NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 578/2010
ze dne 29. června 2010,
kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 1216/2009, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritérií pro stanovení výše těchto náhrad (2), bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k tomu, že jsou nezbytné další změny, mělo by být uvedené nařízení nahrazeno.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (3) stanoví, že v míře nezbytné pro umožnění vývozu některých zemědělských produktů ve formě určitého zpracovaného zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, na základě kurzů nebo cen za tyto produkty na světovém trhu, může být rozdíl mezi těmito kurzy nebo cenami a cenami v Unii pokryt vývozní náhradou. Poskytování náhrad pro všechny tyto zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, by proto mělo podléhat společným pravidlům.
(3)
Za účelem zajištění jednotného používání nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o poskytování vývozních náhrad, by se tyto náhrady neměly poskytovat na zboží ze třetích zemí používané při výrobě zboží, které se vyváží poté, co bylo ve volném oběhu v Unii.
(4)
Vývozní náhrady by se měly vyplácet na zboží, které se získává přímo ze základních produktů, z produktů získaných zpracováním základních produktů a z produktů obdobných kterékoliv z těchto kategorií. V každém z těchto případů by se měl určit způsob stanovení výše vývozní náhrady.
(5)
Nařízení Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (4), a nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty (5), se obecně používají u zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Je proto nezbytné vymezit, jak se určitá ustanovení uvedených nařízení mají používat.
(6)
V souladu s nařízením Komise (ES) č. 1670/2006 ze dne 10. listopadu 2006, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, pokud jde o stanovení a poskytování náhrad pro obiloviny vyvážené ve formě některých lihovin (6), je sazba vývozní náhrady sazba, která je použitelná v den, kdy jsou obiloviny určené k výrobě lihovin podrobeny celní kontrole. Umístění obilovin určených k výrobě lihovin uvedených v článku 2 nařízení (ES) č. 1670/2006 pod celní dohled by proto mělo být pro účel poskytnutí vývozní náhrady považováno za rovnocenné vývozu.
(7)
Lihoviny jsou ve srovnání s jiným zbožím považovány za méně citlivé na cenu zemědělských produktů používaných při jejich výrobě. Protokol 19 k Aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že se musí rozhodnout o nezbytných opatřeních, aby se usnadnilo používání obilovin Unie při výrobě lihovin získávaných z obilovin.
(8)
Mnohé zboží, které vyrábí podnik za jasně definovaných technických podmínek a které má stálé vlastnosti a jakost, se řídí obvyklým schématem vývozu. K usnadnění vývozních formalit by se pro takové zboží měl přijmout zjednodušený postup, pomocí něhož by výrobce příslušným orgánům sděloval informace, které tyto orgány považují za nezbytné, pokud jde o podmínky výroby zboží. Pro případy, kdy se množství zemědělských produktů skutečně použitá při výrobě vyváženého zboží evidují u příslušných orgánů, by se mělo začlenit ustanovení týkající se každoročního potvrzování tohoto zaevidování, aby se snížilo riziko spojené s případným nesdělením změn těchto množství.
(9)
Celá řada zemědělských produktů podléhá přírodním a sezónním výkyvům. V důsledku toho se může obsah zemědělských produktů ve vyváženém zboží lišit. Výše náhrady by se proto měla stanovit na základě množství zemědělských produktů, které byly skutečně použity při výrobě vyváženého zboží. U některého zboží jednoduchého a poměrně stálého složení by se však výše náhrady kvůli správnímu zjednodušení měla určovat na základě pevně stanovených množství zemědělských produktů.
(10)
K získání nároku na náhradu je nutné, aby se použité zemědělské produkty, a zejména zboží vyrobené z těchto produktů, vyvezly. Jakákoli výjimka z tohoto pravidla by měla být vykládána restriktivně. Během procesu výroby zboží však výrobcům mohou vzniknout ztráty u surovin, za které přesto byly zaplaceny ceny Unie, zatímco ztráty vzniklé výrobcům, kteří jsou usazeni mimo Unii, se omezují na ceny na světovém trhu. Kromě toho během procesu výroby vznikají určité vedlejší produkty, které se z hlediska hodnoty výrazně liší od hlavních produktů. V některých případech lze tyto vedlejší produkty používat pouze jako krmivo. Je tudíž nezbytné stanovit společná pravidla pro vymezení pojetí množství produktů skutečně použitých při procesu výroby vyváženého zboží.
(11)
Pro účely čl. 8 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1216/2009 je nezbytné stanovit, že náhrady pro základní produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I, by měly být určeny pro totéž období, jaké je stanoveno pro náhrady pro zemědělské produkty vyvážené nezpracované. Je však rovněž třeba stanovit možnost odchýlit se od uvedeného pravidla za okolností narušení trhu, které se určí v souladu s postupem uvedeným v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1216/2009.
(12)
Při stanovování sazby náhrady pro základní produkty nebo obdobné produkty by se měly brát v úvahu podpory nebo jiná opatření s podobným účinkem, použitelná v souladu s nařízením (ES) č. 1234/2007.
(13)
Bramborový škrob by měl být pro účely stanovení vývozní náhrady považován za obdobný kukuřičnému škrobu. Mělo by však být možné stanovit zvláštní sazbu náhrady pro bramborový škrob v situacích na trhu, kdy je jeho cena podstatně nižší než cena kukuřičného škrobu.
(14)
V souladu s čl. 162 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 nesmí být náhrady poskytované pro vývoz zemědělských produktů použitých ve zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, vyšší než náhrady, které by byly vyplatitelné na tyto produkty v případě, že by se vyvážely nezpracované. Na tuto okolnost by měl být brán ohled při stanovení sazeb náhrad a při vytváření pravidel pro to, aby produkt mohl být považován za obdobný jinému produktu.
(15)
Některé zboží, které má podobné vlastnosti, mohlo být získáno pomocí různých technologií z různých základních materiálů. Od vývozců by se mělo požadovat, aby uvedli povahu základních materiálů a poskytli určité údaje týkající se výrobního procesu, pokud jsou takové informace nezbytné pro stanovení nároku na náhradu či příslušné sazby náhrady, která se má použít.
(16)
Při výpočtu množství zemědělských produktů, které byly skutečně použity, je vhodné brát ohled na obsah sušiny v případě škrobů a některých glukózových a maltodextrinových sirupů.
(17)
Pokud tak vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů nebo dohody o mezinárodním obchodu, mělo by být možné rozlišovat náhradu pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, podle místa určení.
(18)
S ohledem na řízení výše náhrad, které mohou být poskytovány během rozpočtového roku pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mělo být umožněno stanovit různé sazby pro vývoz se stanovením nebo bez stanovení sazby náhrady předem, a to na základě vývoje na trhu Unie nebo na světových trzích.
(19)
Výše náhrad, kterou lze poskytovat v kterémkoli rozpočtovém roce, je omezena v souladu s mezinárodními závazky Unie. Vývoz zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, by se měl umožnit za podmínek, které jsou známy předem. Zejména by mělo být možné, aby hospodářské subjekty získaly ujištění o tom, že tento vývoz je způsobilý pro náhradu slučitelnou se závazky Unie. V případech, kdy takové ujištění již nemůže být poskytnuto, by měli být vývozci informováni s dostatečným předstihem. Vydávání osvědčení o náhradě umožňuje sledovat žádosti o náhradu a zaručit jejich držitelům, že jim bude poskytnuta náhrada až do výše, na kterou je osvědčení vydáno, pokud splní všechny ostatní podmínky pro náhradu stanovené v právních předpisech Unie.
(20)
Měla by být stanovena řídicí opatření pro systém osvědčení o náhradě. Mělo by se zejména vytvořit ustanovení týkající se koeficientu snížení, který se použije, pokud žádosti o osvědčení o náhradě překročí dostupné částky. Pro některé případy by se mělo vytvořit ustanovení týkající se pozastavení vydávání osvědčení o náhradě.
(21)
Osvědčení o náhradě slouží k zajištění shody s mezinárodními závazky Unie. Rovněž umožňují stanovení náhrady předem, kterou lze poskytovat pro zemědělské produkty použité při výrobě zboží vyváženého do třetích zemí. Tento účel se v některých ohledech liší od záměrů vývozních licencí vydávaných pro základní produkty vyvážené nezpracované, které podléhají mezinárodním závazkům týkajícím se množstevních omezení. Je proto nezbytné přesně stanovit, která obecná ustanovení použitelná u zemědělských licencí a osvědčení, v současné době stanovená v nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (7), by se neměla vztahovat na osvědčení o náhradě.
(22)
Sazby náhrad se většinou stanovují nebo upravují vždy ve čtvrtek. Je nezbytné snížit nebezpečí, že budou žádosti o stanovení náhrady předem pro produkty předkládány ze spekulativních důvodů. Proto v případě, že je žádost o stanovení náhrady předem předložena ve čtvrtek, měla by být žádost považována za předloženou následující pracovní den.
(23)
Aby se členským státům usnadnil provoz režimu vývozních náhrad, měly by být sazby náhrad pro různé základní produkty použité ve zboží, na něž se nevztahuje příloha I, simultánně stanoveny předem.
(24)
Žádosti o osvědčení mohou být předkládány pro částky vyšší než částky, které mohou být poskytnuty. Rozpočtový rok by se proto měl rozdělit na období tak, aby se osvědčení mohla dát k dispozici jak hospodářským subjektům, které vyvážejí na konci rozpočtového roku, tak i těm, které vyvážejí na začátku rozpočtového roku. Je-li to vhodné, měl by se u všech částek požadovaných během určitého období uplatňovat koeficient snížení.
(25)
V případech, kdy je celková částka náhrad, o niž se žádá ohledně konkrétní tranše, nižší než částka, která je pro uvedenou tranši k dispozici, mělo by být hospodářským subjektům umožněno předložit každý týden žádosti o osvědčení o náhradě ohledně jakékoliv zbývající částky v rámci dané tranše.
(26)
Je nezbytné stanovit způsob, jakým by se měla některá ustanovení nařízení (ES) č. 376/2008 vztahující se k osvědčením stanovícím vývozní náhradu předem, o které se žádá v souvislosti s nabídkovým řízením vypsaným v dovážející třetí zemi, vztahovat na osvědčení o náhradě.
(27)
Měly by být stanoveny podmínky pro uvolnění jistoty, která je složena v souvislosti s osvědčeními o náhradě. Uvedené podmínky by měly zahrnovat povinnosti považované za základní požadavky, na jejichž základě se jistota skládá, a důkazy, které je třeba předložit, aby se prokázalo splnění uvedených povinností.
(28)
Většině vývozců je v náhradách poskytováno méně než 100 000 EUR ročně. Dohromady má tento vývoz malý hospodářský význam a tvoří jen malou část celkové výše náhrad poskytovaných pro zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. V takových případech by proto mělo být možné osvobodit malé vývozce od požadavku předkládat osvědčení. V zájmu zjednodušení by v určitých případech měli být oprávněni využívat osvědčení o náhradě, aniž by pozbyli statusu malého vývozce. V zájmu zamezení zneužívání je však nezbytné používání tohoto osvobození omezit na členský stát, v němž je malý vývozce usazen.
(29)
Měl by se vytvořit režim monitorování, založený na zásadě, že by vývozce při každém vývozu zboží měl učinit prohlášení příslušným orgánům ohledně množství produktů použitých při výrobě vyváženého zboží. Příslušné orgány by měly učinit veškerá opatření, která považují za nezbytná, k ověření správnosti těchto prohlášení.
(30)
Orgány odpovědné za kontrolu prohlášení vývozce nemusí mít k dispozici dostatečné důkazy, které by jim umožňovaly přijmout prohlášení o použitých množstvích, i kdyby se zakládalo na chemické analýze. Tyto situace velmi pravděpodobně vyvstanou v případech, kdy zboží k vývozu bylo vyrobeno v jiném členském státě, než je vyvážející členský stát. Příslušné orgány vyvážejícího členského státu by proto měly být schopny získat v případě potřeby přímo od příslušných orgánů druhého členského státu všechny informace, které jsou příslušné orgány druhého členského státu schopny získat a které se týkají podmínek výroby zboží.
(31)
Po konzultaci s příslušnými orgány členského státu, v němž je zboží vyrobeno, by se hospodářským subjektům mělo povolit podání zjednodušeného prohlášení o použitých produktech, a to ve formě souhrnných množství těchto produktů, pokud povedou podrobné záznamy o použitých produktech a dají je k dispozici uvedeným orgánům.
(32)
Není vždy možné, aby vývozce znal přesná množství použitých zemědělských produktů, ohledně kterých může žádat o náhradu, a to zejména pokud sám není výrobce. Vývozce tudíž není vždy schopen podat prohlášení o těchto množstvích. Je proto nezbytné, aby se stanovila náhradní metoda výpočtu náhrady, o jejíž použití může dotyčná osoba požádat. Tato metoda by se omezovala na některé zboží, a to na základě chemické analýzy tohoto zboží a za použití tabulky za tímto účelem vytvořené.
(33)
V souladu s článkem 28 nařízení (ES) č. 612/2009 nemá být poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení. Za účelem zajištění jednotného používání tohoto pravidla by se mělo jasně stanovit, že pro poskytnutí náhrady pro některé produkty živočišného původu, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (8) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (9), a které jsou uvedeny v příloze II tohoto nařízení, by měly být dotčené produkty živočišného původu připravené v souladu s požadavky uvedených nařízení a nést požadované označení zdravotní nezávadnosti.
