ako sa uvádza v odôvodneniach 63 až 65, boli splnené všetky podmienky pre súhrnné posúdenie dôvodov. V súlade s tým účinky, ktoré mal dumpingový dovoz za nízke ceny s pôvodom v príslušných krajinách na výrobné odvetvie Únie, sa posudzovali spoločne na účely analýzy ujmy a príčiny ujmy. Okrem toho neprítomnosť podhodnotenia nevylučuje existenciu značnej ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie. Ako sa uvádza v odôvodneniach 124 až 127 dočasného nariadenia, skutočne sa zistilo, že ceny účtované výrobnému odvetviu Únie neboli dostatočné na pokrytie celých výrobných nákladov a dosiahnutie primeraného rozpätia zisku, ktorý by sa mohol dosiahnuť v OP bez dumpingového dovozu. Toto tvrdenie sa preto zamieta.
(94)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa účinkov dumpingového dovozu, odôvodnenia 95 až 98 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
2. Vplyv iných faktorov
(95)
Viaceré strany tvrdili, že skutočná príčina ujmy, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, má byť prisúdená finančnej kríze, keďže hlavné poškodenie tohto výrobného odvetvia nastalo, keď sa dovoz z príslušných krajín stabilizoval. Takisto sa uviedlo, že zhoršenie ziskovosti výrobného odvetvia Únie bolo podobné zhoršeniu pozorovanému v súvislosti s inými spoločnosťami pôsobiacimi v chemickom priemysle.
(96)
Pri výkonnosti výrobného odvetvia Únie zohrávala kríza úlohu. Trendy vo faktoroch ujmy, ako sú využitie kapacity a objem predaja, ukazujú, že situácia výrobného odvetvia Únie sa zhoršila s krízou a o niečo sa zlepšila s oživením na trhu. Prešetrovaním sa však ukázalo, že zlepšenie neumožnilo zotavenie výrobného odvetvia Únie, ktoré ďaleko zaostávalo za svojou hospodárskou situáciou prevládajúcou na začiatku posudzovaného obdobia. Okrem toho, ako sa uvádza v odôvodnení 89, rok 2008 tesne pred vypuknutím finančnej krízy bol rokom s najvyšším nárastom dumpingového dovozu z príslušných krajín a s najostrejším poklesom objemu predaja výrobného odvetvia Únie. Po tomto roku sa výrobné odvetvie Únie nezotavilo a dumpingový dovoz bol naďalej prítomný na trhu Únie vo vysokej miere. Z týchto dôvodov je zrejmé, že bez ohľadu na ďalšie faktory dumpingový dovoz výrazne prispel k značnej ujme, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie počas OP. Toto tvrdenie sa preto zamieta.
(97)
Viaceré strany takisto tvrdili, že skutočnou príčinou údajnej ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie boli dovoz z iných tretích krajín, zníženie dopytu, zvýšenie cien surovín a nedostatok riadneho prístupu k týmto surovinám, zlé strategické rozhodnutia výrobného odvetvia Únie, konkurenčný tlak na nadväzujúcom trhu, zníženie výroby príslušného výrobku určenej na vlastnú spotrebu, všeobecná zmena v trhových podmienkach a konkurenčná situácia na trhu Únie.
(98)
Za zmienku stojí, že uvedené strany nedokázali odôvodniť svoje tvrdenia a preukázať, že iné faktory než lacný dumpingový dovoz z príslušných krajín narúšali príčinnú súvislosť medzi ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, a dumpingovým dovozom.
(99)
Niektoré strany tvrdili, že Komisia neanalyzovala možný vplyv predaja rozvetvených FOH na predaj príslušného výrobku výrobným odvetvím Únie a účinky na jeho hospodársku situáciu. Prešetrovanie bolo zamerané na výrobok, ako sa vymedzuje v odôvodneniach 8 až 12 a žiadna zo strán neposkytla spoľahlivé údaje, ktoré by umožnili posúdiť možný negatívny vplyv rozvetvených FOH na hospodársku situáciu výrobného odvetvia Únie. Preto sa toto tvrdenie zamieta.
