SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/65/EU
ze dne 20. října 2010
o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/6/ES ze dne 18. února 2002 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států Společenství nebo odplouvajících z nich (4) vyžaduje, aby členské státy přijaly některé standardizované formuláře (dále jen „formuláře FAL“) s cílem usnadnit dopravu, jak je stanoveno v Úmluvě Mezinárodní námořní organizace (IMO) o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (dále jen „úmluva FAL“), přijaté dne 9. dubna 1965, v platném znění.
(2)
V zájmu usnadnění námořní dopravy a omezení administrativní zátěže pro společnosti provozující lodní dopravu je třeba v nejvyšší možné míře zjednodušit a harmonizovat ohlašovací formality vyžadované právními předpisy Unie a členských států. Tato směrnice by se však neměla nijak dotýkat povahy a obsahu požadovaných informací a neměla by zavádět žádné další požadavky na ohlašování pro lodě, na něž se tato povinnost již nevztahuje podle právních předpisů použitelných v členských státech. Měla by se zabývat výhradně tím, jak je možno postupy informování zjednodušit a harmonizovat a jak je možno zefektivnit shromažďování informací.
(3)
Předávání údajů požadovaných při připlutí do přístavu nebo při odplutí z něj podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu (5), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel (6), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (přepracované znění) (8) a případně podle Mezinárodního předpisu o námořní přepravě nebezpečného zboží, přijatého v roce 1965, v platném znění se vztahuje na informace požadované formuláři FAL. Proto pokud tyto informace odpovídají požadavkům uvedených právních předpisů, mělo by být akceptováno, aby byly poskytovány na formulářích FAL.
(4)
Má-li dojít ke zjednodušení, musí právní předpisy Unie vzhledem ke globálnímu rozměru námořní dopravy zohledňovat požadavky IMO.
(5)
Členské státy by měly prohloubit spolupráci mezi příslušnými orgány, jako jsou celní orgány, orgány ochrany hranic, orgány veřejného zdraví a dopravní orgány, s cílem i nadále zjednodušovat a harmonizovat ohlašovací formality v rámci Unie a co nejefektivněji využívat elektronického předávání údajů a systémů výměny informací, aby k odstranění překážek v námořní dopravě došlo pokud možno současně a aby byl vytvořen evropský prostor námořní dopravy bez překážek.
(6)
Měly by být k dispozici podrobné statistiky o námořní dopravě, které umožní vyhodnotit účinnost a potřebnost politických opatření k usnadnění námořní dopravy v Unii, s přihlédnutím k tomu, že by na členské státy neměly být kladeny další zbytečné požadavky na shromažďování statistických údajů a že by měl být plně využíván Eurostat. Pro účely této směrnice je důležité, aby byly sbírány relevantní údaje týkající se lodní dopravy uvnitř Unie nebo lodí, které zastavují v přístavech ve třetích zemích nebo ve svobodných pásmech.
(7)
Pro lodní společnosti by mělo být snazší využívat status „schválené pravidelné námořní linky“ v souladu s cílem sdělení Komise ze dne 21. ledna 2009 nazvaného „Sdělení a akční plán týkající se vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek“.
(8)
Co nejdříve a nejpozději od 1. června 2015 by se měly v široké míře využívat elektronické prostředky předávání údajů pro všechny ohlašovací formality, a to na základě mezinárodních norem vypracovaných úmluvou FAL, je-li to možné. S cílem usnadnit a urychlit předávání informací, kterých může být velké množství, je třeba tam, kde je to možné, plnit ohlašovací formality elektronicky. V rámci Unie by měly být informace předávány na formulářích FAL v tištěné podobě pouze výjimečně a měly by být akceptovány pouze po omezenou dobu. Členské státy se vybízejí k tomu, aby administrativními prostředky, včetně finančních pobídek, podporovaly používání elektronické podoby ohlašování. Z výše uvedených důvodů by se výměna informací mezi příslušnými orgány členských států měla uskutečňovat elektronicky. Aby se tento vývoj usnadnil a aby se zajistilo plynulé fungování evropského prostoru námořní dopravy bez překážek, měly by být elektronické systémy ve větší míře technicky interoperabilní, a to pokud možno do stejného dne.
(9)
Subjekty zabývající se obchodem a dopravou by měly mít možnost podávat informace a dokumenty ke splnění ohlašovacích formalit ve standardizované podobě v rámci jednotného elektronického portálu. Jednotlivé údaje by měly být vždy poskytovány pouze jednou.
(10)
Systémy SafeSeaNet zřízené na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie by měly zjednodušit příjem, výměnu a distribuci informací mezi informačními systémy členských států v oblasti námořní činnosti. S cílem usnadnit námořní dopravu a snížit s ní související administrativní zátěž by měl být systém SafeSeaNet interoperabilní s jinými systémy Unie pro ohlašovací formality. Systém SafeSeaNet by měl být používán pro další výměnu informací pro usnadnění námořní dopravy. V systému SafeSeaNet by nemělo být nutné uvádět ohlašovací formality týkající se informací pro výhradně vnitrostátní účely.
(11)
Při přijímání nových opatření Unie by mělo být zajištěno, aby členské státy mohly zachovat elektronické předávání údajů a nebylo po nich požadováno použití formulářů v tištěné podobě.
(12)
Výhod spojených s elektronickým přenosem údajů lze v plné míře využívat pouze tehdy, probíhá-li mezi SafeSeaNet, e-Customs a elektronickými systémy pro zadávání a vyvolávání údajů plynulá a efektivní komunikace. Přitom by se v první řadě mělo využít platných norem, aby se omezila administrativní zátěž.