(34)
Je nutné, aby Komise byla schopna monitorovat veškerá přijatá opatření, která se týkají poskytnutých vývozních náhrad. Příslušné orgány členských států by proto měly Komisi předávat určité statistické informace. Měl by být přesně stanoven formát a rozsah těchto informací.
(35)
V souladu s čl. 12 odst. 1 a 4 nařízení (ES) č. 612/2009 složky jiné než produkty v odvětví cukru uvedené v čl. 162 odst. 1 písm. a) bodě iii) a písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, pro které je poskytnuta vývozní náhrada, musí pocházet z Unie. Měla by být proto stanovena opatření, kterými se zajistí splnění uvedeného požadavku.
(36)
Existuje velké množství žádostí, na jejichž základě se poskytují náhrady v souladu s tímto nařízením. Většina zboží, ohledně kterého se tyto žádosti předkládají, se vyrábí za jasně stanovených technických podmínek, má stálé vlastnosti a jakost, řídí se obvyklým schématem vývozu a jeho výrobní plány zaevidovaly a potvrdily příslušné orgány. Za těchto specifických okolností a s cílem zjednodušit administrativní práci spojenou s poskytováním vývozních náhrad podle tohoto nařízení je vhodné poskytnout členským státům větší flexibilitu používáním článku 24 nařízení (ES) č. 612/2009, pokud jde o maximální hodnoty, pod jejichž úrovní mohou členské státy osvobodit hospodářké subjekty od povinnosti předložit požadovaný doklad, jiný než přepravní doklad.
(37)
Je vhodné, aby se na celém území Unie zajistilo jednotné používání ustanovení o poskytování náhrad pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Každý členský stát by za tímto účelem měl informovat Komisi o režimu monitorování, který uplatňuje na svém území u různých druhů vyváženého zboží.
(38)
Na přechod od administrativních opatření týkajících se osvědčení o náhradě podle nařízení (ES) č. 1043/2005 k administrativním opatřením stanoveným v tomto nařízení by měla být poskytnuta dostatečná doba. Toto nařízení by se proto mělo použít na žádosti o osvědčení předložené od prvního dne prvního období pro předkládání v rozpočtovém roce 2011 a uvedeného dne vstoupit v platnost.
(39)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
1. Tímto nařízením se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1216/2009, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad vytvořený podle nařízení (ES) č. 1234/2007.
Použije se na vývoz základních produktů, produktů získaných jejich zpracováním nebo produktů obdobných jedné z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3 tohoto nařízení, pokud jsou tyto produkty vyváženy ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, jsou však uvedeny v částech I až V přílohy XX nařízení (ES) č. 1234/2007 a v příloze II tohoto nařízení.
2. Vývozní náhrada uvedená v odstavci 1 se neposkytuje na zboží propuštěné do volného oběhu v souladu s článkem 29 Smlouvy, které je znovu vyvezeno.
Na toto zboží se neposkytuje žádná náhrada v případě, že se vyváží po zpracování nebo po zapracování do jiného zboží.
3. Kromě případu obilovin se na produkty používané při výrobě alkoholu, který je obsažen v lihovinách uvedených v příloze II a spadajících do kódu KN 2208, neposkytuje žádná náhrada.
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„rozpočtovým obdobím“ období od 1. října jednoho roku do 30. září roku následujícího;
b)
„rozpočtovým rokem“ období od 16. října jednoho roku do 15. října roku následujícího;
c)
„základními produkty“ produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení;
d)
„složkami“ základní produkty, produkty získané jejich zpracováním nebo produkty obdobné těmto dvěma kategoriím, které se používají při výrobě zboží a jsou uvedeny v čl. 162 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) a písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007;
e)
„zbožím“ produkty, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, jsou však uvedeny v částech I až V přílohy XX nařízení (ES) č. 1234/2007 a v příloze II tohoto nařízení;
f)
„dohodou“ Dohoda o zemědělství uzavřená během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání;
g)
„potravinovou pomocí“ projekty potravinové pomoci, které splňují podmínky stanovené v čl. 10 odst. 4 dohody;
h)
„rezidui“ produkty výrobního procesu, jejichž složení se jasně odlišuje od skutečně vyváženého zboží a které nelze uvádět na trh;
i)
„vedlejšími produkty“ produkty nebo zboží získané v průběhu výrobního procesu, jejichž složení nebo vlastnosti se odlišují od skutečně vyváženého zboží a které jsou způsobilé pro uvádění na trh;
j)
„ztrátami“ množství produktů nebo zboží vzniklých z výrobního procesu od fáze, při které se zemědělské produkty používají nezpracované při výrobě, kromě množství skutečně vyváženého zboží a kromě reziduí a vedlejších produktů, a které nelze uvádět na trh.
2. Pro účely odst. 1 písm. h), i) a j) se za uváděné na trh nepovažují produkty získané v průběhu výrobního procesu, jejichž složení je odlišné od zboží skutečně vyváženého a které jsou prodány proti platbě představující výhradně náklady vzniklé v souvislosti s jejich likvidací.
Pro účely odst. 1 písm. j) jsou produkty nebo zboží vzniklé z výrobního procesu, které lze použít pouze jako krmivo, ať už proti platbě nebo nikoli, považovány za obdobné ztrátám.
Článek 3
1. Bramborový škrob kódu KN 1108 13 00 přímo vyráběný z brambor, kromě vedlejších produktů, se považuje za obdobný produktu získanému zpracováním kukuřice.
2. Syrovátka kódů KN 0404 10 48 až 0404 10 62, nezahuštěná, též zmrazená, se považuje za obdobnou syrovátce v prášku uvedené v příloze I (dále jen „skupina produktů 1“).
3. Následující produkty se považují za obdobné mléku v prášku o obsahu tuku nepřesahujícím 1,5 % uvedenému v příloze I (dále jen „skupina produktů 2“):
a)
mléko a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11, 0403 90 51 a 0404 90 21, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, též zmrazené, o obsahu mléčného tuku nepřesahujícím 0,1 % hmotnostních;
b)
mléko a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11, 0403 90 11 a 0404 90 21, v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku nepřesahujícím 1,5 % hmotnostních.
4. Následující produkty se považují za obdobné mléku v prášku o obsahu tuku 26 % uvedenému v příloze I (dále jen „skupina produktů 3“):
a)
mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 a 0404 90 23, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, též zmrazené, o obsahu mléčného tuku převyšujícím 0,1 %, avšak nepřesahujícím 6 % hmotnostních;
b)
mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 a 0404 90 29 v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku vyšším než 1,5 %, avšak nižším než 45 % hmotnostních.
5. Následující produkty se považují za obdobné skupině produktů 6:
a)
mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 a 0404 90 29, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku převyšujícím 6 % hmotnostních;
b)
mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 19, 0403 90 19 a 0404 90 29, v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku nejméně 45 % hmotnostních;
c)
máslo a ostatní mléčné tuky kódů KN 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10 a 0405 90 90 o obsahu mléčného tuku jiném než 82 % hmotnostních, avšak nejméně 62 % hmotnostních.
6. Mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11 až 0403 10 19, 0403 90 51 až 0403 90 59 a 0404 90 21 až 0404 90 29, zahuštěné, jiné než v prášku, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, se považují za obdobné skupině produktů 2, pokud jde o obsah beztučné sušiny v daném produktu. Pokud jde o složku mléčného tuku v takovém produktu, považuje se za obdobnou skupině produktů 6.
První pododstavec se vztahuje také na sýry a tvaroh.
7. Loupaná rýže kódu KN 1006 20 a poloomletá rýže kódů KN 1006 30 21 až 1006 30 48 se považuje za obdobnou celoomleté rýži kódů KN 1006 30 61 až 1006 30 98.
8. Pokud následující produkty splňují při vývozu v nezpracovaném stavu podmínky způsobilosti pro náhradu stanovené v nařízení (ES) č. 1234/2007 a v nařízení Komise (ES) č. 951/2006 (10), považují se za obdobné bílému cukru kódu KN 1701 99 10:
a)
surový řepný nebo třtinový cukr kódu KN 1701 11 90 nebo kódu KN 1701 12 90 a o obsahu sacharózy v sušině nejméně 92 % hmotnostních podle polarimetrické metody;
b)
cukr kódu KN 1701 91 00 nebo kódu KN 1701 99 90;
c)
produkty uvedené v písm. c) části III přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 kromě směsí získaných částečně použitím produktů uvedených v části I přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007;
d)
produkty uvedené v písm. d) a g) části III přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 kromě směsí získaných částečně použitím produktů uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 4
Kromě ustanovení tohoto nařízení se použije také nařízení (ES) č. 612/2009 a nařízení EHS) č. 2220/85, pokud čl. 39 odst. 4 a článek 50 tohoto nařízení nestanoví jinak.
KAPITOLA II
VÝVOZNÍ NÁHRADY
ODDÍL 1
Metoda výpočtu
Článek 5
1. Výše náhrady poskytované pro množství každého základního produktu vyváženého ve formě stejného druhu zboží, určené v souladu s oddílem 2, se získá vynásobením uvedeného množství sazbou náhrady pro základní produkt vypočítanou na jednotku hmotnosti v souladu s oddílem 3.
2. Pokud jsou podle čl. 15 odst. 2 stanoveny různé sazby náhrady pro určitý základní produkt, pro každé z množství základního produktu, pro něž existuje odlišná sazba náhrady, se vypočítá samostatná výše.
3. Pokud se při výrobě vyváženého zboží používá zboží, sazba náhrady, která se má použít při výpočtu částky vztahující se ke každému ze základních produktů, k produktům získaným jejich zpracováním nebo produktům obdobným jedné z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3, které byly použity při výrobě vyváženého zboží, je sazba použitelná v případě, že se zboží použité při výrobě vyváží nezpracované.
ODDÍL 2
Referenční množství
Článek 6
Co se týče zboží, množství každého ze základních produktů, které má sloužit jako základ pro výpočet výše náhrady (dále jen „referenční množství“), se určí v souladu s články 7, 8 a 9 s výjimkou případů, kdy je učiněn odkaz na přílohu III, nebo případů, kdy se použije čl. 47 odst. 2.
Článek 7
V případě použití základního nezpracovaného produktu nebo obdobného produktu je referenční množství množstvím, které se skutečně používá při výrobě vyváženého zboží, přičemž se zohlední přepočítací koeficienty uvedené v příloze VII.
Článek 8
1. V případě použití produktu, jehož se týká čl. 1 odst. 1 písm. a) a část I přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo čl. 1 odst. 1 písm. b) a část II přílohy I nařízení (ES).1234/2007, je referenční množství množstvím, které se skutečně používá při výrobě vyváženého zboží, upraveným tak, aby odpovídalo množství základního produktu, pomocí použití koeficientů uvedených v příloze V tohoto nařízení, pokud se na dotyčný produkt vztahuje jedno z těchto písmen:
a)
produkt vzniká zpracováním základního produktu nebo produktu obdobného uvedenému základnímu produktu;
b)
produkt je obdobný produktu vzniklému zpracováním základního produktu;
c)
produkt vzniká zpracováním produktu, který je obdobný produktu vzniklému zpracováním základního produktu.
2. Odchylně od odstavce 1 odpovídá referenční množství u obilných destilátů obsažených v lihovinách kódu KN 2208 3,4 kg ječmene na % objemových alkoholu získaného z obilovin na hektolitr vyvážené lihoviny.
Článek 9
1. S výhradou článku 11 se v případě použití kteréhokoli z následujících produktů referenční množství pro každý ze základních produktů rovná množství, které stanoví příslušné orgány v souladu s článkem 45:
a)
produkt, na nějž se nevztahuje příloha I Smlouvy, získaný zpracováním produktu uvedeného v článku 7 nebo 8 tohoto nařízení;
b)
produkt získaný ze směsi nebo zpracováním několika produktů uvedených v článku 7 nebo 8 nebo produktů uvedených v písmeni a) tohoto pododstavce.
Referenční množství se určí na základě množství produktu, které bylo skutečně použito při výrobě vyváženého zboží.
Za účelem výpočtu uvedeného množství se použijí přepočítací koeficienty uvedené v příloze VII, případně zvláštní pravidla pro výpočet, poměry rovnocennosti a koeficienty uvedené v článku 8.
2. Odchylně od odstavce 1 u lihovin na bázi obilovin obsažených v lihovinách kódu KN 2208 referenční množství odpovídá 3,4 kg ječmene na % objemových alkoholu získaného z obilovin na hektolitr vyvážené lihoviny.
Článek 10
1. Pro účely článků 6 až 9 se produkty, které se používají nezpracované při výrobě vyváženého zboží, považují za skutečně použité.
2. Pokud je během jedné z fází výroby tohoto zboží samotný základní produkt zpracován na jiný důkladněji zpracovaný základní produkt a použit v pozdější fázi, potom se za skutečně použitý považuje pouze tento důkladněji zpracovaný základní produkt.
3. Množství skutečně použitých produktů ve smyslu odstavce 1 se určují pro každé vyvážené zboží.
4. Odchylně od odstavců 1, 2 a 3 v případě pravidelného vývozu zboží, které vyrábí určitý podnik podle jasně definovaných technických podmínek a které má stálé vlastnosti a jakost, lze daná množství na základě dohody s příslušnými orgány určovat buď z výrobního plánu pro zboží, nebo z průměrných množství produktu použitých během stanovené doby při výrobě daného množství tohoto zboží. Množství produktů takto určená zůstávají základem pro výpočet, pokud nedojde k žádné změně podmínek, za kterých se zboží vyrábí.