(100)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa vplyvu iných faktorov, odôvodnenia 99 až 106 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
3. Záver o príčinných súvislostiach
(101)
Prešetrovanie nepoukázalo na skutočnosť, že existovali aj iné faktory než dumpingový dovoz za nízku cenu z príslušných krajín, ktorý narúšal príčinné súvislosti medzi značnou ujmou, ktorú utrpelo výrobné odvetvie Únie, a dumpingovým dovozom.
(102)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa príčinných súvislostí, odôvodnenia 107 až 110 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
F. ZÁUJEM ÚNIE
1. Výrobné odvetvie Únie
(103)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa záujmu výrobného odvetvia Únie, odôvodnenia 112 až 113 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
2. Dovozcovia
(104)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa dovozcov, odôvodnenia 115 a 116 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
3. Používatelia
(105)
Je potrebné pripomenúť, že aby bolo možné posúdiť možný vplyv antidumpingových opatrení na používateľov v Únii, prešetrovanie sa zameralo predovšetkým na súhrnné údaje piatich veľkých spoločností používateľov, v ktorých sa v dočasnej etape vykonala návšteva.
(106)
Na tomto základe sa predbežne zistilo, že podiel nákladov príslušného výrobku na celkových výrobných nákladoch tejto skupiny bol významný a pohyboval sa v závislosti od konečného výrobku medzi 10 % a 20 %. Dostupné údaje sa však opätovne preskúmali a podľa nových výpočtov a opravy niektorých údajov sa zistilo, že toto rozpätie sa pohybuje od 15 % do 25 %. Podobne sa zistilo, že priemerné ziskové rozpätie činnosti, pri ktorej sa používa príslušný výrobok, je približne 6 % pre skupinu piatich navštívených spoločností. Nové výpočty ukazujú vyššie priemerné ziskové rozpätie, ktoré je približne 7,5 %. Napokon, sa opravil aj priemerný podiel činnosti, pri ktorej sa používa príslušný výrobok, na celkovej činnosti. Dočasné zistenie bolo približne 22 %, zatiaľ čo podľa nových výpočtov sa zistil podiel 25 %.
(107)
Po uverejnení dočasného nariadenia zareagovalo niekoľko používateľov a predložili pripomienky v súvislosti s konečným zverejnením. Namietali výber piatich používateľských spoločností uvedených v odôvodnení 118 dočasného nariadenia a tvrdili, že údaje použité na posúdenie možného vplyvu opatrení na odvetvie používateľov nie sú transparentné, nevychádzajú z reprezentatívnych strán a týkajú sa malého počtu strán. Tvrdilo sa, že analýza mala posudzovať údaje poskytnuté všetkými spolupracujúcimi používateľmi v prešetrovaní.
(108)
Avšak ako sa uvádza v odôvodneniach 117 a 118 dočasného nariadenia, 21 spolupracujúcich spoločností predstavuje spolu približne 25 % z celkových nákupov Únie príslušného výrobku počas OP, zatiaľ čo päť spoločností použitých na posúdenie záujmu používateľov predstavovalo približne 18 % týchto nákupov a 72 % nákupov príslušného výrobku zo strany spolupracujúcich používateľov. Okrem toho, že týchto päť používateľov je reprezentatívnych z hľadiska objemu nákupu príslušného výrobku, rovnako predstavujú veľmi dobré zastúpenie rôznych podnikateľských odvetví priemyslu v používateľskom výrobnom odvetví. Päť navštívených firiem skutočne predstavuje heterogénnu skupinu, do ktorej patria nielen výrobcovia s prvým použitím, t. j. výrobcovia povrchovo aktívnych látok, ale aj používatelia povrchovo aktívnych látok a ďalší nadväzujúci používatelia.