(13)
Formuláře FAL jsou pravidelně aktualizovány. Tato směrnice by proto měla odkazovat na platnou verzi těchto formulářů. Veškeré informace požadované právními předpisy členských států nad rámec požadavků úmluvy FAL by měly být sdělovány v podobě vypracované na základě norem úmluvy FAL.
(14)
Touto směrnicí by nemělo být dotčeno nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (9), nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (10), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (11), ani vnitrostátní předpisy v oblasti hraničních kontrol v případě členských států, které neuplatňují schengenské acquis o hraničních kontrolách, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex) (12).
(15)
Za účelem standardizace elektronického předávání informací, a aby se usnadnila námořní doprava, měly by členské státy rozšířit využívání elektronických prostředků pro předávání údajů podle odpovídajícího harmonogramu a měly by ve spolupráci s Komisí projednat možnost harmonizace využívání elektronických prostředků pro předávání údajů. Za tímto účelem by se měla zohlednit práce řídící skupiny na vysoké úrovni pro systém SafeSeaNet v souvislosti s plánem rozvoje SafeSeaNet, jakmile bude přijat, a konkrétní požadavky na financování a příslušné přidělení finančních prostředků Unie pro rozvíjení elektronického předávání údajů.
(16)
Lodě plavící se mezi přístavy nacházejícími se na celním území Unie je třeba osvobodit od povinnosti zasílat informace uvedené na formulářích FAL, pokud nepocházejí z přístavu nacházejícího se mimo uvedené území nebo ze svobodného pásma s kontrolním režimem I ve smyslu celních předpisů, ani se v nich nezastavují nebo do nich nepřiplouvají, aniž jsou tím dotčeny platné právní předpisy Unie a informace, které členské státy mohou požadovat v zájmu ochrany vnitřního pořádku a bezpečnosti a k prosazování právních předpisů v oblasti cel, daní, přistěhovalectví, životního prostředí nebo hygieny.
(17)
Výjimky ze správních formalit by mělo být možné udělit i na základě nákladu převáženého lodí, a nikoliv pouze na základě místa určení nebo místa vyplutí lodě. To je nezbytné v zájmu minimalizace dodatečných formalit v případě lodí, které zastavují v přístavu ve třetí zemi nebo ve svobodném pásmu. Komise by měla tuto otázku posoudit ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice.
(18)
Je třeba zavést nový dočasný formulář s cílem harmonizovat údaje požadované podle předběžného prohlášení o bezpečnosti stanoveného v nařízení (ES) č. 725/2004.
(19)
Překážkou pro rozvoj sítě námořních pobřežních cest jsou často jazykové požadavky jednotlivých států. Členské státy by měly v souladu s mezinárodní praxí všemi prostředky usilovat o usnadnění písemné a ústní komunikace v námořní dopravě mezi členskými státy za účelem nalezení společných způsobů komunikace.
(20)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přílohu k této směrnici. Je zvláště důležité, aby Komise prováděla v rámci přípravných prací vhodné konzultace, včetně konzultací s odborníky.
(21)
Různé právní předpisy Unie, které vyžadují například předběžné ohlašovací formality při vstupu do přístavu, jako je směrnice 2009/16/ES, mohou stanovit rozdílné lhůty pro splnění těchto předběžných ohlašovacích formalit. Komise by měla přezkoumat možnost zkrácení a harmonizace těchto lhůt a využít výhod stávajícího pokroku v oblasti elektronického zpracování údajů v rámci zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice, která by měla, je-li to vhodné, obsahovat legislativní návrh.
(22)
Ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice by měla Komise posoudit, do jaké míry by bylo vhodné, aby se účel této směrnice, jejímž cílem je zjednodušit správní formality pro lodě připlouvající do přístavů členských států nebo z nich odplouvající, rozšířil i na vnitrozemské oblasti v okolí těchto přístavů, zejména na říční dopravu, za účelem rychlejšího a plynulejšího pohybu námořní lodní dopravy do vnitrozemí a v zájmu trvalého vyřešení problému přetížení námořních přístavů a jejich okolí.
(23)
Jelikož cílů této směrnice, zejména harmonizovaného zjednodušení námořní dopravy v rámci Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodů rozsahu a účinků uvedeného opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(24)
Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie není v případech, v nichž je provedení směrnice ze zeměpisných důvodů bezpředmětné, toto provedení povinné. Proto se požadavky této směrnice nevztahují na ty členské státy, které nemají žádné přístavy, do nichž mohou lodě spadající do oblasti působnosti této směrnice běžně vplouvat.
(25)
Opatření stanovená v této směrnici přispívají k dosažení cílů lisabonské agendy.
(26)
Přístup do SafeSeaNet a do jiných elektronických systémů by měl být regulován, aby byla zajištěna ochrana obchodních a důvěrných informací, a neměly by jím být dotčeny platné právní předpisy na ochranu obchodních údajů, a pokud se týká ochrany osobních údajů, ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (13) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (14). Členské státy a orgány a instituce Unie by měly ochraně obchodních a důvěrných informací prostřednictvím vhodných systémů kontroly přístupu věnovat zvláštní pozornost.
(27)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (15) se členské státy vybízejí k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními členských států, a aby je zveřejnily.
(28)
V zájmu srozumitelnosti by měla být směrnice 2002/6/ES nahrazena touto směrnicí,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Účelem této směrnice je zjednodušit a harmonizovat správní postupy používané v námořní dopravě standardizací elektronického předávání informací a racionalizací ohlašovacích formalit.