S výjimkou případu, kdy daná množství úředně schválí příslušný orgán, se množství produktů takto stanovená potvrzují alespoň jednou za rok.
Článek 11
1. Pokud jde o zboží uvedené v příloze III, referenční množství v kilogramech základního produktu na 100 kg zboží je množství v uvedené příloze u každého druhu tohoto zboží.
V případě čerstvých těstovin se však množství základních produktů stanovená v příloze III sníží na rovnocenné množství sušených těstovin vynásobením těchto množství procentním podílem sušiny z těstovin a jejich vydělením číslem 88.
2. Pokud bylo zboží uvedené v příloze III vyrobeno částečně z produktů, u kterých se vyplácení vývozní náhrady řídí nařízením (ES) č. 1234/2007, a částečně z jiných produktů, referenční množství týkající se těchto prvně jmenovaných produktů se určí v souladu s články 6 až 10.
Článek 12
1. Pro účely stanovení skutečně použitých množství zemědělských produktů se použijí odstavce 2 a 3.
2. Všechny zemědělské produkty použité ve smyslu článku 10, u kterých vzniká nárok na náhradu a které se v obvyklém průběhu výrobního procesu ztrácejí v takových formách, jako je pára nebo kouř, nebo přeměnou na neobnovitelný prach nebo popel, jsou způsobilé pro náhradu ohledně všech použitých množství.
3. Každé množství zboží, které není skutečně vyvezeno, není způsobilé pro náhrady ohledně skutečně použitých množství zemědělských produktů.
Pokud má toto zboží stejné složení jako zboží skutečně vyvezené, může se použít poměrné snížení množství zemědělských produktů skutečně použitých při výrobě druhého jmenovaného zboží.
Článek 13
1. Odchylně od čl. 12 odst. 3 jsou ztráty v hodnotě nejvýše 2 % hmotnostních, které jsou nedílnou součástí výroby tohoto zboží, způsobilé pro náhrady.
Prahová hodnota 2 % se vypočítá jako poměr hmotnosti sušiny všech použitých surovin, po odečtení množství uvedených v čl. 12 odst. 2, k hmotnosti sušiny skutečně vyvezeného zboží nebo pomocí použití jakékoli jiné metody výpočtu vhodné s ohledem na podmínky výroby zboží.
2. Pokud jsou ztráty, které jsou nedílnou součástí výroby zboží, vyšší než 2 %, není nadměrná ztráta způsobilá pro náhrady, pokud jde o množství skutečně použitých zemědělských produktů. Příslušné orgány členských států však mohou přijmout řádně odůvodněné vyšší ztráty. Členské státy oznámí Komisi případy, ve kterých příslušné orgány přijaly vyšší ztráty, jakož i důvody, proč tak učinily.
3. Pro náhrady jsou způsobilá skutečně použitá množství zemědělských produktů obsažená v reziduích.
4. V případech, kdy vznikají vedlejší produkty, se množství skutečně použitých zemědělských produktů připisují k vyvezenému zboží a k vedlejším produktům, a to v uvedeném pořadí.
ODDÍL 3
Sazby náhrady
Článek 14
1. Sazbu náhrady pro základní produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, jak je stanoveno v článku 164 nařízení (ES) č. 1234/2007, stanoví Komise na 100 kg základního produktu na stejnou dobu jako v případě náhrad pro takové produkty vyvážené nezpracované.
2. Odchylně od odstavce 1 může být náhrada stanovena podle jiného časového rozvrhu určeného v souladu s postupem uvedeným v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1216/2009.
Článek 15
1. Sazbu náhrady stanoví Komise se zvláštním ohledem na následující skutečnosti:
a)
průměrné náklady vzniklé zpracovatelským odvětvím v souvislosti se získáváním dodávek základních produktů na trhu Unie a ceny existující na světovém trhu;
b)
úroveň náhrady pro vývoz zpracovaných zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, které jsou vyráběny za podobných podmínek;
c)
potřeba zajištění rovných podmínek hospodářské soutěže mezi odvětvími, která používají produkty Unie, a těmi, která používají produkty ze třetích zemí v režimu aktivního zušlechťovacího styku;
d)
na jedné straně vývoj rozpočtových výdajů a na straně druhé vývoj cen základních produktů na trhu v Unii a na světovém trhu;
e)
shoda s omezeními plynoucími z dohod uzavřených v souladu s článkem 218 Smlouvy.
2. Při stanovování sazeb náhrady se, je-li to vhodné, u základních produktů nebo u obdobných produktů berou v úvahu podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem použitelná ve všech členských státech v souladu s nařízením (ES) č. 1234/2007.
3. Náhrady poskytované pro vývoz zemědělských produktů obsažených ve zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, nesmí být vyšší než náhrady, které jsou vyplatitelné na tyto produkty v případě, že se vyvážejí nezpracované.
Článek 16
1. V případě bramborového škrobu kódu KN 1108 13 00 se sazba náhrady stanoví odděleně, v ekvivalentu kukuřice, a to postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 tak, že se použijí kritéria stanovená v čl. 15 odst. 1 tohoto nařízení. Použitá množství bramborového škrobu se převádějí na ekvivalentní množství kukuřice v souladu s článkem 8 tohoto nařízení.
2. V případě směsí D-glucitolu (sorbitolu, sorbitu) kódů KN 2905 44 a 3824 60, pokud dotyčná strana nevypracuje prohlášení uvedené v článku 45, v němž uvede informace požadované podle čl. 48 odst. 1 písm. d), nebo pokud dotyčná strana své prohlášení uspokojivě nedoloží, sazba náhrady pro tyto směsi je sazbou pro základní produkt, u něhož se uplatňuje nejnižší sazba náhrady.
Článek 17
1. Náhrada pro škroby kódů KN 1108 11 00 až 1108 19 90 nebo produkty uvedené v písm. d) části I přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 vzniklé zpracováním těchto škrobů se poskytne pouze na základě předložení prohlášení dodavatele těchto produktů, v němž se potvrzuje, že tyto produkty byly vyrobeny přímo z obilovin, brambor nebo rýže, kromě veškerého použití vedlejších produktů získaných při výrobě jiných zemědělských produktů nebo zboží.
2. Prohlášení uvedené v odstavci 1 se až do odvolání vztahuje ke všem dodávkám téhož výrobce. Ověřuje se v souladu s článkem 45.
Článek 18
1. Pokud obsah sušiny bramborového škrobu obdobného kukuřičnému škrobu podle čl. 3 odst. 1 činí nejméně 80 %, je sazba vývozní náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14. Pokud je obsah sušiny nižší než 80 %, je sazba náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14, vynásobenou 1/80 procenta skutečné sušiny.
U všech ostatních škrobů o obsahu sušiny nejméně 87 % je sazba vývozní náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14. Pokud je obsah sušiny nižší než 87 %, je sazba náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14, vynásobenou 1/87 procenta skutečné sušiny.
2. Pokud obsah sušiny v glukózových nebo maltodextrinových sirupech kódů KN 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 nebo 2106 90 55 činí nejméně 78 %, je sazba vývozní náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14. Pokud je obsah sušiny těchto sirupů nižší než 78 %, je sazba náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14, vynásobenou 1/78 procenta sušiny.
3. Pro účely odstavce 1 se obsah sušiny u škrobů určí pomocí metody uvedené v příloze IV nařízení Komise (ES) č. 687/2008 (11) a obsah sušiny glukózových nebo maltodextrinových sirupů se určí pomocí metody 2 uvedené v příloze II směrnice Komise 79/796/EHS (12) nebo kterékoli jiné vhodné metody analýzy, která poskytuje přinejmenším stejné záruky.
4. Je-li předloženo prohlášení uvedené v článku 45, nahlásí žadatel obsah sušiny u použitých škrobů nebo glukózových nebo maltodextrinových sirupů.
Článek 19
1. Náhrady pro kasein kódu KN 3501 10, kaseináty kódu KN 3501 90 90 nebo pro vaječný albumin kódu KN 3502 11 90 a 3502 19 90 vyvážené v nezměněném stavu se mohou lišit podle místa určení, pokud si to vyžaduje některá z těchto skutečností:
a)
situace ve světovém obchodě ohledně těchto druhů zboží;
b)
specifické požadavky určitých trhů;
c)
dohody o mezinárodním obchodu.
2. Sazba náhrad pro zboží kódů KN 1902 11 00, 1902 19 a 1902 40 10 se může lišit podle místa určení.
3. Náhrada se může lišit podle toho, zda je či není stanovena předem v souladu s článkem 26.
Článek 20
1. Sazba náhrady je sazbou platnou v den, kdy se zboží vyváží, s výjimkou následujících případů:
a)
v souladu s článkem 26 byla podána žádost o to, aby sazba náhrady byla stanovena předem;
b)
v souladu s čl. 37 odst. 2 byla podána žádost a sazba náhrady byla stanovena předem v den, kdy byla žádost o osvědčení o náhradě předložena.
2. Pokud se uplatňuje systém stanovení sazby náhrady předem, sazba platná v den, kdy byla předložena žádost o stanovení náhrady předem, se použije u zboží vyváženého později během doby platnosti osvědčení o náhradě v souladu s čl. 35 odst. 2.
V případě zpracovaných výrobků z obilovin a rýže se sazba náhrady upraví za použití stejných pravidel, která se použijí při stanovení náhrad předem pro základní produkty vyvážené nezpracované, avšak za použití přepočítacích koeficientů stanovených v příloze V.
3. Na výpisy z osvědčení o náhradě ve smyslu nařízení (ES) č. 376/2008 se nevztahuje stanovení náhrady předem bez ohledu na osvědčení, z nichž pocházejí.
KAPITOLA III
OSVĚDČENÍ O NÁHRADĚ
ODDÍL 1
Obecná ustanovení
Článek 21
1. Členské státy vydávají žadateli bez ohledu na jeho místo usazení v Unii osvědčení o náhradě, která jsou platná na celém území Unie.
Osvědčení o náhradě zaručují vyplacení náhrady za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v kapitole V. Podmínky mohou obsahovat i stanovení sazeb náhrad předem. Osvědčení jsou platná pouze na jedno rozpočtové období.
2. Poskytování náhrad pro vývoz základních produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II tohoto nařízení nebo pro obiloviny umístěné pod celní dohled určené k výrobě lihovin uvedených v článku 2 nařízení (ES) č. 1670/2006 je podmíněno předložením osvědčení o náhradě vydaným v souladu s článkem 24 tohoto nařízení.
Obiloviny uvedené v prvním pododstavci se považují za vyvezené.
První pododstavec se nepoužije na dodávky uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci třetí odrážce, čl. 33 odst. 1, čl. 37 odst. 1, čl. 41 odst. 1 a čl. 43 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009 nebo na vývoz uvedený v kapitole IV tohoto nařízení.
3. Poskytování náhrady v rámci systému stanovení náhrad předem podle čl. 20 odst. 2 je podmíněno předložením osvědčení o náhradě, ve kterém se uvádí stanovení sazeb náhrad předem.
Článek 22
1. Nařízení (ES) č. 376/2008 se vztahuje na osvědčení o náhradě uvedená v tomto nařízení.
2. Ustanovení nařízení (ES) č. 376/2008 o právech a povinnostech vyplývajících z osvědčení o náhradě vyjádřených v množstvích se použijí obdobně na práva a povinnosti vyplývající z osvědčení o náhradě uvedených v tomto nařízení pro částky vyjádřené v eurech, přičemž se zohlední příloha VI tohoto nařízení.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 tohoto článku se čl. 7 odst. 2 a 4, články 8, 11 a 13, čl. 17 odst. 1, články 20, 23, 31, 32 a 34, čl. 35 odst. 6 a články 41, 45, 46 a 48 nařízení (ES) č. 376/2008 nepoužijí na osvědčení o náhradě uvedená v tomto nařízení.
4. Pro účely článků 39 a 40 nařízení (ES) č. 376/2008 nelze prodloužit platnost osvědčení, která vyprší 30. září.
V těchto případech se osvědčení na všechny částky, o které nebylo požádáno z důvodu vyšší moci, zruší a příslušná jistota se uvolní.
Článek 23
1. Žádosti o osvědčení o náhradě, kromě žádostí týkajících se projektů potravinové pomoci uvedených v článku 36, jsou platné pouze tehdy, pokud byla složena jistota rovnající se 10 % částky, o kterou se žádá, v souladu s podmínkami stanovenými v článku 14 nařízení (ES) č. 376/2008.
2. Jistota se uvolňuje v souladu s podmínkami stanovenými v článku 40 tohoto nařízení.
Článek 24
1. Žádost o osvědčení o náhradě a samotné osvědčení o náhradě vychází z tiskopisu „Vývozní licence nebo osvědčení o stanovení náhrady předem“ uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008 a udává částku v eurech.
Uvedené dokumenty se vyplňují v souladu s pokyny uvedenými v příloze VI tohoto nařízení.