(109)
Napriek tomu sa vykonala rozsiahlejšia analýza zohľadňujúca všetky informácie, ktoré poskytli spolupracujúci používatelia. Vykonalo sa najmä osobitné posúdenie možného vplyvu antidumpingového cla na výrobcov povrchovo aktívnych látok ako samostatnej skupiny, pretože táto skupina mohla byť potenciálne najviac ovplyvnená uložením opatrení. Ďalšia samostatná analýza sa vykonala pre druhú skupinu používateľov, pozostávajúcu zo všetkých ostatných používateľských spoločností, ktoré spolupracovali pri prešetrovaní.
(110)
Vykonala sa simulácia posudzujúca možný vplyv priemerného 5 % cla na dovoz FOH na všetkých spolupracujúcich používateľov a potom na dve samostatné skupiny. Výsledok simulácie ukázal, že konečný vplyv tohto priemerného cla na celkové výrobné náklady činnosti, pri ktorej sa používa prešetrovaný výrobok, by bol približne 0,09 % pre všetkých používateľov, pričom vplyv rovnakého cla na nadväzujúci výrobok používajúci príslušný výrobok by bol pre skupinu povrchovo aktívnych látok približne 0,05 % a na druhú skupinu spoločností by bol približne 0,29 %.
(111)
Analýza takisto ukázala, že výrobcovia povrchovo aktívnych látok dosiahli nižšie ziskové rozpätia v odvetví používajúcom prešetrovaný výrobok; táto skupina však dovážala z príslušných krajín len približne 2,6 % ich celkových nákupov prešetrovaného výrobku počas OP. Okrem toho percento činnosti povrchovo aktívnych látok, kde sa používajú FOH, v porovnaní s ich celkovým obratom je približne 24 %. Preto dokonca aj pri použití priemerného 5 % antidumpingového cla je konečný vplyv na výrobné náklady výrobkov, vrátane prešetrovaného výrobku, veľmi obmedzený, a na ich celkovú ziskovosť dokonca zanedbateľný.
(112)
Niektorí výrobcovia povrchovo aktívnych látok však tvrdili, že antidumpingové clo im bude brániť vo voľnom nákupe surovín, čím naruší ich segment trhu.
(113)
Ako sa uvádza v odôvodnení 120 dočasného nariadenia, úroveň antidumpingového cla a možný vplyv na výrobné odvetvie používateľov a na nadväzujúci trh nevytvára vážne prekážky pre dovoz príslušného výrobku. Prešetrovaním sa potvrdilo, že konečné antidumpingové clo nemôže narušiť nadväzujúci trh. Súčasne by nemalo byť ťažké pre výrobcov povrchovo aktívnych látok preniesť tento pomerne nízky nárast nákladov do konečnej ceny svojich výrobkov. Preto sa tvrdenia, že antidumpingové clo by narušilo nadväzujúci trh, zamietajú.
(114)
Po zverejnení konečných zistení niektorí používatelia trvali na tom, že výrobcovia Únie im odmietli dodávať tovar a že existovalo len málo možností dodávok. Ako sa však uvádza v odôvodnení 120 dočasného nariadenia, pomerne nízka úroveň navrhovaných opatrení nevylučuje možnosť dovážať príslušný výrobok. Výrobcovia Únie navyše nevyužívali pri výrobe celú kapacitu počas posudzovaného obdobia. Dovoz je okrem toho možný aj z ostatných tretích krajín, ktorých sa opatrenia netýkajú, a údaje Eurostatu, pokiaľ ide o dovoz FOH zo zvyšku sveta po OP, nasvedčujú tomu, že tento dovoz narastá, čo naznačuje, že údajné riziko nedostatku dodávok je neopodstatnené. Preto bolo toto tvrdenie zamietnuté.