2. Tato směrnice se vztahuje na ohlašovací formality použitelné v námořní dopravě pro lodě připlouvající do přístavů v členských státech a odplouvající z nich.
3. Tato směrnice se nevztahuje na lodě osvobozené od ohlašovacích formalit.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„ohlašovacími formalitami“ informace stanovené v příloze, které v souladu s platnými právními předpisy členského státu musí být pro správní a procesní účely poskytnuty při připlutí lodě do přístavu nebo odplutí lodě z přístavu v tomto členském státě;
b)
„úmluvou FAL“ Úmluva Mezinárodní námořní organizace o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, přijatá dne 9. dubna 1965, v platném znění;
c)
„formuláři FAL“ normalizované formuláře, jak jsou uvedeny v úmluvě FAL;
d)
„lodí“ jakékoli námořní plavidlo nebo loď;
e)
„SafeSeaNet“ systém Unie pro výměnu informací na moři, jak je stanoven ve směrnici 2002/59/ES;
f)
„elektronickým přenosem údajů“ se rozumí proces přenosu digitálně kódovaných informací za použití upravitelného strukturovaného formátu, který lze přímo používat k ukládání a zpracování počítačem.
Článek 3
Harmonizace a koordinace ohlašovacích formalit
1. Každý členský stát přijme opatření, jimiž zajistí, aby byly ohlašovací formality v členském státě požadovány harmonizovaným a koordinovaným způsobem.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy vypracuje mechanismy pro harmonizaci a koordinaci ohlašovacích formalit v Unii.
Článek 4
Hlášení před připlutím do přístavu
V souladu se zvláštními ustanoveními o ohlašování obsaženými v platných právních předpisech Unie nebo mezinárodních právních předpisech použitelných pro námořní dopravu a závazných pro členské státy, včetně ustanovení o kontrole osob a zboží, zajistí členské státy, aby velitel nebo jiná osoba řádně oprávněná provozovatelem lodě podal příslušnému orgánu určenému členským státem před připlutím do přístavu v tomto členském státě hlášení s informacemi požadovanými podle ohlašovacích formalit:
a)
nejméně 24 hodin předem nebo
b)
nejpozději v době, kdy loď opouští předchozí přístav, pokud doba plavby trvá méně než 24 hodin, nebo
c)
není-li přístav, kde se má loď zastavit, znám nebo je-li změněn v průběhu plavby, jakmile je tato informace dostupná.
Článek 5
Elektronické předávání údajů
1. Členské státy akceptují plnění ohlašovacích formalit v elektronické podobě a jejich předávání prostřednictvím jednotného portálu co nejdříve a nejpozději ode dne 1. června 2015.
Tento jednotný portál propojující SafeSeaNet, e-Customs a jiné elektronické systémy je místem, kde jsou poskytovány veškeré informace v souladu s touto směrnicí, a to vždy pouze jednou, a dále zpřístupněny příslušným orgánům a členským státům.
2. Aniž je dotčena příslušná podoba stanovená v úmluvě FAL, musí být podoba uvedená v odstavci 1 v souladu s článkem 6.
3. Vyžadují-li právní předpisy Unie ohlašovací formality, musí být elektronické systémy uvedené v odstavci 1 v míře nutné pro řádné fungování jednotného portálu zavedeného podle odstavce 1 interoperabilní, dostupné a slučitelné se systémem SafeSeaNet zřízeným v souladu se směrnicí 2002/59/ES a tam, kde je to vhodné, s počítačovými systémy stanovenými rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 70/2008/ES ze dne 15. ledna 2008 o bezpapírovém prostředí pro celnictví a obchod (16).
4. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení o celních a hraničních kontrolách obsažená v nařízení (EHS) č. 2913/92 a nařízení (ES) č. 562/2006, konzultují členské státy s hospodářskými subjekty a informují Komisi o dosaženém pokroku podle postupů stanovených v rozhodnutí č. 70/2008/ES.
Článek 6
Výměna údajů
1. Členské státy zajistí, aby informace obdržené na základě ohlašovacích formalit stanovených v právním předpisu Unie byly vloženy do jejich vnitrostátních systémů SafeSeaNet a aby důležité části těchto informací byly zpřístupněny ostatním členským státům prostřednictvím systému SafeSeaNet. Nestanoví-li členský stát jinak, nevztahuje se toto ustanovení na informace obdržené podle nařízení (EHS) č. 2913/92, nařízení (EHS) č. 2454/93, nařízení (ES) č. 562/2006 a nařízení (ES) č. 450/2008.
2. Členské státy zajistí, aby k informacím obdrženým v souladu s odstavcem 1 měly na požádání přístup příslušné vnitrostátní orgány.
3. Vzor elektronické podoby zpráv, který se má používat v rámci systémů SafeSeaNet podle odstavce 1, se stanoví v souladu s článkem 22a směrnice 2002/59/ES.
4. Členské státy mohou poskytnout příslušný přístup k informacím uvedeným v odstavci 1 prostřednictvím buď vnitrostátního jednotného portálu s využitím elektronického systému pro výměnu informací, nebo vnitrostátních systémů SafeSeaNet.
Článek 7
Informace ve formulářích FAL
Členské státy akceptují pro splnění ohlašovacích formalit formuláře FAL. Členské státy smějí přijímat informace požadované v souladu s právním předpisem Unie v tištěné podobě pouze do 1. června 2015.
Článek 8
Důvěrnost
1. Členské státy v souladu s platnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy přijmou nezbytná opatření k zajištění důvěrnosti obchodních nebo jiných důvěrných informací vyměněných v souladu s touto směrnicí.