2. Pokud žadatel nemá v úmyslu vyvážet zboží z jiného členského státu, než je stát, v němž žádá o osvědčení o náhradě, může příslušný orgán vzniklé osvědčení o náhradě uchovávat, zejména v elektronické podobě. V takovém případě informuje příslušný orgán žadatele o tom, že jeho osvědčení o náhradě bylo zaevidováno, a poskytne mu informace uvedené ve vyhotovení osvědčení o náhradě určeném pro držitele (dále jen „vyhotovení č. 1“). Vyhotovení osvědčení o náhradě určené pro vydávající orgány (dále jen „vyhotovení č. 2“) se nevydává.
Příslušný orgán zaznamená všechny informace z osvědčení o náhradě uvedených v oddílech III a IV přílohy VI a částky požadované na základě osvědčení.
Článek 25
1. Závazky vyplývající z osvědčení nejsou převoditelné. Práva vyplývající z osvědčení může převádět jejich držitel během doby jejich platnosti za předpokladu, že práva vyplývající z každého osvědčení či výpisu z osvědčení jsou převedena pouze na jediného nabyvatele. Tento převod se týká pouze částek, které ještě nejsou zapsány do osvědčení nebo výpisu.
2. Nabyvatelé nesmí svá práva dále převádět, mohou je ale převádět zpět na držitele. Zpětný převod na držitele se týká pouze částek, které ještě nejsou zapsány do osvědčení nebo výpisu. V těchto případech zapíše vydávající orgán v kolonce 6 osvědčení jeden z údajů stanovených v příloze VIII.
3. V případě žádosti držitele o převod práv nebo v případě zpětného převodu práv nabyvatelem na držitele uvede vydávající orgán nebo subjekt či subjekty jmenované každým členským státem na osvědčení nebo případně na výpisu z osvědčení toto:
a)
jméno a adresu nabyvatele podle odstavce 1 nebo údaj uvedený v odstavci 2;
b)
datum převodu nebo zpětného převodu na držitele potvrzené razítkem orgánu nebo subjektu.
4. Převod nebo zpětný převod na držitele nabývá platnosti dnem uvedení daného údaje podle odst. 3 písm. b).
Článek 26
1. Žádosti o stanovení sazeb náhrady předem se dotýkají všech platných sazeb náhrady.
2. Žádost o stanovení náhrady předem se může předkládat buď v době žádosti o osvědčení o náhradě, nebo kdykoli po dni, kdy bylo osvědčení o náhradě poskytnuto.
3. Žádosti o stanovení náhrady předem se podávají v souladu s oddílem II přílohy VI za použití tiskopisu uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008. Stanovení náhrady předem se nevztahuje na vývoz, který se uskutečnil přede dnem, kdy byla žádost předložena.
4. Žádosti o stanovení náhrady předem předložené ve čtvrtek se považují za předložené následující pracovní den.
Článek 27
1. Držitel osvědčení o náhradě může žádat o výpis z osvědčení v podobě uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008. Žádost musí obsahovat informace uvedené v bodě 3 oddíle II přílohy VI tohoto nařízení.
Částka, na kterou se o výpis žádá, se zaznamená na původním osvědčení.
2. Aniž je dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 376/2008, výpisy platné v celé Unii se mohou vyhotovovat z osvědčení, která se evidují jako platná osvědčení v jednom členském státě.
Článek 28
1. Každý vývozce vyplňuje zvláštní žádost o platbu ve smyslu článku 46 nařízení (ES) č. 612/2009. Předkládá se orgánu, který je odpovědný za platbu, společně s odpovídajícími osvědčeními, s výjimkou případu zaevidování osvědčení podle čl. 24 odst. 2 tohoto nařízení nebo v případě vývozu, který není pokryt osvědčeními o náhradě.
Příslušný orgán nemusí zvláštní žádost považovat za podklady pro výplatu uvedené v čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 612/2009.
Příslušný orgán může považovat zvláštní žádost za vývozní prohlášení ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009. V takovém případě je den, kdy orgán odpovědný za platbu podle odstavce 2 tohoto článku obdrží zvláštní žádost, dnem, kdy uvedený orgán obdrží vývozní prohlášení. Ve všech ostatních případech musí zvláštní žádost obsahovat podrobné údaje z vývozního prohlášení, včetně referenčního čísla vývozního prohlášení.
2. Orgán odpovědný za platbu určuje částku požadovanou na základě informací obsažených ve zvláštní žádosti, přičemž se za základ považuje výhradně množství a povaha vyváženého(vyvážených) základního(základních) produktu(ů) a platná(é) sazba(y) náhrady(náhrad). Zmíněné údaje se ve vývozním prohlášení uvedou jasně nebo se v něm na ně jasně odkáže.
Orgán odpovědný za platbu zaznamená uvedenou částku na osvědčení o náhradě do šesti měsíců ode dne obdržení zvláštní žádosti.
Osvědčení se zapisuje na zadní straně vyhotovení č. 1. Kolonky 28, 29 a 30 musí obsahovat částku v eurech místo množství.
Třetí pododstavec se použije obdobně na osvědčení vedená v elektronické podobě.
3. Není-li osvědčení o náhradě po zapsání zaevidováno podle čl. 24 odst. 2, vyhotovení č. 1 osvědčení se vrací držiteli nebo je na žádost vývozce uchovává platební orgán.
4. Jistota zadržená ohledně částky, která byla zapsána do osvědčení o náhradě vzhledem k vyvezenému zboží, se může uvolnit nebo může být převedena tak, aby zaručovala vyplacení náhrady předem v souladu s hlavou II kapitolou 2 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 29
1. O osvědčení o náhradě vydaná pro jediné rozpočtové období se může žádat odděleně v šesti tranších. Žádosti o osvědčení se mohou předkládat nejpozději dne:
a)
7. září, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. října;
b)
7. listopadu, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. prosince;
c)
7. ledna, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. února;
d)
7. března, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. dubna;
e)
7. května, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. června;
f)
7. července, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. srpna.
2. O osvědčení o náhradě mohou hospodářské subjekty žádat pouze v souvislosti s tranší, která odpovídá prvnímu termínu po dni podání žádosti uvedenému v odst. 1.
Článek 30
Termín pro oznámení žádostí o osvědčení členskými státy Komisi je tento:
a)
14. září, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. a);
b)
14. listopadu, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. b);
c)
14. ledna, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. c);
d)
14. března, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. d);
e)
14. května, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. e);
f)
14. července, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. f).
Článek 31
1. Celková částka, ohledně které lze osvědčení o náhradě vydat pro každé rozpočtové období, se určí v souladu s odstavcem 2.
2. Od částky, která představuje maximální výši náhrad, stanovenou v souladu s čl. 9 odst. 2 dohody, se odečítají tyto složky:
a)
částka převyšující maximální částku a neoprávněně poskytnutá během předchozího rozpočtového roku;
b)
částka vyhrazená k pokrytí vývozu podle kapitoly IV tohoto nařízení;
c)
částky, ohledně kterých byla vydána osvědčení o náhradě platná během dotčeného rozpočtového období.
3. Částka, ohledně které byla vydaná osvědčení podle článku 41 vrácena, se připočte k číselnému údaji získanému v souladu s odstavcem 2.
4. Jakákoliv částka vyhrazená k pokrytí vývozu uvedeného v kapitole IV, která zůstává nevyužita, se připočte k číselnému údaji získanému v souladu s odstavcem 2.
5. Pokud ohledně částek uvedených v odst. 2 písm. a), b) a c) panuje nejistota, zohlední se tato skutečnost při určování konečné částky.
Článek 32
Celková částka, ohledně které lze osvědčení vydat pro každou z tranší uvedených v článku 29, je:
a)
30 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. září, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. a);
b)
27 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. listopadu, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. b);
c)
32 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. ledna, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. c);
d)
44 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. března, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. d);
e)
67 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. května, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. e);
f)
100 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. července, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. f).
ODDÍL 2
Žádost o vydání osvědčení o náhradě
Článek 33
1. Pokud celková částka požadovaná v žádostech obdržených pro jedno z dotčených období převyšuje maximální částku uvedenou v čl. 31 odst. 2, stanoví Komise koeficient snížení použitelný u všech žádostí předložených před odpovídajícím datem uvedeným v článku 29 tak, aby byla dodržena maximální částka uvedená v článku 31.
Komise zveřejní koeficient v Úředním věstníku Evropské unie do pěti pracovních dnů ode dnů uvedených v článku 30.
2. Pokud Komise stanoví koeficient snížení, osvědčení se vydávají na požadovanou částku vynásobenou 1 mínus koeficient snížení stanovený podle odstavce 1 tohoto článku nebo čl. 34 odst. 3 písm. a).
Pokud však jde o tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. f), mohou žadatelé stahovat své žádosti do pěti pracovních dnů od zveřejnění koeficientu v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Členské státy oznámí Komisi do 1. srpna částky uvedené v žádostech o osvědčení o náhradě, stažených podle odst. 2 druhého pododstavce.
Článek 34
1. Pokud po termínu pro předložení žádostí o osvědčení o náhradě vzhledem ke konkrétní tranši uvedené v čl. 29 odst. 1 nebyl zveřejněn koeficient snížení podle čl. 33 odst. 1, hospodářské subjekty mohou předložit žádost o vydání osvědčení o náhradě na jakoukoli zbývající částku, která je k dispozici v rámci uvedené tranše a o niž ještě nebylo žádáno.
Žádost se předloží během období do dalšího termínu uvedeného v čl. 29 odst. 1.
2. Členské státy oznámí Komisi žádosti předložené v průběhu každého týdne vždy následující pondělí. Odpovídající osvědčení se mohou vydávat počínaje středou následující po oznámení, nevydá-li Komise jiné pokyny.
3. Pokud celková částka, ohledně které jsou obdrženy žádosti v konkrétním týdnu podávání žádostí, překročí zbývající částku, která je k dispozici, uvedenou v odstavci 1, Komise přijme jedno z následujících opatření:
a)
stanoví koeficient snížení použitelný u žádostí o osvědčení o náhradě, předložených v konkrétním týdnu předkládání žádostí, které byly oznámeny Komisi a pro které dosud nebyla vydána osvědčení o náhradě;
b)
nařídí členským státům, aby zamítly žádosti předložené v konkrétním týdnu předkládání žádostí, které se teprve musí oznámit Komisi;
c)
pozastaví předkládání žádostí o osvědčení o náhradě.
4. Každé nařízení přijaté podle odstavce 3 se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie do tří dnů po oznámení žádostí uvedených v odstavci 2.
Článek 35
1. Osvědčení o náhradě jsou platná ode dne vydání, jak je stanoveno v čl. 22 odst. 1 nařízení (ES) č. 376/2008.
2. S výhradou druhého pododstavce jsou osvědčení o náhradě platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, v němž byla podána žádost o osvědčení, nebo do posledního dne rozpočtového období podle toho, který den nastane dříve.
Osvědčení o náhradě uvedená v článku 36 jsou platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, v němž byla žádost o osvědčení podána.
3. Jsou-li sazby náhrady stanoveny předem v souladu s článkem 26, zůstávají v platnosti do posledního dne platnosti osvědčení.
Článek 36
Nařízení Komise (ES) č. 2298/2001 (13) se použije na žádosti o osvědčení o náhradě a osvědčení o náhradě vydaná na vývoz zboží, které je součástí fungování mezinárodní potravinové pomoci ve smyslu čl. 10 odst. 4 dohody.
Článek 37
1. Pro účely článku 47 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí odstavce 2 až 11 tohoto článku.
2. Od 1. října každého rozpočtového období se podle tohoto článku mohou mimo období stanovená v článcích 29 a 34 podávat žádosti o osvědčení v souvislosti s nabídkovým řízením vyhlášeným v dovážející třetí zemi, obsahující stanovení vývozní náhrady předem v den předložení žádosti, pokud souhrn částek odpovídající jednomu nabídkovému řízení, ohledně něhož jeden nebo více vývozců podalo jednu nebo více žádostí o osvědčení o náhradě a ohledně něhož dosud nebylo vydáno žádné osvědčení, nepřevyšuje částku 2 milionů EUR.
Uvedené omezení se však může zvýšit na 4 miliony EUR, pokud žádný z koeficientů snížení zveřejněných od začátku rozpočtového období a uvedených v čl. 33 odst. 1 nebo v čl. 34 odst. 3 nepřesahuje 50 %.
3. Částka, ohledně které se osvědčení žádá nebo žádají, nesmí přesahovat množství uvedené v nabídkovém řízení, vynásobené odpovídající(mi) sazbou(sazbami) náhrady, stanovenou(stanovenými) předem v den předložení žádosti. Nepřihlíží se k přípustným odchylkám nebo k opcím stanoveným v oznámení o nabídkovém řízení.
4. Kromě údajů uvedených v čl. 47 odst. 3 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 376/2008 členské státy sdělí neprodleně Komisi částky, ohledně kterých byly podány žádosti o každé osvědčení, a den a dobu předložení každé žádosti.
5. Pokud částky oznámené podle odstavce 4 po připočtení k částkám, ohledně kterých již byly v rámci téhož nabídkového řízení podány žádosti o jedno či více osvědčení, překročí příslušné omezení podle odstavce 2, informuje Komise členské státy do dvou pracovních dnů ode dne obdržení dodatečné informace podle odstavce 4 o tom, že osvědčení o náhradě nebude hospodářskému subjektu vydáno.
6. Komise může pozastavit používání odstavce 2, pokud kumulovaný součet částek v osvědčeních o náhradě, která mohou být vydána v souladu s článkem 47 nařízení (ES) č. 376/2008, převyšuje 4 miliony EUR v jednom rozpočtovém období. Rozhodnutí o pozastavení se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.