(115)
Určité združenia používateľov, ktoré sa neprihlásili v rámci lehoty stanovenej v bode 5.3 oznámenia o začatí konania, tvrdili, že ich stanoviská, najmä tie, ktoré sa týkajú možného vplyvu opatrení na malé a stredné podniky a na osobitné sektory, neboli v posúdení záujmu Únie zohľadnené. Malo by sa však poznamenať, že všetky pripomienky predložené týmito združeniami sa v tomto prešetrovaní zvážili. Okrem toho, ako sa uvádza v odôvodnení 109, v posúdení záujmu Únie sa zohľadnili všetky informácie poskytnuté spolupracujúcimi používateľmi. Preto bolo toto tvrdenie zamietnuté.
(116)
Niekoľko strán tvrdilo, že trvanie opatrení, ak sa uložia, by malo byť obmedzené na maximálne obdobie dvoch rokov. Podľa základného nariadenia sa konečné antidumpingové opatrenie zvyčajne uloží na obdobie piatich rokov. Keďže žiadna z týchto strán nepreukázala, že obdobie dvoch rokov by bolo dostatočné na prijatie odvetných opatrení proti dumpingu, ktorý spôsobuje ujmu, ako sa požaduje v článku 11 ods. 1 základného nariadenia, nie je dôvod na neuplatnenie štandardného trvania opatrení. Preto bolo toto tvrdenie zamietnuté.
(117)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa záujmu používateľov, potvrdzuje sa, že uloženie konečných opatrení na dovoz príslušného výrobku by bolo v záujme Únie, a odôvodnenia 117 až 121 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
4. Záver o záujme Únie
(118)
Na základe uvedeného sa záver uvedený v odôvodnení 122 dočasného nariadenia týmto potvrdzuje. Neexistujú žiadne presvedčivé dôvody proti uloženiu konečného antidumpingového cla na dovoz FOH z príslušných krajín.
G. KONEČNÉ ANTIDUMPINGOVÉ OPATRENIA
1. Úroveň odstránenia ujmy
(119)
Je potrebné pripomenúť, že ziskové rozpätie použité pri výpočte cieľového zisku v dočasnej etape bolo 7,7 %. Navrhovatelia tvrdili, že cieľový zisk vo výške 15 % by bol primeranejší. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že nepredložili overiteľné dôkazy na podporu tvrdenia, že cieľový zisk je prinízky. Preto sa navrhuje potvrdiť dočasný cieľový zisk 7,7 %, ktorý vychádza zo ziskového rozpätia dosiahnutého za celú činnosť, v ktorej sa používa alkohol, jedného z navrhovateľov v jeho poslednom ziskovom roku predtým, než došlo k prudkému nárastu dumpingového dovozu za nízku cenu.
(120)
Niektoré strany tvrdili, že 7,7 % nebolo realistických a bolo privysokých. Navrhovali použiť na stanovenie úrovne odstránenia ujmy nižšie ziskové rozpätie od 3 % do 5 %. Toto tvrdenie však nebolo odôvodnené žiadnymi dôkazmi preukazujúcimi, že navrhovaný zisk bol zisk, ktorý by mohlo dosiahnuť výrobné odvetvie Únie, ak by nedošlo k dumpingovému dovozu na trh Únie, a teda bolo zamietnuté.
(121)
Niektoré strany tvrdili, že Komisia nesprávne stanovila úroveň odstránenia ujmy na základe rozpätia predaja pod cenu, pričom mala používať rozpätie podhodnotenia. V tomto prípade sa usudzovalo, že rozpätie podhodnotenia nebolo vhodným základom na stanovenie úrovne odstránenia ujmy pre výrobné odvetvie Únie, keďže by neodzrkadľovalo úroveň ceny, ktorá by sa mohla dosiahnuť v prípade, že by nedošlo k dumpingovému dovozu na trh Únie. Toto tvrdenie sa preto zamietlo.
(122)
Na tomto základe možno dočasné rozpätia ujmy vyjadrené ako percento z ceny CIF na hranici Únie, clo nezaplatené, ako sa uvádza v odôvodnení 127 dočasného nariadenia, potvrdiť.