2. Členské státy zejména dbají na zajištění ochrany obchodních údajů shromážděných podle této směrnice. Pokud jde o osobní údaje, dbají na to, aby dodržovaly směrnici 95/46/ES. Orgány a jiné subjekty Unie dbají o to, aby dodržovaly nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 9
Výjimky
Členské státy zajistí, aby lodě, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2002/59/ES a které se plaví mezi přístavy nacházejícími se na celním území Unie, ale nepocházejí z přístavu nacházejícího se mimo toto území nebo ze svobodného pásma s kontrolním režimem I ve smyslu celních předpisů ani se v nich nezastavují ani do nich neodplouvají, byly osvobozeny od povinnosti poskytovat informace obsažené ve formulářích FAL, aniž jsou dotčeny příslušné právní předpisy Unie a možnost členských států vyžadovat na formulářích FAL informace uvedené v bodech 1 až 6 části B přílohy této směrnice, které jsou nezbytné z důvodu zajištění vnitřního pořádku a bezpečnosti a prosazování právních předpisů v oblasti cel, daní, přistěhovalectví, životního prostředí a hygieny.
Článek 10
Postup pro přijímání změn
1. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přílohu této směrnice, aby zajistila, že budou zohledněny veškeré změny formulářů FAL, které provede IMO. Tyto změny nesmějí mít za následek rozšíření oblasti působnosti této směrnice.
2. V případě aktů v přenesené pravomoci uvedených v tomto článku se použijí postupy stanovené v článcích 11, 12 a 13.
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 10 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 18. listopadu 2010. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhé období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 12.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 12 a 13.
Článek 12
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 10 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 13
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v původní dvouměsíční lhůtě nebo případně prodloužené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím původní dvouměsíční lhůty nebo případně prodloužené lhůty, pokud Evropský parlamentu i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 14
Provedení
1. Členské státy do 19. května 2012 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí jejich znění Komisi.
Použijí tyto předpisy ode dne 19. května 2012.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 15
Zpráva
Komise podá Evropskému parlamentu a Radě do 19. listopadu 2013 zprávu o uplatňování této směrnice, v níž uvede mimo jiné:
a)
zda je možné rozšířit zjednodušující opatření zavedená touto směrnicí i na vnitrozemskou vodní dopravu;
b)
zda jsou říční informační služby kompatibilní s postupem elektronického předávání údajů uvedeným v této směrnici;
c)
informace o pokroku při harmonizaci a koordinaci ohlašovacích formalit, kterého bylo dosaženo v souladu s článkem 3;
d)
zda je možné odstranit nebo zjednodušit formality u lodí, které zastavují v přístavech ve třetích zemích nebo ve svobodných pásmech;
e)
dostupné údaje o pohybech lodí uvnitř Unie nebo o lodích zastavujících v přístavech třetích zemí nebo ve svobodných pásmech.
Tato zpráva je v případě potřeby doplněna legislativním návrhem.
Článek 16
Zrušení směrnice 2002/6/ES
Směrnice 2002/6/ES se zrušuje od 19. května 2012. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 17
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 20. října 2010.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2010/65/EÚ
z 20. októbra 2010
o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov členských štátov, ktorou sa zrušuje smernica 2002/6/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/6/ES z 18. februára 2002 o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov Spoločenstva (4) sa od členských štátov vyžaduje, aby prijali určité normalizované formuláre (formuláre FAL), s cieľom uľahčiť dopravu tak, ako sa vymedzuje v Dohovore Medzinárodnej námornej organizácie (IMO - International Maritime Organisation) o uľahčení medzinárodnej námornej dopravy (dohovor FAL) prijatom 9. apríla 1965, v znení zmien a doplnení.
(2)
Na uľahčenie námornej dopravy a zníženie administratívneho zaťaženia spoločností lodnej dopravy sa ohlasovacie formality vyžadované právnymi aktmi Únie a členskými štátmi musia v čo najväčšej miere zjednodušiť a harmonizovať. Touto smernicou by však nemal byť dotknutý charakter a obsah požadovaných informácií a nemali by sa ňou zaviesť žiadne ďalšie požiadavky týkajúce sa ohlasovania v prípade lodí, ktoré zatiaľ nepodliehajú takejto povinnosti v súlade s právnymi predpismi platnými v členských štátoch. Jej predmetom by malo byť len to, ako možno zjednodušiť a harmonizovať postupy podávania informácií a ako možno tieto informácie zhromažďovať efektívnejšie.
(3)
Prenos informácií, ktoré sa požadujú pri príchode a/alebo odchode lodí z prístavu v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES z 27. novembra 2000 o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladu (5), smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES z 27. júna 2002 ktorou sa zriaďuje monitorovací a informačný systém spoločenstva pre lodnú dopravu (6), nariadením Európskeho parlamentu a rady (ES) č. 725/2004 z 31. marca 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a prístavných zariadení (7), smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/16/ES z 23. apríla 2009 o štátnej prístavnej kontrole (8), prípadne v súlade s Medzinárodným námorným kódexom pre prepravu nebezpečného tovaru prijatým v roku 1965 a jeho prijatých a uplatňovaných zmien a doplnení, pokrývajú informácie požadované formulárom FAL. Preto ak uvedené informácie vyhovujú požiadavkám stanoveným v uvedených právnych aktoch, na účely ich poskytnutia by sa mali akceptovať formuláre FAL.