7. Odchylně od čl. 35 odst. 1 a 2 tohoto nařízení jsou osvědčení o náhradě vydaná podle článku 47 nařízení (ES) č. 376/2008 platná ode dne, kdy jsou vydána ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008. Osvědčení o náhradě jsou platná do konce osmého měsíce po měsíci vydání nebo do 30. září podle toho, který den nastane dříve. Sazby stanovené předem jsou platné do posledního dne platnosti osvědčení.
8. Pokud bylo ke spokojenosti příslušného orgánu v souladu s čl. 47 odst. 9 písm. a) nařízení (ES) č. 376/2008 prokázáno, že, z důvodů vybraným účastníkem nabídkového řízení nezaviněných a nepovažovaných za případ vyšší moci, subjekt, který vyhlásil nabídkové řízení, zrušil smlouvu, uvolní příslušný orgán jistotu v případech, kdy je sazba náhrady na základní produkt, která je stanovena předem a odpovídá nejvyšší náhradě v porovnání s ostatními použitými základními produkty, vyšší nebo se rovná sazbě náhrady platné v poslední den platnosti osvědčení.
9. Pokud bylo ke spokojenosti příslušného orgánu v souladu s čl. 47 odst. 9 písm. b) nařízení (ES) č. 376/2008 prokázáno, že, z důvodů vybraným účastníkem nabídkového řízení nezaviněných a nepovažovaných za případ vyšší moci, subjekt, který vyhlásil nabídkové řízení, mu uložil změny ve smlouvě, příslušný orgán může prodloužit dobu platnosti osvědčení a období, během něhož se má použít sazba náhrady stanovené předem, až do 30. září.
10. Pokud vybraný účastník nabídkového řízení předloží důkaz v souladu s čl. 47 odst. 9 písm. c) nařízení (ES) č. 376/2008, že v oznámení o nabídkovém řízení nebo ve smlouvě uzavřené po výběru nabídky je stanovena přípustná odchylka nebo opce vyšší než 5 % a že subjekt, který vyhlásil nabídkové řízení, využil této doložky, je závazek vyvézt považován za splněný, pokud je vyvezené množství nejvíce o 10 % menší než množství odpovídající částce, na kterou bylo osvědčení vydáno.
První pododstavec se použije za podmínky, že sazba náhrady stanovená předem ohledně základního produktu, která odpovídá nejvyšší náhradě v porovnání s ostatními použitými základními produkty, je vyšší nebo se rovná sazbě náhrady platné v poslední den platnosti osvědčení. V těchto případech se sazba ve výši 95 % uvedená v čl. 40 odst. 3 a 5 tohoto nařízení nahrazuje sazbou ve výši 90 %.
11. Pro účely odstavců 1 až 10 tohoto článku činí lhůta 21 dnů uvedená v čl. 47 odst. 5 nařízení (ES) č. 376/2008 44 dnů.
ODDÍL 3
Jistoty
Článek 38
1. Vydání osvědčení o náhradě zavazuje držitele k tomu, aby žádal o náhrady na zboží vyvážené během doby platnosti osvědčení o náhradě rovnající se částce, na kterou bylo osvědčení vydáno.
Složí se jistota uvedená v článku 23, aby se zaručilo dodržení závazku uvedeného v prvním pododstavci.
2. Závazek uvedený v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku se považuje za zásadní požadavek ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85.
Článek 39
1. Zásadní požadavek se považuje za splněný, pokud vývozce odeslal zvláštní žádost vztahující se na zboží vyvezené během doby platnosti osvědčení o náhradě v souladu s podmínkami stanovenými v článku 28 a v oddílu V přílohy VI.
2. Pokud zvláštní žádost není vývozním prohlášením, musí být předložena do tří měsíců ode dne uplynutí doby platnosti osvědčení o náhradě, jehož číslo je vyplněné na zvláštní žádosti, s výjimkou případů vyšší moci.
Není-li dodržena lhůta tří měsíců stanovená v prvním pododstavci, zásadní požadavek nelze považovat za splněný.
3. Doklad o splnění zásadního požadavku se poskytuje tak, že se příslušnému orgánu předloží vyhotovení č. 1 osvědčení o náhradě řádně zaevidovaného v souladu s čl. 28 odst. 2. Uvedený doklad se předloží do konce dvanáctého měsíce po skončení období platnosti osvědčení o náhradě.
První pododstavec se obdobně použije na osvědčení zaevidovaná podle čl. 24 odst. 2.
4. Odchylně od čl. 22 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2220/85 jistota stanovená v článku 23 tohoto nařízení propadá v poměru k částce, ohledně níž nebyl předložen požadovaný doklad ve lhůtě stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku.
Článek 40
1. Pokud se používá koeficient snížení podle čl. 33 odst. 2 nebo čl. 34 odst. 3 písm. a), část jistoty rovnající se složené částce vynásobené koeficientem snížení se uvolní okamžitě.
2. Stáhne-li žadatel svou žádost o osvědčení v souladu s čl. 33 odst. 2 druhým pododstavcem, uvolní se 80 % původní jistoty.
3. Jistota se uvolní v plné výši, jakmile držitel osvědčení požádá o náhrady, které celkem činí 95 % částky, ohledně níž bylo osvědčení vydáno.
4. Členské státy mohou na žádost držitele uvolnit jistotu ve splátkách v poměru k částkám, ohledně kterých byly splněny podmínky uvedené v čl. 39 odst. 1 a 3 za předpokladu, že byl předložen doklad o tom, že bylo požádáno o částku rovnající se nejméně 5 % částky uvedené v osvědčení.
5. Pokud byly podány žádosti o náhrady na méně než 95 % částky, ohledně níž bylo osvědčení vydáno, část jistoty, která se rovná 10 % rozdílu mezi 95 % částky, na niž bylo osvědčení vydáno, a skutečně použitou částkou náhrad, propadá.
6. Je-li částka, ohledně níž byly splněny podmínky uvedené v čl. 39 odst. 1 a 3, nižší než 5 % částky uvedené v osvědčení, celá jistota propadá.
7. Pokud celková částka jistoty, která má propadnout, dosahuje 100 EUR nebo méně na dané osvědčení, dotyčný členský stát uvolní celou jistotu.
Článek 41
1. Pokud se osvědčení nebo výpis z osvědčení vrátí vydávajícímu orgánu v době odpovídající počátečním dvěma třetinám jeho doby platnosti, odpovídající částka jistoty, která má propadnout, se sníží o 40 %, přičemž se pro tyto účely započítává jakákoli část dne jako celý den.
2. Pokud se osvědčení nebo výpis z osvědčení vrátí vydávajícímu orgánu v době odpovídající poslední třetině jeho doby platnosti nebo během měsíce po datu skončení platnosti, odpovídající částka jistoty, která má propadnout, se sníží o 25 %.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí pouze na osvědčení a výpisy z osvědčení vrácené vydávajícímu orgánu během rozpočtového období, na které byla tato osvědčení vydána, za předpokladu, že se vrátí nejpozději do 31. srpna uvedeného období.
KAPITOLA IV
VÝVOZ NEKRYTÝ OSVĚDČENÍM
Článek 42
1. Osvědčení se nevyžadují pro vývoz, u kterého žádosti, jež předloží hospodářský subjekt během rozpočtového roku, nezakládají nárok na vyplacení částky vyšší než 100 000 EUR.
2. Osvědčení se nevyžadují pro dodávky uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci třetí odrážce, čl. 33 odst. 1, čl. 37 odst. 1, čl. 41 odst. 1 a čl. 43 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009.
3. Odstavce 1 a 2 se rovněž použijí na vývoz uskutečňovaný hospodářskými subjekty, které získaly osvědčení o náhradě během dotyčného rozpočtového období nebo které byly držiteli takového osvědčení v den vývozu.
4. Odstavce 1, 2 a 3 se použijí pouze v členském státě, ve kterém je hospodářský subjekt usazen.
Článek 43
1. V každém rozpočtovém období je vývoz uvedený v čl. 42 odst. 1 způsobilý pro výplatu náhrady v rozsahu celkové rezervy 40 milionů EUR pro každý rozpočtový rok.
2. Náhrady pro vývoz, který je součástí fungování mezinárodní potravinové pomoci ve smyslu čl. 10 odst. 4 dohody, a náhrady pro dodávky uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci třetí odrážce, čl. 33 odst. 1, čl. 37 odst. 1, čl. 41 odst. 1 a čl. 43 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009 se nezohlední při stanovení výše výdajů v rámci rezervy uvedené v odstavci 1.
Článek 44
1. Pokud součet částek, které členské státy oznámí v souladu s článkem 53, dosahuje 30 milionů EUR, může Komise při zohlednění mezinárodních závazků Unie pozastavit používání čl. 43 odst. 1 u vývozu nekrytého osvědčením o náhradě nejvýše na 20 pracovních dnů.
2. Za podmínek stanovených v odstavci 1 může Komise v souladu s čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1216/2009 pozastavit používání čl. 43 odst. 1 tohoto nařízení u vývozu nekrytého osvědčením o náhradě na období delší než 20 pracovních dnů.
KAPITOLA V
ZÁVAZKY VÝVOZCE
Článek 45
1. Před vývozem zboží podává dotyčná strana prohlášení o množstvích základních produktů, produktů získaných jejich zpracováním nebo produktů obdobných jedné z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3, které byly skutečně použity, ve smyslu článku 10, při výrobě tohoto zboží, na které bude žádat o náhradu, nebo odkáže na uvedené složení, bylo-li určeno v souladu s čl. 10 odst. 4.
2. Pokud bylo při výrobě zboží k vývozu použito zboží, v prohlášení dotyčné strany se uvede skutečně použité množství zboží a povaha a množství každého ze základních produktů, produktů získaných jejich zpracováním a/nebo produktů obdobných jedné z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3, z níž bylo zboží získáno.
Dotyčná strana poskytne příslušným orgánům na podporu svého prohlášení všechny dokumenty a informace, které tyto orgány považují za důležité. Dotčené dokumenty a informace mohou být uchovávány a předkládány v elektronické podobě.
Příslušné orgány ověří správnost prohlášení jakýmikoli vhodným způsobem.
3. Na žádost příslušných orgánů členského státu, na jehož území se provádějí celní formality při vývozu, jim příslušné orgány jiného členského státu přímo sdělí všechny informace, které jsou schopny získat, aby bylo možné ověřit prohlášení předložené dotyčnou stranou.
Článek 46
Odchylně od článku 45 a po poradě s příslušnými orgány lze prohlášení o použitých produktech nebo zboží nahradit souhrnným prohlášením o množstvích použitých produktů nebo odkazem na prohlášení o těchto množstvích, pokud již byla určena podle čl. 10 odst. 4 a pod podmínkou, že výrobce dá orgánům k dispozici všechny informace nezbytné k ověření prohlášení.
Článek 47
1. Pokud vývozce nevypracuje prohlášení uvedené v článku 46 nebo neposkytne uspokojivé informace na podporu svého prohlášení, nemá nárok na náhradu.
2. Odchylně od odstavce 1 může dotyčná strana na svou výslovnou žádost obdržet náhradu, je-li dotyčné zboží uvedeno ve sloupcích 1 a 2 přílohy IV. Povaha a množství základních produktů vzatých v úvahu pro výpočet této náhrady se určuje z analýzy zboží k vývozu a v souladu s tabulkou v příloze IV. Příslušný orgán rozhodne o podmínkách, za kterých se provede analýza, a o informacích, které se mají poskytnout na podporu žádosti.
3. Náklady na tuto analýzu hradí vývozce.
Článek 48
1. Článek 45 se nepoužije na množství zemědělských produktů určená v souladu s přílohou III, s výjimkou následujícího:
a)
množství produktů uvedených v čl. 45 odst. 1 vyvážených ve formě zboží získaného částečně z produktů, u kterých je platba vývozní náhrady upravena v nařízení (ES) č. 1234/2007, a částečně z jiných produktů v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 11 odst. 2;
b)
množství vajec nebo vaječných výrobků vyvážených ve formě těstovin kódu KN 1902 11 00;
c)
množství sušiny v čerstvých těstovinách, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 1;
d)
povaha základních produktů skutečně použitých při výrobě D-glucitolu (sorbitolu, sorbitu) kódů KN 2905 44 a 3824 60 a, v případě potřeby, podíl D-glucitolu (sorbitolu, sorbitu) získaného ze škrobových produktů a sacharózy;
e)
množství kaseinu vyváženého ve formě zboží kódu KN 3501 90 90;
f)
stupeň Bg piva ze sladu kódu KN 2202 90 10;
g)
množství nesladového ječmene přijatá příslušnými orgány.
Při popisu zboží uvedeného na vývozním prohlášení a v žádosti o náhradu na zboží uvedené v příloze III se zohlední nomenklatura v uvedené příloze.
2. Při analýze zboží pro účely článků 45, 46, 47 nebo odstavců 1 nebo 3 tohoto článku se použijí metody analýzy uvedené v nařízení Komise (ES) č. 904/2008 (14) nebo, v případě jejich neexistence, metody uvedené v nařízení Komise (ES) č. 900/2008 (15) nebo, v případě jejich neexistence, metody použitelné u klasifikace podobného zboží dováženého do Unie podle společného celního sazebníku.