2. Konečné opatrenia
2.1. Forma konečných opatrení
(123)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 79 až 84, niektoré strany medziiným tvrdili, že súčasné opatrenia by sa mali pozastaviť, pretože udalosti po OP, ktoré sa týkali nárastu ceny príslušného výrobku na trhu Únie, boli zjavné, nesporné a pretrvávajúce. Takisto tvrdili, že akékoľvek konečné opatrenia by nemali mať formu cla ad valorem, ale skôr by sa mali uložiť vo forme minimálnej dovoznej ceny.
(124)
Usudzuje sa však, že v tomto konkrétnom prípade okolnosti nie sú také, aby zdôvodňovali uloženie minimálnej dovoznej ceny. Túto formu opatrenia by bolo možné ľahko obísť vzhľadom na povahu príslušného výrobku a zložité podnikové štruktúry príslušných vývozcov.
(125)
Pripúšťa sa však, že existuje určitá citlivosť v súvislosti s cenou na trhu s daným výrobkom, a preto by bolo odôvodnené v prípade možných významných zvýšení cien príslušného výrobku znížiť vplyv konečných opatrení na používateľov Únie na minimum. Z toho dôvodu sa považuje za vhodné zmeniť formu konečných opatrení z cla ad valorem na osobitné clo.
(126)
Predpokladá sa, že táto forma opatrení do určitej miery obmedzí akýkoľvek možný neprimeraný záporný vplyv na používateľov v prípade, že by došlo k významnému a náhlemu zvýšeniu cien. Na druhej strane, ak by sa ceny znížili, osobitné clo by ešte vždy zabezpečovalo dostatočnú ochranu výrobcom Únie. Osobitné clo vychádza z hodnôt CIF vývozov spolupracujúcich spoločností Únie v OP prevedených na eurá s použitím mesačných devízových kurzov a vynásobených najnižším rozpätím dumpingu a ujmy v súlade s pravidlom nižšieho cla.
(127)
V tejto súvislosti dvaja vyvážajúci výrobcovia tvrdili, že namiesto mesačného devízového kurzu by sa mal použiť priemerný ročný devízový kurz. Treba však pripomenúť, že v súlade so štandardným postupom, akýkoľvek prevod mien v antidumpingových prešetrovaniach sa uskutočňuje pomocou mesačných devízových kurzov. Platí to aj v prípade tohto prešetrovania. Tvrdenie sa preto zamietlo.
(128)
Navrhovateľ tvrdil, že pri stanovovaní osobitného cla by sa mali použiť súčasné ceny FOH a nie hodnoty CIF počas OP. Malo by sa poznamenať, že osobitné clo sa stanovuje na základe výpočtov týkajúcich sa dumpingu a ujmy v OP. Neboli poskytnuté žiadne podložené tvrdenia v záujme toho, aby sa výpočty osobitného cla v tomto prípade zakladali na období po OP. Tvrdenie sa preto zamietlo.
2.2. Uloženie konečných opatrení
(129)
Po zverejnení dočasných opatrení sa prihlásil potenciálny vyvážajúci výrobca a tvrdil, že sadzba zostatkového cla má byť stanovená na úrovni najvyššieho uloženého cla, a nie najvyššieho dumpingového rozpätia zisteného v súvislosti s Indonéziou. Zostatkové clo je však stanovené na základe zostatkového dumpingu alebo zostatkového rozpätia ujmy s použitím pravidla nižšieho cla. Tvrdenie sa preto zamietlo.
(130)
Na základe uvedených skutočností sa usudzuje, že v súlade s článkom 9 ods. 4 základného nariadenia by sa mali uložiť konečné antidumpingové opatrenia na dovoz príslušného výrobku na úrovni dumpingového rozpätia alebo rozpätia ujmy podľa toho, čo je nižšie, v súlade s pravidlom nižšieho cla.