(4)
Vzhľadom na globálny rozmer námornej dopravy musia byť v právnych aktoch Únie v záujme zjednodušenia zohľadnené požiadavky IMO.
(5)
Členské štáty by mali prehĺbiť spoluprácu medzi príslušnými orgánmi, ako sú orgány v colnej oblasti, v oblasti hraničných kontrol, verejného zdravia a dopravy, aby sa naďalej zjednodušovali a harmonizovali ohlasovacie formality v Únii a čo najefektívnejšie využívali systémy elektronického prenosu údajov a výmeny informácií v záujme pokiaľ možno súbežného odstraňovania prekážok v námornej doprave a vybudovania európskeho priestoru námornej dopravy bez prekážok.
(6)
Mali by byť k dispozícii podrobné štatistiky o námornej doprave, aby bolo možné posúdiť účinnosť a potrebu politických opatrení zameraných na uľahčenie námornej dopravy v Únii, pričom by sa zohľadnila potreba nevytvárať nepotrebné dodatočné požiadavky vzhľadom na zbieranie štatistických údajov členskými štátmi a plne využívať údaje Eurostatu. Na účely tejto smernice je dôležité, aby sa zhromažďovali príslušné údaje týkajúce sa lodnej dopravy v Únii a/alebo lodí, ktoré zastavujú v prístavoch tretích krajín alebo vo voľných zónach.
(7)
Pre spoločnosti lodnej dopravy by malo byť jednoduchšie uplatňovať štatút povolených pravidelných služieb námornej dopravy v súlade s cieľom uvedeným v oznámení Komisie z 21. januára 2009 s názvom Oznámenie a akčný plán so zreteľom na vytvorenie európskeho priestoru námornej dopravy bez prekážok.
(8)
V prípade všetkých ohlasovacích formalít by sa čo najskôr, najneskôr do 1. júna 2015 mali v čo najširšej miere používať elektronické prostriedky prenosu, pričom by sa vždy, keď je to možné, malo vychádzať z medzinárodných noriem vypracovaných v rámci dohovoru FAL. S cieľom zefektívniť a urýchliť prenos potenciálne veľmi veľkého množstva informácií by sa mali v rámci možnosti v prípade ohlasovacích formalít používať elektronické formáty. V Únii by malo byť poskytovanie informácií prostredníctvom formátov FAL v papierovej podobe výnimkou a malo by byť prijateľné len na obmedzený čas. Členské štáty by mali na presadzovanie používania elektronických formátov využívať administratívne prostriedky vrátane hospodárskych stimulov. Z uvedených dôvodov by mala výmena informácií medzi príslušnými orgánmi členských štátov prebiehať elektronickou formou. S cieľom uľahčiť tento vývoj musia byť elektronické systémy po technickej stránke čo najviac interoperabilné, a to pokiaľ možno do toho istého termínu, aby sa zaručilo bezproblémové fungovanie európskeho priestoru námornej dopravy bez prekážok.
(9)
Strany zúčastňujúce sa na obchodovaní a doprave by mali mať možnosť zadávať štandardizované informácie a dokumenty prostredníctvom elektronického kontaktného miesta s cieľom splniť ohlasovacie formality. Individuálne prvky údajov by sa mali predkladať len raz.
(10)
Systémy SafeSeaNet na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Únie by mali uľahčiť príjem, výmenu a distribúciu údajov medzi informačnými systémami členských štátov, pokiaľ ide o námorné aktivity. Systém SafeSeaNet by mal byť interoperabilný s inými systémami Únie pre ohlasovacie formality, aby sa uľahčila námorná doprava a znížilo administratívne zaťaženie, ktoré sa jej týka. Systém SafeSeaNet by sa mal využívať na doplnkovú výmenu informácií s cieľom uľahčiť námornú dopravu. Nemalo by byť potrebné, aby sa v systéme SafeSeaNet uvádzali ohlasovacie formality, ktoré sa týkajú informácií slúžiacich len na vnútroštátne účely.
(11)
Pri prijímaní nových opatrení Únie by sa malo zabezpečiť, aby členské štáty mohli naďalej využívať elektronický prenos údajov a nevyžadovalo sa od nich používanie papierovej formy.
(12)
Výhody elektronického prenosu údajov možno v plnej miere dosiahnuť len vtedy, ak medzi systémom SafeSeaNet, systémom elektronického colníctva a elektronickými systémami na vkladanie alebo vyhľadávanie údajov prebieha plynulá a efektívna komunikácia. Používajú sa pritom predovšetkým uplatniteľné normy s cieľom obmedziť administratívne zaťaženie.
(13)
Formuláre FAL sa pravidelne aktualizujú. Táto smernica by sa mala preto odvolať na platnú verziu týchto formulárov. Všetky informácie vyžadované právnymi predpismi členských štátov, ktoré idú nad rámec požiadaviek dohovoru FAL, by sa mali oznamovať vo formáte, ktorý sa vypracuje na základe noriem dohovoru FAL.
(14)
Touto smernicou by nemali byť ovplyvnené nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (9), nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (10), nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (11), alebo vnútroštátne právne predpisy v oblasti hraničných kontrol pre tie členské štáty, ktoré neuplatňujú schengenské acquis o hraničných kontrolách, a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (modernizovaný Colný kódex) (12).