3. Na dokumentu potvrzujícím vývoz se uvedou množství vyvezeného zboží a množství produktů uvedených v čl. 45 odst. 1 nebo odkaz na složení určené v souladu s čl. 10 odst. 4. Pokud se však používá čl. 47 odst. 2, druhá jmenovaná množství se nahradí množstvími základních produktů uvedených ve sloupci 4 přílohy IV, která odpovídají výsledkům analýzy vyvezeného zboží.
4. Aby mohla být poskytnuta náhrada na zboží kódů KN 0403 10 51 až 0403 10 99, 0403 90 71 až 0403 90 99, 0405 20 10, 0405 20 30, 2105 00 99, 3502 11 90 a 3502 19 90, musí toto zboží splňovat požadavky nařízení (ES) č. 852/2004 a nařízení (ES) č. 853/2004, včetně požadavku, aby bylo připraveno ve schváleném zařízení a vyhovovalo požadavkům označení zdravotní nezávadnosti uvedeným v oddílu I přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004.
5. Pro účely článků 45 a 46 každý členský stát informuje Komisi o kontrolách různých druhů vyváženého zboží provedených na svém území. Komise podle toho informuje ostatní členské státy.
Článek 49
1. Podle článků 45 a 46 tohoto nařízení a za použití článku 12 nařízení (ES) č. 612/2009, pokud jde o zboží, které obsahuje obiloviny, rýži, mléko a mléčné výrobky nebo vejce uvedené v čl. 162 odst. 1 písm. a) bodě i), ii), v) a vii) a písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, předloží dotyčná strana prohlášení o tom, že žádná z těchto složek nebyla dovezena ze třetích zemí, nebo přesně stanoví množství těchto produktů dovezených ze třetích zemí.
2. Pokud se žádá o to, aby byla daná množství určena v souladu s čl. 10 odst. 4, příslušný orgán může přijmout prohlášení dotyčné strany o tom, že obiloviny, rýže a mléčné a vaječné výrobky uvedené v odstavci 1, které byly dovezeny ze třetích zemí, se nepoužijí.
3. Pokud se žádá o to, aby byla daná množství určena v souladu s čl. 11 odst. 1 nebo v souladu s čl. 47 odst. 2, příslušný orgán může přijmout prohlášení dotyčné strany o tom, že obiloviny, rýže a mléčné a vaječné výrobky uvedené v odstavci 1, které byly dovezeny ze třetích zemí, se nepoužijí.
4. Prohlášení podle odstavců 1 až 3 musí být ověřena příslušnými orgány jakýmkoli vhodným způsobem.
KAPITOLA VI
PLATBA NÁHRADY
Článek 50
1. V případě zboží vyvezeného mezi 1. říjnem a 15. říjnem každého roku se náhrady nevyplatí před 16. říjnem.
Pokud se jedná o zboží vyvezené na základě předložení osvědčení o náhradě vydaného na rozpočtové období a pokud se Komise domnívá, že existuje nebezpečí, že Unie nesplní své mezinárodní závazky, platby náhrady naplánované po skončení uvedeného období se neprovedou před 16. říjnem. V tom případě se lhůty uvedené v čl. 46 odst. 8 nařízení (ES) č. 612/2009 mohou dočasně prodloužit na tři měsíce a 15 dní prostřednictvím nařízení, které se vyhlásí přede dnem 20. září v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Pro zboží uvedené v příloze II tohoto nařízení a odchylně od článku 24 nařízení (ES) č. 612/2009 platí částka stanovená v čl. 24 odst. 1 písm. a) bodě ii) nařízení (ES) č. 612/2009 bez ohledu na zemi nebo území určení vývozu zboží:
a)
v případě zboží baleného pro maloobchodní prodej spotřebiteli v bezprostředním obalu o čisté hmotnosti nepřevyšující 2,5 kg nebo v nádobách o obsahu nejvýše 2 litry s označením ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES (16), jež buď uvádí dovozce do země určení, nebo jehož text je v úředním jazyce země určení nebo v jazyce srozumitelném v této zemi;
b)
v případech, kdy určitý vývozce nejméně dvanáctkrát v průběhu dvou let předcházejících datu žádosti o povolení, jak je uvedena v odstavci 3, vyváží zboží, které neobsahuje více než 90 % hmotnostních jakéhokoli jediného základního produktu, na nějž se vyplácí náhrada, které má stejný osmimístný kód KN a směřuje ke stejnému příjemci či stejným příjemcům.
3. V případech uvedených v odstavci 2 mohou členské státy na základě žádosti udělit úřední povolení osvobozující daného vývozce od povinnosti předložit doklady vyžadované podle článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 jiné, než je přepravní doklad.
Povolení uvedené v prvním pododstavci platí, není-li zrušeno, nejdéle po dobu dvou let a je obnovitelné. Členské státy mohou povolení podle vlastního uvážení zrušit a musí je okamžitě odebrat, zejména pokud mají důvodné podezření, že vývozce nedodržel podmínky v něm uvedené.
Osvobození udělená v souladu s prvním pododstavcem se pokládají za rizikové faktory, k nimž je třeba přihlédnout pro účely čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 485/2008 (17).
Vývozci, kteří využívají osvobození, uvedou číslo povolení na jednotný správní doklad a na zvláštní žádost o platbu, jak je uvedena v článku 28 tohoto nařízení.
4. Odchylně od odstavce 3 mohou členské státy v případech uvedených v odst. 2 písm. b) osvobodit daného vývozce od povinnosti předložit přepravní doklady na veškerý vývoz, na nějž se vztahuje povolení, pokud se po daném vývozci žádá, aby předložil přepravní doklady k přinejmenším 10 % takových vývozních prohlášení nebo jeden ročně, podle toho, která z hodnot je větší, o čemž rozhodne členský stát podle kritérií stanovených v nařízení Komise (ES) č. 1276/2008 (18).
5. V případě zboží uvedeného v příloze II tohoto nařízení, jehož vývozní prohlášení bylo přijato nejpozději dne 30. září 2007 a k němuž vývozce nemůže předložit průkazní doklad uvedený v čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009, se zboží považuje za dovezené do třetí země po předložení kopie přepravního dokladu a buď jednoho z dokladů uvedených v čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 612/2009, nebo bankovního dokladu vydaného schválenými zprostředkovateli usazenými v Unii, který potvrzuje, že platba odpovídající vývozu je připsána na účet vývozce vedený u zprostředkovatelů, nebo dokladu o zaplacení.
6. Pro účely použití článku 27 nařízení (ES) č. 612/2009 členské státy přihlédnou k odstavci 5.
KAPITOLA VII
OZNAMOVACÍ POVINNOST
Článek 51
1. Členské státy oznámí Komisi před desátým dnem každého měsíce toto:
a)
částky, vyjádřené v eurech, ohledně kterých byla vrácena osvědčení o náhradě během předchozího měsíce v souladu s čl. 41 odst. 1;
b)
částky, vyjádřené v eurech, ohledně kterých bylo během předchozího měsíce stanoveno, že zásadní požadavek uvedený v článku 38 nebyl splněn;
c)
osvědčení o náhradě, vyjádřená v eurech, vydaná během předchozího měsíce, jak je uvedeno v článku 35;
d)
osvědčení o náhradě, vyjádřená v eurech, vydaná během předchozího měsíce v souladu s článkem 47 nařízení (ES) č. 376/2008.
Částky uvedené v prvním pododstavci písm. b) se rozlišují podle odkazu na rozpočtové období osvědčení o náhradě, k němuž se vztahují.
2. Před 1. listopadem každého roku oznámí členské státy Komisi celkové částky, vyjádřené v eurech, zapsané před 1. říjnem téhož roku do osvědčení o náhradě vydaných v rozpočtovém období, jež skončilo 30. září předchozího kalendářního roku.
Článek 52
1. Členské státy nejpozději do konce měsíce po každém měsíci kalendářního roku sdělí Komisi prostřednictvím Systému výměny údajů, známého jako DEX (Data Exchange System), statistické údaje o zboží, na které se vztahuje toto nařízení a na něž byly v předchozím měsíci poskytnuty vývozní náhrady, přičemž údaje se rozepisují podle osmimístných kódů KN a zahrnují:
a)
množství tohoto zboží, vyjádřená v tunách nebo jiné stanovené měrné jednotce;
b)
výši vývozních náhrad, vyjádřenou v eurech, poskytnutých v předchozím měsíci na každý z dotyčných základních zemědělských produktů;
c)
množství každého ze základních zemědělských produktů, vyjádřená v tunách, pro která byly poskytnuty náhrady.
2. Členské státy oznámí Komisi před 31. prosincem každého roku celkové částky náhrad, vyjádřené v eurech, které skutečně poskytly během rozpočtového období, jež skončilo 30. září téhož roku, ve vztahu ke zboží vyvezenému v rozpočtovém období, jež skončilo 30. září předchozího roku, a během jakýchkoli předchozích rozpočtových období, která nebyla dosud oznámena, přičemž dotyčná období uvedou.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 poskytnuté náhrady zahrnují platby předem.
4. Členské státy oznámí Komisi před 31. prosincem každého roku celkové částky, vyjádřené v eurech, zpětných uhrazení náhrad vyplacených neoprávněně, jež byly získány během rozpočtového období, jež skončilo 30. září téhož roku, přičemž uvedou dotyčné období (dotyčná období).
Článek 53
Členské státy oznámí Komisi nejpozději do pátého dne každého měsíce částky náhrad poskytnutých podle čl. 43 odst. 1 od šestnáctého dne do konce předchozího měsíce a nejpozději do dvacátého dne každého měsíce částky náhrad poskytnutých podle čl. 43 odst. 1 od prvního do patnáctého dne daného měsíce. Je-li to vhodné, členské státy informují Komisi o tom, že mezi příslušnými dny nebyly poskytnuty žádné částky.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 54
Nařízení (ES) č. 1043/2005 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IX.
Článek 55
Toto nařízení vstupuje v platnost druhým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti předkládané od 8. července 2010 o osvědčení k použití od 1. října 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. června 2010.
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 578/2010
z 29. júna 2010,
ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 1216/2009, pokiaľ ide o systém priznávajúci vývozné náhrady na určité poľnohospodárske výrobky vyvážané vo forme tovaru, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, a kritéria stanovovania výšky týchto náhrad
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1216/2009 zo 30. novembra 2009 stanovujúce obchodné opatrenia uplatňované na niektoré tovary vznikajúce spracovaním poľnohospodárskych výrobkov (1), a najmä na prvý pododsek jeho článku 8 ods. 3,
keďže:
(1)
Nariadenie Komisie (ES) č. 1043/2005 z 30. júna 2005, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 3448/93 v súvislosti so systémom priznávajúcim vývozné náhrady na určité poľnohospodárske výrobky vyvážané vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I zmluvy, a kritériami stanovovania výšky týchto náhrad (2) bolo niekoľko krát podstatne zmenené a doplnené. Keďže sú potrebné ďalšie zmeny a doplnenia, malo by sa nahradiť.
(2)
V nariadení Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (3) sa stanovuje, že v potrebnom rozsahu, ktorý umožňuje, aby boli určité poľnohospodárske výrobky vyvezené vo forme určitého spracovaného tovaru neuvedeného v prílohe I k Zmluve na základe cenových ponúk na svetovom trhu alebo cien takých produktov, môže byť rozdiel medzi takými cenovými ponukami alebo cenami a cenami v Únii krytý vývoznou náhradou. Priznanie náhrad na všetky uvedené poľnohospodárske výrobky vyvážané vo forme tovaru, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, by preto malo podliehať spoločným pravidlám.
(3)
V snahe zabezpečiť jednotné uplatňovanie nariadenia (ES) č. 1234/2007 v súvislosti s priznávaním vývozných náhrad, takého náhrady by sa nemali priznávať na tovar z tretích krajín použitý pri výrobe tovaru, ktorý sa vyváža po jeho voľnom obehu v Únii.
(4)
Vývozné náhrady by sa mali vyplácať na tovar, ktorý sa získal priamo zo základných výrobkov, z výrobkov získaných spracovaním základných výrobkov a z výrobkov asimilovaných na niektorú z týchto kategórií. Mala by sa stanoviť metóda určenia výšky vývoznej náhrady v každom z týchto prípadov.
(5)
Nariadenie Komisie (ES) č. 612/2009 zo 7. júla 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky (4) a nariadenie Komisie (EHS) č. 2220/85 z 22. júla 1985, ktorým sa stanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému záruk pre poľnohospodárske výrobky (5) sa vo všeobecnosti vzťahujú na tovar, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve. Je preto potrebné objasniť spôsob, akým sa majú uplatňovať určité ustanovenia uvedených nariadení.
(6)
V súlade s nariadením Komisie (ES) č. 1670/2006 z 10. novembra 2006 stanovujúcom určité podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 1784/2003 vzhľadom na stanovenie a poskytovanie upravených náhrad, pokiaľ ide o obilie vyvážané vo forme určitých liehovín (6), je sadzba vývoznej náhrady tá, ktorá sa uplatňuje v deň, keď sú obilniny umiestnené pod colnú kontrolu pri výrobe liehovín. Preto by sa odovzdanie obilnín do režimu colnej kontroly na výrobu liehovín uvedených v článku 2 nariadenia (ES) č. 1670/2006 malo považovať na účel priznania vývoznej náhrady za ekvivalentné vývozu.