(131)
Všetky strany boli informované o základných skutočnostiach a úvahách, na základe ktorých sa plánovalo odporučiť uloženie konečného antidumpingového cla. Po konečnom zverejnení im bola takisto poskytnutá lehota, počas ktorej mohli predložiť pripomienky. Pripomienky predložené stranami sa posúdili a zistenia sa v prípade potreby zodpovedajúcim spôsobom upravili.
(132)
Navrhuje sa toto konečné antidumpingové clo:
Krajina
Spoločnosť
Konečné osobitné antidumpingové clo (v EUR na tonu čistej hmotnosti)
India
VVF Limited
46,98
všetky ostatné spoločnosti
86,99
Indonézia
P.T. Musim Mas
45,63
Všetky ostatné spoločnosti
80,34
Malajzia
KL-Kepong Oleomas (KLK)
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd.
51,07
Všetky ostatné spoločnosti
61,01
(133)
Antidumpingové colné sadzby pre jednotlivé spoločnosti špecifikované v tomto nariadení sú uplatniteľné iba na dovoz príslušného výrobku vyrábaného týmito spoločnosťami, a teda spomenutými špecifickými právnymi subjektmi. Na dovoz príslušného výrobku vyrobeného akoukoľvek inou spoločnosťou, ktorá nie je vyslovene uvedená v tomto nariadení s názvom a adresou, vrátane subjektov prepojených so spoločnosťami, ktoré sú osobitne uvedené, sa tieto sadzby nevzťahujú a na tento dovoz by sa mali vzťahovať colná sadzba uplatniteľná na „všetky ostatné spoločnosti“.
(134)
Akákoľvek žiadosť o uplatňovanie týchto individuálnych antidumpingových colných sadzieb (napríklad po zmene názvu subjektu alebo po zriadení nových výrobných či predajných subjektov) by sa mala adresovať Komisii (10) a mala by obsahovať všetky príslušné informácie, najmä o akejkoľvek zmene v činnostiach spoločnosti týkajúcich sa výroby, domáceho predaja či predaja na vývoz spojenej napríklad so zmenou názvu alebo zmenou súvisiacou s výrobnými či predajnými subjektmi. V prípade potreby by sa toto nariadenie potom zodpovedajúcim spôsobom malo zmeniť a doplniť prostredníctvom aktualizácie zoznamu spoločností, na ktoré sa vzťahujú individuálne sadzby antidumpingového cla.
3. Záväzky
(135)
Jeden indický, ako aj jeden malajzijský vyvážajúci výrobca spolu so svojím prepojeným dovozcom ponúkli cenový záväzok v súlade s článkom 8 ods. 1 základného nariadenia. Obe ponuky záväzkov obsahovali vysoký počet skupín výrobkov (stanovených podľa chemickej špecifikácie) a každá skupina podliehala minimálnej dovoznej cene (MIP), pričom cenové rozdiely medzi skupinami dosahovali až 25 % v prípade malajzijského vývozcu a až 100 % v prípade indického vývozcu. Ceny v rámci jednotlivých skupín sa okrem toho pohybovali až v rozpätí 20 % a predstavovali tak veľmi vysoké riziko krížovej kompenzácie. Treba tiež uviesť, že ponuka indického vývozcu neriešila nestálosť cien príslušného výrobku. Dodatočné riziká krížovej kompenzácie sa zistili v súvislosti s malajzijským vývozcom a jeho prepojeným dovozcom v Únii, ktorý nezískaval príslušný výrobok len od malajzijského vývozcu ale aj od iných dodávateľov. V konečnom dôsledku, pre colné orgány by bolo veľmi ťažké stanoviť chemickú špecifikáciu výrobku bez individuálnej analýzy, čím by sa monitorovanie stalo veľmi zaťažujúcim, ak nie neuskutočniteľným. Ponuky záväzkov sa preto zamietli. Po návrhu zmeniť formu opatrení jeden vyvážajúci výrobca zmenil svoju ponuku záväzku, pričom navrhol priemernú MIP pre všetky skupiny výrobkov a tvrdil, že by už nedošlo k žiadnemu riziku krížovej kompenzácie. Druhý vyvážajúci výrobca iba potvrdil svoju ponuku. Vzhľadom na počet typov výrobkov a cenovú variáciu medzi nimi, MIP by mohla celkovo ohroziť účinnosť opatrení. Okrem toho štruktúra spoločností a ich ponúk, ako bolo opísané, stále predstavuje prekážku, pokiaľ ide o prijatie záväzku. Systém podávania správ a cien navrhnutý jedným z vývozcov nerieši tieto obavy a v každom prípade by bolo monitorovanie veľkou záťažou, ak nie úplne nepraktické. Z tohto dôvodu nie je možné prijať ponuky záväzkov.