(15)
V záujme štandardizácie elektronického prenosu informácií a uľahčenia námornej dopravy by členské štáty mali rozšíriť používanie elektronických prostriedkov na prenos údajov podľa primeraného harmonogramu a v spolupráci s Komisiou prerokovať možnosť harmonizácie používania elektronických prostriedkov na prenos údajov. Na tento účel by sa pri prijímaní plánu pre SafeSeaNet mala zohľadniť práca riadiacej skupiny na vysokej úrovni pre systém SafeSeaNet týkajúca sa uvedeného plánu a mali by sa zohľadniť aj konkrétne požiadavky financovania a príslušné pridelenie finančných prostriedkov Únie na rozvoj elektronického prenosu údajov.
(16)
Je vhodné vyňať plavidlá plaviace sa medzi prístavmi nachádzajúcimi sa na colnom území Únie z povinnosti posielať informácie uvedené vo formulároch FAL, ak tieto plavidlá nepochádzajú z prístavu nachádzajúceho sa mimo tohto územia alebo bezcolného pásma podliehajúceho spôsobom kontroly typu I v zmysle colných právnych predpisov, nezastavujú sa v ňom, ani doň nevstupujú bez toho, aby boli dotknuté právne akty Únie a informácie, ktoré môžu členské štáty požadovať na ochranu vnútorného poriadku a bezpečnosti a na presadzovanie colných, fiškálnych, imigračných, environmentálnych, alebo sanitárnych právnych predpisov.
(17)
Oslobodenie od administratívnych formalít sa musí povoliť aj na základe nákladu lode, a nielen miesta určenia a/alebo miesta odchodu tejto lode. Toto je potrebné s cieľom zaručiť, aby sa minimalizovali dodatočné formality pre plavidlá, ktoré zastavili v prístave v tretej krajine alebo bezcolnom pásme. Komisia by mala túto otázku preskúmať v rámci správy pre Európsky parlament a Radu o fungovaní tejto smernice.
(18)
Je vhodné zaviesť nový prechodný formulár s cieľom harmonizovať údaje požadované podľa predbežného vyhlásenia o bezpečnosti stanoveného v nariadení (ES) č. 725/2004.
(19)
Jazykové požiadavky jednotlivých štátov sú často problémom pre rozvoj siete príbrežnej dopravy. Členské štáty by mali v súlade s medzinárodnými postupmi vyvinúť maximálne úsilie na uľahčenie písomnej a ústnej komunikácie v námornej doprave medzi členskými štátmi s cieľom nájsť spoločné prostriedky komunikácie.
(20)
Komisia by mala byť splnomocnená prijímať delegované akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o Fungovaní Európskej Únie, pokiaľ ide o prílohu k tejto smernici. Osobitne dôležité je, aby Komisia uskutočňovala v priebehu prípravných prác náležité konzultácie, a to aj na úrovni odborníkov.
(21)
V rôznych právnych aktoch Únie, na základe ktorých sa napríklad pri vstupe lodí do prístavov vyžadujú predbežné oznamovacie formality, ako v smernici 2009/16/ES, sa môžu stanovovať rôzne lehoty na splnenie týchto formalít. Komisia by v rámci správy pre Európsky parlament a Radu o fungovaní tejto smernice mala preskúmať možnosť skrátenia a harmonizácie týchto lehôt, pričom by mala využiť neustály pokrok v oblasti elektronického spracovania údajov, a v prípade potreby by k tejto správe mala pripojiť legislatívny návrh.
(22)
V rámci správy pre Európsky parlament a Radu o fungovaní tejto smernice Komisia preskúma, do akej miery by sa účel tejto smernice, a to na zjednodušenie administratívnych formalít pre lode, ktoré prichádzajú do prístavov členských štátov a/alebo z nich odchádzajú, mal rozšíriť na vnútrozemie, najmä na riečnu dopravu, so zreteľom na rýchlejší a plynulejší pohyb námornej dopravy do vnútrozemia a na udržateľné riešenie preťaženia v námorných prístavoch a v ich okolí.
(23)
Keďže ciele tejto smernice, najmä uľahčenie námornej dopravy harmonizovaným spôsobom v celej Únii, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov rozsahu alebo účinkov činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(24)
V prípade, že je transpozícia smernice z geografických dôvodov zbytočná, nie je podľa judikatúry Súdneho dvora Európskej únie povinná. Preto sa požiadavky, ktoré sa ustanovujú v tejto smernici, netýkajú tých členských štátov, ktoré nemajú žiadne prístavy, v ktorých by sa lode patriace do rozsahu pôsobnosti tejto smernice mohli za bežných okolností zastaviť.
(25)
Opatrenia stanovené v tejto smernici prispievajú k dosiahnutiu cieľov Lisabonskej agendy.
(26)
Prístup k systému SafeSeaNet a k iným elektronickým systémom by sa mal regulovať v záujme ochrany obchodných a dôverných údajov a nemalo by ním byť dotknuté rozhodné právo o ochrane obchodných údajov, a pokiaľ ide o osobné údaje, bez toho, aby boli dotknuté smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (13) a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (14). Členské štáty a inštitúcie a orgány Únie by mali venovať osobitnú pozornosť potrebe chrániť komerčné a dôverné informácie prostredníctvom vhodných systémov na kontrolu prístupu.
(27)
V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (15) by členské štáty mali pre svoje vlastné potreby a v záujme Únie vypracovávať a zverejňovať vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu.
(28)
V záujme zrozumiteľnosti by sa smernica 2002/6/ES mala nahradiť touto smernicou,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. Účelom tejto smernice je zjednodušiť a harmonizovať administratívne postupy uplatňované v námornej doprave prostredníctvom štandardizácie elektronického prenosu informácií a racionalizácie ohlasovacích formalít.
2. Táto smernica sa vzťahuje na ohlasovacie formality uplatniteľné v námornej doprave na lode plaviace sa do prístavov a/alebo z prístavov, ktoré sa nachádzajú v členských štátoch.