(7)
Liehoviny sa považujú za menej citlivé na cenu poľnohospodárskych výrobkov používaných pri ich výrobe ako iný tovar. V protokole 19 Aktu o pristúpení Spojeného kráľovstva, Írska a Dánska sa však stanovuje, že sa musí rozhodnúť o potrebných opatreniach, ktoré by uľahčili využívanie obilnín z Únie pri výrobe liehovín získavaných z obilnín.
(8)
Mnoho tovaru, ktorý podnik vyrobí pri zreteľne stanovených technických podmienkach a so stálymi vlastnosťami a kvalitou, sa riadi obvyklým režimom vývozu. V snahe zjednodušiť vývozné formality pre takýto tovar by sa mal prijať zjednodušený postup, pri ktorom výrobca oznámi príslušným orgánom také informácie, aké tieto orgány považujú za potrebné v súvislosti s podmienkami výroby tovaru. V prípade, že sa množstvá poľnohospodárskych výrobkov skutočne použitých pri výrobe vyvážaného tovaru zaregistrujú na príslušných orgánoch, mala by sa prijať úprava pre každoročné potvrdenie takejto registrácie, aby sa znížili riziká spojené s neoznámením zmien týchto množstiev.
(9)
Mnohé poľnohospodárske výrobky podliehajú prirodzenej a sezónnej výkyvom. Obsah poľnohospodárskeho výrobku vo vyvážanom tovare sa môže z daného dôvodu líšiť. Výška náhrady by sa preto mala určiť na základe množstva poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sa skutočne použijú pri výrobe vyvážaného tovaru. Pri určitom tovare, ktorého zloženie je jednoduché a relatívne nemenné, by sa však na uľahčenie administratívy mala určiť výška náhrady na základe pevne stanovených množstiev poľnohospodárskych výrobkov.
(10)
Na to, aby vznikol nárok na náhradu, použité poľnohospodárske výrobky a zvlášť tovar vyrobený z takýchto výrobkov, sa musia vyviezť. Akákoľvek výnimka z tohto pravidla by sa mala vykladať obmedzujúcim spôsobom. V procese výroby tovaru však môže vzniknúť výrobcom strata surovín, za ktoré sa ale platili ceny Únie, kým straty, ktoré vznikli výrobcom sídliacim mimo Únie sa obmedzujú na ceny svetového trhu. Okrem toho v procese výroby sa získavajú určité vedľajšie produkty, ktorých hodnota sa značne líši od hodnoty hlavných výrobkov. V niektorých prípadoch sa tieto vedľajšie produkty môžu použiť len ako krmivo pre zvieratá. Preto je potrebné stanoviť spoločné pravidlá, aby sa určil pojem množstva výrobkov, ktoré sa skutočne použili v procese výroby vyvážaného tovaru.
(11)
Na účely druhého pododseku článku 8 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1216/2009, že náhrady za základné výrobky vyvážané vo forme tovaru, na ktorý sa nevzťahuje príloha I, je potrebné zabezpečiť, aby náhrady na základné výrobky vyvážané vo forme tovaru, na ktorý sa nevzťahuje príloha I boli stanovené na rovnaké obdobie ako v prípade náhrad na poľnohospodárske výrobky vyvážané v nespracovanom stave. Je však tiež potrebné stanoviť možnosť výnimky z tohto pravidla za okolností narušenia trhu, ktoré sa určia v súlade s postupom uvedeným v článku 16 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1216/2009.
(12)
Pri stanovovaní sadzby náhrady pre základné alebo asimilované výrobky by sa mala zohľadniť pomoc alebo iné opatrenia, ktoré majú podobný účinok, uplatniteľné v súlade s nariadením (ES) č. 1234/2007.
(13)
Zemiakový škrob by sa mal na účely stanovenia vývozných náhrad asimilovať na kukuričný škrob. Malo by však byť možné určiť konkrétnu sadzbu náhrady pre zemiakový škrob v trhových situáciách, keď je jeho cena významne nižšia ako cena kukuričného škrobu.
(14)
V súlade s článkom 162 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1234/2007 náhrady priznané na vývoz poľnohospodárskych výrobkov obsiahnutých v tovare, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, nesmú prevýšiť náhrady, ktoré by boli splatné v prípade uvedených výrobkov vyvážaných v nespracovanom stave. Toto by sa malo zohľadniť pri určovaní sadzieb náhrady a pri stanovovaní pravidiel asimilácie.
(15)
Určitý tovar, ktorý má podobné vlastnosti, sa môže získať rôznymi technikami z odlišných základných materiálov. Od vývozcov by sa malo žiadať, aby uviedli druh základných materiálov a aby predložili určité vyhlásenia týkajúce sa výrobného procesu, ak sú takého informácie potrebné na určenie nároku na náhradu alebo vhodnej sadzby náhrady, ktorá sa má uplatniť.
(16)
Pri výpočte množstiev poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sa skutočne použili, je vhodné zohľadniť obsah sušiny v prípade škrobov a určitých glukózových a maltodextrínových sirupov.
(17)
V prípadoch, keď to vyžaduje situácia vo svetovom obchode, špecifické požiadavky určitých trhov alebo medzinárodné obchodné dohody, malo by byť možné rozlišovať náhradu za určité poľnohospodárske výrobky vyvážané vo forme tovaru, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, podľa miesta určenia.
(18)
Vzhľadom na spravovanie výšky náhrad, ktoré sa môžu priznať počas rozpočtového roka na určité poľnohospodárske výrobky vyvážané vo forme tovaru, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, by malo byť povolené stanovíť rozličné sadzby pre vývoz so stanovením alebo bez stanovenia sadzby náhrady vopred na základe vývoja na trhu Únie a na svetových trhoch.
(19)
Výška náhrady, ktorá sa môže priznať v ktoromkoľvek rozpočtovom roku, je obmedzená v súlade s medzinárodnými záväzkami prijatými Úniou. Malo by sa umožniť vyvážať tovar, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, za podmienok, ktoré sú vopred známe. Najmä hospodárske subjekty by mali mať ubezpečenie, že pri takomto vývoze vzniká nárok na náhrady, ktoré sú zlučiteľné so záväzkami Únie. V prípade, že takéto ubezpečenie nemožno dať, vývozcovia by mali byť informovaní s dostatočným predstihom. Vydanie osvedčení o náhrade umožňuje nadväzovať na žiadosti o náhrady a zaručiť ich držiteľom, že budú môcť mať prospech z náhrad do výšky množstva, na ktoré bolo osvedčenie vydané, za predpokladu, že budú spĺňať ostatné podmienky pre náhradu stanovené pravidlami Únie.
(20)
Mali by sa stanoviť opatrenia pre spravovanie pre systém osvedčení o náhrade. Predovšetkým by sa mal stanoviť redukčný koeficient, ktorý sa má uplatňovať v prípade, že žiadosti o osvedčenia o náhrade prekračujú množstvá, ktoré sú k dispozícii. Za určitých okolností by sa malo stanoviť vydávanie osvedčení o náhrade, ktoré majú byť pozastavené.
(21)
Osvedčenia o náhrade slúžia na zabezpečenie dodržiavania medzinárodných záväzkov prijatých Úniou. Umožňujú aj vopred určiť náhradu, ktorú je možné priznať na poľnohospodárske výrobky použité pri výrobe tovaru vyvážaného do tretích krajín. Tento účel sa v istých ohľadoch líši od cieľov vývozných licencií vydávaných na základné výrobky vyvážené v nespracovanom stave, ktoré podliehajú medzinárodným záväzkom týkajúcim sa kvantitatívnych obmedzení. Je preto potrebné špecifikovať, ktoré všeobecné ustanovenia uplatniteľné na poľnohospodárske licencie a osvedčenia, ktoré sú v súčasnosti stanovené nariadením Komisie (ES) č. 376/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií a certifikátov s vopred stanovenou sadzbou náhrady pre poľnohospodárske výrobky (7), by sa nemali uplatňovať na osvedčenia o náhrade.
(22)
Obvykle sa majú sadzby náhrad stanoviť alebo meniť vo štvrtok. Je potrebné znížiť riziko podávania žiadostí o stanovenie vývozných náhrad vopred pre výrobky zo špekulatívnych dôvodov. Preto v prípade, keď bola žiadosť o stanovenie vopred podaná vo štvrtok, mala by sa považovať za podanú v nasledujúci pracovný deň.
(23)
Sadzby náhrady za základné výrobky obsiahnuté v tovare, na ktorý sa nevzťahuje príloha I, by mali byť stanovené vopred v rovnakom čase, aby sa uľahčila prevádzka systému vývozných náhrad členskými štátmi.
(24)
Žiadosti o vydanie osvedčenia sa môžu podávať pre vyššie množstvá, ako je možné prideliť. Preto by sa mal rozpočtový rok rozdeliť do období, aby sa mohli dať osvedčenia k dispozícii takým hospodárskym subjektom, ktorí vyvážajú koncom rozpočtového roka, ako aj tým, ktorí vyvážajú na začiatku rozpočtového roka. Tam, kde je to vhodné, mal by sa uplatniť redukčný koeficient na všetky sumy požadované počas určitého obdobia.
(25)
V prípadoch, keď súhrn žiadostí o osvedčenie o náhrade v rámci konkrétnej tranže nepokryje sumu, ktorá je k dispozícii pre túto tranžu, by sa hospodárskym subjektom malo povoliť predkladanie žiadostí o vývozné náhrady na týždňovom základe až do zostávajúcej výšky prostriedkov určených pre túto tranžu.
(26)
Je potrebné špecifikovať, ako by sa mali uplatniť určité ustanovenia nariadenia (ES) č. 376/2008 súvisiace s osvedčeniami, ktoré vopred stanovujú vývoznú náhradu v súvislosti s vyhlásením verejného ponukového konania v tretej krajine dovozu na osvedčenia o náhrade.
(27)
Mali by sa stanoviť podmienky pre uvoľnenie zábezpeky, ktorá bola zložená pre osvedčenia o náhrade. Tieto podmienky by mali zahŕňať záväzky, ktoré sú považované za primárne požiadavky, na zabezpečenie ktorých sa skladá zábezpeka, a dôkazy, ktoré je potrebné predložiť na preukázanie splnenia uvedených záväzkov.
(28)
Väčšina vývozcov dostáva v náhradách menej ako 100 000 EUR ročne. Spolu má uvedený vývoz malý hospodársky význam a predstavuje len malú časť celkovej sumy náhrad priznaných na poľnohospodárske výrobky, ktoré boli vyvezené vo forme tovaru, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve. V uvedených prípadoch by preto malo by byť možné oslobodiť malých vývozcov spod požiadavky predkladať osvedčenie. V záujme zjednodušenia by mali byť takýto vývozcovia za určitých okolností oprávnení využívať osvedčenia o náhrade bez toho, aby stratili status malého vývozcu. Aby sa predišlo zneužívaniu, je však nevyhnutné obmedziť uplatňovanie uvedenej výnimky na členský štát, v ktorom je malý vývozca usadený.
(29)
Malo by sa zaviesť monitorovanie založené na zásade, že vývozca by mal príslušným orgánom oznamovať pri každom vývoze tovaru množstvá výrobkov použitých na výrobu vyvážaného tovaru. Príslušné orgány by mali podniknúť všetky opatrenia, ktoré považujú za potrebné na overenie presnosti takýchto vyhlásení.
(30)
Orgány, ktoré zodpovedajú za kontrolu vyhlásení vývozcov, nemusia mať k dispozícii dostatočné dôkazy, ktoré by im umožnili prijať vyhlásenia o použitých množstvách, aj keď sa budú zakladať na chemickom rozbore. Takéto situácie môžu s veľkou pravdepodobnosťou nastať vtedy, keď sa tovar určený na vývoz vyrobil v inom členskom štáte ako vyvážajúci členský štát. Preto by mali mať príslušné orgány vyvážajúceho členského štátu možnosť v prípade potreby získať priamo od príslušných orgánov ostatných členských štátov všetky informácie, ktoré sú tieto orgány schopné získať v súvislosti s podmienkami, za akých sa tovar vyrobil.
(31)
Po porade s príslušnými orgánmi členského štátu, v ktorom sa tovar vyrobil, by mali mať hospodárske subjekty možnosť predložiť zjednodušené vyhlásenie o použitých výrobkoch vo forme súhrnných množstiev uvedených výrobkov, ak si budú viesť podrobný záznam o použitých výrobkoch a sprístupnia ho uvedeným orgánom.
(32)
Nie vždy je možné, aby vývozca poznal presné množstvá použitých poľnohospodárskych výrobkov, na ktoré môže žiadať náhradu, najmä ak nie je výrobcom. Vývozca preto nie je vždy schopný tieto množstvá nahlásiť. Je preto nevyhnutné poskytnúť alternatívny spôsob výpočtu náhrady, o ktorú môže príslušná osoba požiadať, a ktorá sa obmedzí na určitý tovar na základe chemickej analýzy takéhoto tovaru a s použitím tabuľky vypracovanej na uvedený účel.
(33)
V súlade s článkom 28 nariadenia (ES) č. 612/2009 sa na výrobky, ktoré nie sú primeranej a prijateľnej kvality ku dňu prijatia vývozného vyhlásenia, neposkytuje žiadna náhrada. S cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie tohto pravidla by sa malo objasniť, že na to, aby sa priznala náhrada pre určité živočíšne výrobky, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 z 29. apríla 2004 o hygiene potravín (8) a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné hygienické predpisy pre potraviny živočíšneho pôvodu (9), a ktoré sú uvedené v prílohe II k tomuto nariadeniu, by mali byť príslušné živočíšne výrobky pripravené v súlade s požiadavkami stanovenými v uvedených nariadeniach a musia byť označené požadovanou zdravotnou značkou.