4. Výber s konečnou platnosťou dočasného antidumpingového cla
(136)
Vzhľadom na rozsah zistených dumpingových rozpätí a so zreteľom na úroveň ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie sa považuje za potrebné, aby sa sumy získané prostredníctvom dočasného antidumpingového cla, ktoré bolo uložené na základe dočasného nariadenia, s konečnou platnosťou vyberali v rozsahu konečného cla uloženého týmto nariadením. Ak je konečné clo nižšie ako dočasné clo, dočasne zabezpečené sumy nad rámec konečnej sadzby antidumpingového cla sa uvoľnia,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Týmto sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz nasýtených mastných alkoholov s dĺžkou uhlíkového reťazca C8, C10, C12, C14, C16 alebo C18 (okrem rozvetvených izomérov) vrátane jednoduchých nasýtených mastných alkoholov (známych aj ako „čisté frakcie“) a zmesí obsahujúcich prevažne kombináciu dĺžok uhlíkového reťazca C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (všeobecne kategorizované ako C8-C10), zmesí obsahujúcich prevažne kombináciu dĺžok uhlíkového reťazca C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (všeobecne kategorizované ako C12-C14) a zmesí obsahujúcich prevažne kombináciu dĺžok uhlíkového reťazca C16-C18 v súčasnosti zaradené pod číselné znaky KN ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 a ex 3823 70 00 (kódy TARIC 2905168510, 2905190060, 3823700011 a 3823700091) s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii.
2. Sadzba konečného antidumpingového cla je pre výrobok opísaný v odseku 1, ktorý vyrobili uvedené spoločnosti, takáto:
Krajina
Spoločnosť
Konečné antidumpingové clo (v EUR na tonu čistej hmotnosti)
Doplnkový kód TARIC
India
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Všetky ostatné spoločnosti
86,99
B999
Indonézia
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Všetky ostatné spoločnosti
80,34
B999
Malajzia
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd, Pelabuhan Klang, Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Všetky ostatné spoločnosti
61,01
B999
3. V prípadoch, keď sa tovar poškodí pred prepustením do voľného obehu a cena skutočne zaplatená alebo cena, ktorá sa má skutočne zaplatiť, sa preto pomerne rozdelí na účely stanovenia colnej hodnoty v súlade s článkom 145 nariadenia Rady (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (11), výška antidumpingového cla vypočítaná zo súm uvedených v predchádzajúcom texte sa zníži o percento, ktoré zodpovedá pomernému rozdeleniu ceny skutočne zaplatenej alebo ceny, ktorá sa má skutočne zaplatiť.
4. Ak nie je ustanovené inak, uplatňujú sa platné ustanovenia týkajúce sa cla.
Článok 2
Sumy zabezpečené prostredníctvom dočasného antidumpingového cla podľa nariadenia (EÚ) č. 446/2011 sa vyberajú s konečnou platnosťou. Sumy zabezpečené nad rámec sadzby konečného antidumpingového cla sa uvoľňujú.
Článok 3
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 8. novembra 2011