3. Táto smernica sa nevzťahuje na lode, ktoré sú oslobodené od ohlasovacích formalít.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
a)
„ohlasovacie formality“ sú informácie uvedené v prílohe, ktoré sa podľa právnych predpisov uplatniteľných v členskom štáte musia poskytnúť na administratívne a procesné účely, keď loď prichádza do prístavu tohto členského štátu alebo z neho odchádza;
b)
„dohovor FAL“ je Dohovor IMO o uľahčení medzinárodnej námornej dopravy, ktorý bol prijatý 9. apríla 1965, v znení zmien a doplnení;
c)
„formuláre FAL“ sú normalizované formuláre ustanovené v dohovore FAL;
d)
„loď“ je akákoľvek námorná loď alebo plavidlo;
e)
„SafeSeaNet“ je systém Únie na výmenu námorných informácií, ktorý sa vymedzuje v smernici 2002/59/ES;
f)
„elektronický prenos údajov“ je proces prenosu informácií, ktoré boli digitálne zakódované s použitím upraviteľného štruktúrovaného formátu, ktorý je možné priamo použiť na ukladanie a spracovávanie počítačmi.
Článok 3
Harmonizácia a koordinácia ohlasovacích formalít
1. Každý členský štát prijme opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa ohlasovacie formality v rámci tohto členského štátu vyžadovali harmonizovaným a koordinovaným spôsobom.
2. Komisia v spolupráci s členskými štátmi vyvinie mechanizmy na harmonizáciu a koordináciu ohlasovacích formalít v rámci Únie.
Článok 4
Oznámenie pred príchodom do prístavov
S výhradou osobitných ustanovení o oznamovaní ustanovených v uplatniteľných právnych aktoch Únie alebo medzinárodných právnych nástrojov, ktoré sa vzťahujú na námornú dopravu a sú pre členské štáty záväzné, vrátane ustanovení o kontrole osôb a tovaru, členské štáty zabezpečia, aby kapitán lode alebo iná osoba, riadne splnomocnená prevádzkovateľom lode, pred príchodom do prístavu nachádzajúceho sa v členskom štáte oznámila príslušnému orgánu, ktorý bol určený daným členským štátom, informácie požadované v rámci ohlasovacích formalít:
a)
aspoň 24 hodín vopred alebo
b)
najneskôr v čase, keď loď opúšťa predchádzajúci prístav, ak je doba plavby kratšia ako 24 hodín, alebo
c)
ak prístav, v ktorom sa loď zastavuje, nie je známy alebo sa zmenil počas plavby, len čo sú tieto informácie k dispozícii.
Článok 5
Elektronický prenos údajov
1. Členské štáty akceptujú splnenie ohlasovacích formalít v elektronickom formáte a prenos cez kontaktné miesto bez omeškania, najneskôr však do 1. júna 2015.
Toto kontaktné miesto, v ktorom je prepojený systém SafeSeaNet, systém elektronického colníctva a iné elektronické systémy, je miestom, kde sa v súlade s touto smernicou jednorazovo ohlasujú všetky informácie a sprístupňujú sa rôznym príslušným orgánom a členským štátom.
2. Formát uvedený v odseku 1 je v súlade s článkom 6 bez toho, aby bol dotknutý príslušný formát ustanovený v dohovore FAL.
3. Ak sa v právnych aktoch Únie a v rozsahu, ktorý je potrebný na riadne fungovanie kontaktného miesta podľa odseku 1, vyžadujú ohlasovacie formality, elektronické systémy uvedené v odseku 1 musia byť interoperabilné, dostupné a zlučiteľné so systémom SafeSeaNet zriadeným v súlade so smernicou 2002/59/ES, ako aj v náležitých prípadoch s informačnými systémami stanovenými rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 70/2008/ES z 15. januára 2008 o colnom a obchodnom prostredí bez dokladov v papierovej forme (16).
4. Bez toho, aby boli dotknuté osobitné ustanovenia o clách a hraničných kontrolách ustanovené v nariadení (EHS) č. 2913/92 a v nariadení (ES) č. 562/2006, sa členské štáty radia s hospodárskymi prevádzkovateľmi a informujú Komisiu o dosiahnutom pokroku podľa postupov stanovených v rozhodnutí č. 70/2008/ES.
Článok 6
Výmena údajov
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie získané v súlade s ohlasovacími formalitami ustanovenými v právnom akte Únie sprístupnili v ich vnútroštátnych systémoch SafeSeaNet a príslušné časti týchto informácií sprístupnia ostatným členským štátom prostredníctvom systému SafeSeaNet. Nevzťahuje sa to na informácie získané podľa nariadenia (EHS) č. 2913/92, nariadenia (EHS) č. 2454/93, nariadenia (ES) č. 562/2006 a nariadenia (ES) č. 450/2008, pokiaľ členský štát neustanoví inak.
2. Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie získané v súlade s odsekom 1 na požiadanie sprístupnili príslušným vnútroštátnym orgánom.
3. Základný digitálny formát správ, ktorý sa má v súlade s odsekom 1 používať v rámci vnútroštátnych systémov SafeSeaNet, sa vytvorí na základe ustanovení článku 22a smernice 2002/59/ES.
4. Členské štáty môžu príslušný prístup k informáciám, na ktoré sa odkazuje v odseku 1, poskytnúť cez vnútroštátne kontaktné miesto prostredníctvom elektronického systému na výmenu údajov alebo prostredníctvom vnútroštátnych systémov SafeSeaNet.
Článok 7
Informácie vo formulároch FAL
Členské štáty akceptujú formuláre FAL na splnenie ohlasovacích formalít. Členské štáty môžu súhlasiť s tým, aby sa informácie požadované podľa právneho aktu Únie poskytovali v papierovej podobe len do 1. júna 2015.
Článok 8
Dôvernosť
1. Členské štáty v súlade s platnými právnymi aktmi Únie alebo vnútroštátnymi právnymi predpismi prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie dôvernosti obchodných alebo iných dôverných informácií, ktoré sa vymieňajú v súlade s touto smernicou.
2. Členské štáty venujú osobitnú pozornosť ochrane obchodných údajov získaných podľa tejto smernice. V prípade osobných údajov členské štáty zaručia ich súlad so smernicou 95/46/ES. Inštitúcie a orgány Únie zaručia ich súlad s nariadením (ES) č. 45/2001.
Článok 9
Výnimky
Členské štáty zabezpečia, aby lode, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 2002/59/ES a ktoré vykonávajú plavby medzi prístavmi nachádzajúcimi sa v rámci colného územia Únie, avšak nepochádzajú z prístavu nachádzajúceho sa mimo tohto územia alebo bezcolného pásma podliehajúceho spôsobom kontroly typu I v zmysle colných právnych predpisov, ani sa v nich nezastavujú alebo do nich nevstupujú, boli oslobodené od povinnosti prenosu informácií nachádzajúcich sa vo formulároch FAL bez toho, aby boli dotknuté platné právne akty Únie a možnosť členských štátov požiadať o informácie z formulárov FAL uvedených v bodoch 1 až 6 časti B prílohy k tejto smernici, ktoré sú potrebné na ochranu vnútorného poriadku a bezpečnosti a na presadzovanie colných, fiškálnych, imigračných, environmentálnych, alebo sanitárnych právnych predpisov.
Článok 10
Postup pri zmene a doplnení
1. Komisia môže prijať delegované akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o prílohu k tejto smernici, aby zabezpečila, že sa zohľadnia všetky relevantné zmeny formulárov FAL zavedené Medzinárodnou námornou organizáciou. Tieto zmeny neovplyvnia rozšírenie rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
2. V prípade delegovaných aktov uvedených v tomto článku sa uplatnia postupy ustanovené v článkoch 11, 12 a 13.
Článok 11
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 10 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 18. novembra 2010. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovaných právomocí najneskôr šesť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ ho Európsky parlament alebo Rada v súlade s článkom 12 neodvolajú.
2. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
3. Právomoc prijímať delegované akty udelená Komisii podlieha podmienkam stanoveným v článkoch 12 a 13.
Článok 12
Odvolanie delegovania právomoci
1. Európsky parlament alebo Rada môžu delegovanie právomoci uvedené v článku 10 kedykoľvek odvolať.
2. Inštitúcia, ktorá začala vnútorný postup s cieľom rozhodnúť, či delegovanie právomoci odvolať, o tom informuje druhú inštitúciu a Komisiu v primeranom čase pred prijatím konečného rozhodnutia, pričom uvedie delegované právomoci, ktorých by sa odvolanie mohlo týkať, a možné dôvody odvolania.
3. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomocí v ňom uvedených. Rozhodnutie nadobúda účinnosť okamžite alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť. Uverejní sa v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 13
Námietky voči delegovaným aktom
1. Európsky parlament alebo Rada môžu voči delegovanému aktu vzniesť námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa jeho oznámenia.
Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
2. Ak do uplynutia počiatočnej lehoty dvoch mesiacov alebo prípadne predĺženej lehoty Európsky parlament ani Rada nevzniesli námietku voči delegovanému aktu, tento akt sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudne účinnosť dňom, ktorý je v ňom stanovený.
Delegovaný akt sa môže uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudnúť účinnosť pred uplynutím počiatočnej lehoty dvoch mesiacov alebo prípadne predĺženej lehoty, ak Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o tom, že nemajú v úmysle vzniesť námietku.
3. Delegovaný akt nenadobudne účinnosť v prípade, ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu vzniesli námietku. Inštitúcia, ktorá vznesie námietku voči delegovanému aktu, uvedie dôvody jej vznesenia.
Článok 14
Transpozícia
1. Členské štáty prijmú a uverejnia do 19. mája 2012 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
Členské štáty uplatňujú tieto predpisy od 19. mája 2012.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
Článok 15
Správa
Komisia predloží do 19. novembra 2013 Európskemu parlamentu a Rade správu o fungovaní tejto smernice vrátane:
a)
možnosti rozšíriť zjednodušenie zavedené touto smernicou na vnútrozemskú lodnú dopravu;
b)
súladu riečnych informačných služieb s postupom elektronického presunu údajov uvedeným v tejto smernici;
c)
napredovania v oblasti harmonizácie a koordinácie ohlasovacích formalít dosiahnutého v zmysle článku 3;
d)
možnosti nepoužívať alebo zjednodušiť formality v prípade lodí, ktoré sa zastavili v prístave v tretej krajine alebo v bezcolnom pásme;
e)
dostupných údajov o lodnej doprave/pohybe lodí v rámci Únie a/alebo zastavovania v prístavoch tretích krajinách alebo v bezcolných pásmach.
Ak je to vhodné, k správe sa pripojí legislatívny návrh.
Článok 16
Zrušenie smernice 2002/6/ES
Smernica 2002/6/ES sa zrušuje od 19. mája 2012. Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu.
Článok 17
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 20. októbra 2010