(34)
Je veľmi dôležité, aby Komisia mohla monitorovať všetky opatrenia prijaté v súvislosti s priznanými vývoznými náhradami. Preto by jej príslušné orgány členských mali poskytovať určité štatistické informácie. Mal by sa špecifikovať formát a rozsah týchto informácií.
(35)
V súlade s článkom 12 ods. 1 a ods. 4 nariadenia (ES) č. 612/2009 musia mať zložky okrem výrobkov z cukru uvedených v článku 162 ods. 1 písm. a) bode iii) a článku 162 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1234/2007, za ktoré sa poskytuje náhrada, pôvod v Únii. Mali by sa preto ustanoviť opatrenia, ktorými sa zabezpečí splnenie uvedenej požiadavky.
(36)
Počet žiadostí, na základe ktorých sa poskytujú náhrady v súlade s týmto nariadením, je vysoký. Väčšina tovaru, na ktorý sa uvedené žiadosti predkladajú, je vyrobená za jasne stanovených technických podmienok, má stále vlastnosti a kvalitu, vyváža sa podľa obvyklého spôsobu a má výrobné vzorce, ktoré boli zaregistrované a potvrdené príslušnými orgánmi. Vzhľadom na tieto osobitné okolnosti a s cieľom zjednodušiť administratívne práce, ktoré sa týkajú poskytovania vývozných náhrad podľa tohto nariadenia, je vhodné poskytnúť členským štátom väčšiu flexibilitu pri uplatňovaní článku 24 nariadenia (ES) č. 612/1999, pokiaľ ide o hraničné hodnoty, do výšky ktorých môžu členské štáty poskytnúť hospodárskym subjektom výnimku z povinnosti predložiť požadovaný dôkaz iný ako prepravný doklad.
(37)
Je vhodné zabezpečiť jednotné uplatňovanie ustanovení o náhradách za tovar, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, v celej Únii. S týmto cieľom by mal každý členský štát informovať Komisiu o režime monitorovania rôznych typov vyvážaného tovaru uplatňovanom na jeho území.
(38)
Na prechod z administratívneho režimu týkajúceho sa osvedčení o náhrade podľa nariadenia (ES) č. 1043/2005 na administratívny režim stanovený týmto nariadením by sa mal poskytnúť dostatočný čas. Toto nariadenie by sa preto malo uplatňovať na žiadosti o osvedčenie, ktoré boli podané k prvému dňu lehoty na predkladanie rozpočtového obdobia 2011, a malo by nadobudnúť účinnosť v ten deň.
(39)
Opatrenia stanovené týmto nariadením sú v súlade so stanoviskom Riadiaceho výboru pre horizontálne otázky, ktoré sa týkajú obchodu so spracovanými poľnohospodárskymi výrobkami, ktoré nie sú uvedené v prílohe I k Zmluve,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
PREDMET ÚPRAVY A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
1. Týmto nariadením sa stanovujú pravidlá vykonávania nariadenia (ES) č. 1216/2009, pokiaľ ide o systém priznávania vývozných náhrad stanoveným podľa nariadenia (ES) č. 1234/2007.
Vzťahuje sa na vývoz základných výrobkov, výrobkov získaných z ich spracovania alebo výrobkov asimilovaných na jednu z týchto dvoch kategórií v súlade s článkom 3 tohto nariadenia, ak sa tieto výrobky vyvážajú vo forme tovarov, na ktoré sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, ale ktoré sú uvedené v častiach I až V prílohy XX k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 a v prílohe II k tomuto nariadeniu.
2. Vývozná náhrada uvedená v odseku 1 sa neposkytuje na tovar uvedený do voľného obehu v súlade s článkom 29 Zmluvy a na tovary, ktorý sa znova vyváža.
Na takýto tovar sa neprizná náhrada, ak sa vyváža po spracovaní alebo ak je súčasťou iného tovaru.
3. Okrem obilnín sa neposkytuje náhrada na výrobky použité pri výrobe alkoholu, ktorý obsahujú liehové nápoje uvedené v prílohe II a zaradené do kódu KN 2208.
Článok 2
1. Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
a)
„rozpočtové obdobie“ znamená obdobie od 1. októbra jedného roka do 30. septembra nasledujúceho roka;
b)
„rozpočtový rok“ znamená obdobie od 16. októbra jedného roka do 15. októbra nasledujúceho roka;
c)
„základné výrobky“ znamenajú výrobky uvedené v prílohe I k tomuto nariadeniu;
d)
„zložky“ znamenajú základné výrobky, výrobky získané z ich spracovania alebo výrobky asimilované na jednu z týchto dvoch kategórií, ktoré sa používajú pri výrobe tovaru a sú uvedené v článku 162 ods. 1 písm. a) bodoch i), ii), iii), v) a vii) a v článku 162 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1234/2007;
e)
„tovar“ znamená výrobky, na ktoré sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, ale sú uvedené v častiach I až V prílohy XX k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 a v prílohe II k tomuto nariadeniu;
f)
„dohoda“ znamená Dohodu o poľnohospodárstve uzavretú počas Uruguajského kola mnohostranných obchodných rokovaní;
g)
„potravinová pomoc“ znamená operácie potravinovej pomoci, ktoré spĺňajú podmienky stanovené článkom 10 ods. 4 dohody;
h)
„zvyšky“ znamenajú výrobky výrobného procesu, ktorých zloženie je výrazne odlišné od skutočne vyvážaného tovaru, a s ktorými nie je možné obchodovať;
i)
„vedľajšie produkty“ znamenajú výrobky alebo tovar, ktoré sú získané v priebehu výrobného procesu, ktorých zloženie alebo vlastnosti sa odlišujú od skutočne vyvážaných tovarov a s ktorými je možné obchodovať;
j)
„straty“ znamenajú množstvá výrobkov alebo tovaru, ktoré sú výsledkom výrobného procesu od fázy, keď sa použijú pri výrobe nespracované poľnohospodárske výrobky iné ako sú množstvá tovarov, ktoré sa skutočne vyvážajú, iné ako zvyšky a vedľajšie produkty a s ktorými nie je možné obchodovať.
2. Na účely písm. h), i) a j) odseku 1 výrobky získané v priebehu výrobného procesu, ktorých zloženie sa líši od zloženia skutočne vyvážaného tovaru, predávané za úhradu, ktorá predstavuje výlučne náklady vynaložené na ich likvidáciu, sa nepovažujú za predmet obchodovania.
Na účely písm. j) odseku 1 výrobky alebo tovar, ktoré sú výsledkom výrobného procesu a ktoré je možné zlikvidovať, či už za úhradu alebo bez nej len ako krmivo, sa asimilujú ako straty.
Článok 3
1. Zemiakový škrob, ktorý je zaradený do kódu KN 1108 13 00, priamo vyrobený zo zemiakov s vylúčením druhotných výrobkov, sa asimiluje na výrobok získaný zo spracovania kukurice.
2. Nekoncentrovaná, zmrazená alebo nezmrazená srvátka, zaradená do kódov KN 0404 10 48 až 0404 10 62, sa asimiluje na srvátku v prášku uvedenú v prílohe I (ďalej len „skupina výrobkov 1“).
3. Nasledujúce výrobky sa asimilujú na mlieko v prášku s obsahom tuku, ktorý nepresahuje 1,5 %, ako je uvedené v prílohe I (ďalej len „skupina výrobkov 2“):
a)
nekoncentrované mlieko a mliečne výrobky zaradené do kódov KN 0403 10 11, 0403 90 51 a 0404 90 21, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo, zmrazené alebo nezmrazené, s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý nepresahuje 0,1 %;
b)
mlieko a mliečne výrobky zaradené do kódov KN 0403 10 11, 0403 90 11 a 0404 90 21, v prášku, granulách alebo v inej pevnej forme, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo, s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý nepresahuje 1,5 %.
4. Nasledujúce výrobky sa asimilujú na mlieko v prášku s obsahom tuku 26 %, ako je uvedené v prílohe I (ďalej len „skupina výrobkov 3“):
a)
mlieko, smotana a mliečne výrobky zaradené do kódov KN 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 a 0404 90 23, nekoncentrované, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo, zmrazené alebo nezmrazené s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý presahuje 0,1 %, ale nepresahuje 6 %;
b)
mlieko, smotana a mliečne výrobky zaradené do kódov KN 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 a 0404 90 29 v prášku, granulách alebo iných pevných formách, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý presahuje 1,5 % ale nižším ako 45 %.
5. Nasledujúce výrobky sa asimilujú do skupiny výrobkov 6:
a)
mlieko, smotana a mliečne výrobky zaradené do kódov KN 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 a 0404 90 29, nekoncentrované, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý presahuje 6 %;
b)
mlieko, smotana a mliečne výrobky zaradené do kódov KN 0403 10 19, 0403 90 19 a 0404 90 29, v prášku, granulách alebo iných pevných formách, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo s hmotnostným obsahom mliečneho tuku, ktorý je najmenej 45 %;
c)
maslo a iné mliečne tuky s hmotnostným obsahom mliečneho tuku iným ako 82 %, ale najmenej 62 %, zaradené do kódov KN 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10, 0405 90 90.
6. Mlieko, smotana a mliečne výrobky zaradené do kódov KN 0403 10 11 až 0403 10 19, 0403 90 51 až 0403 90 59 a 0404 90 21 až 0404 90 29, koncentrované, iné ako v prášku, granulách alebo iných pevných formách, ktoré neobsahujú pridaný cukor alebo iné sladidlo, sa asimilujú, pokiaľ ide o netukovú súčasť obsahu sušiny v takom výrobku, do skupiny výrobkov 2. Pokiaľ ide o zložku mliečneho tuku takého výrobku, asimiluje sa do skupiny výrobkov 6.
Prvý pododsek sa vzťahuje aj na syr a tvaroh.
7. Lúpaná ryža zaradená do kódu KN 1006 20 a polobielená ryža zaradená do kódov KN 1006 30 21 až 1006 30 48, sa asimiluje na bielenú ryžu, ktorá je zaradená do kódov KN 1006 30 61 až 1006 30 98.
8. Ak nasledujúce výrobky spĺňajú podmienky na získanie náhrady, ktoré ukladá nariadenie (ES) č. 1234/2007 a nariadenie Komisie (ES) č. 951/2006 (10) a vyvážajú sa nespracované, asimilujú sa na biely cukor zaradený do kódu KN 1701 99 10:
a)
repný alebo trstinový surový cukor zaradený do kódov KN 1701 11 90 alebo KN 1701 12 90, ktoré v suchom stave obsahujú v hmotnosti najmenej 92 % sacharózy určenej polarimetrickou metódou;
b)
cukor zaradený do kódov KN 1701 91 00 alebo 1701 99 90;
c)
výrobky uvedené v časti III písm. c) prílohy I k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 okrem zmesí získaných čiastočným použitím výrobkov, na ktoré sa vzťahuje časť I prílohy I k nariadeniu (ES) č. 1234/2007;
d)
výrobky uvedené v časti III písm. d) a písm. g) prílohy I k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 okrem zmesí získaných čiastočným použitím výrobkov, na ktoré sa vťahuje príloha I k nariadeniu (ES) č. 1234/2007.
Článok 4
Okrem ustanovení tohto nariadenia sa uplatňuje aj nariadenie (ES) č. 612/2009 a nariadenie (EHS) č. 2220/85, pokiaľ nie je v článku 39 ods. 4 a článku 50 tohto nariadenia uvedené inak.
KAPITOLA II
VÝVOZNÉ NÁHRADY
ODDIEL 1
Spôsob výpočtu
Článok 5
1. Výška náhrady poskytnutej na množstvo určené v súlade s oddielom 2 každého zo základných výrobkov vyvážaného vo forme rovnakého typu tovaru sa získa vynásobením tohto množstva sadzbou náhrady na základný výrobok počítanej na jednotku hmotnosti v súlade s oddielom 3.
2. Ak sú podľa článku 15 ods. 2 stanovené rôzne sadzby náhrady pre určitý základný výrobok, vypočíta sa osobitná výška pre každé množstvo základného výrobku, pre ktorý existuje odlišná sadzba náhrady.
3. Ak sa tovar používa pri výrobe vyvážaného tovaru, sadzba náhrady, ktorá sa má použiť pri výpočte sumy uplatňovanej na každý zo základných výrobkov, na výrobky získané z ich spracovania alebo na výrobky asimilované do jednej z týchto dvoch kategórií v súlade s článkom 3, ktoré boli použité pri výrobe vyvážaného tovaru, je sadzba, ktorá sa uplatňuje, keď sa tovar použitý pri výrobe vyváža nespracovaný.
ODDIEL 2
Referenčné množstvo
Článok 6
V súvislosti s tovarom, množstvo každého zo základných výrobkov, ktoré slúži ako základ pre výpočet výšky náhrady, ďalej len „referenčné množstvo“, sa určí v súlade s článkami 7, 8 a 9 okrem prípadného odkazu na prílohu III alebo ak sa uplatňuje článok 47 ods. 2.
Článok 7
V prípade použitia nespracovaného základného výrobku alebo asimilovaného výrobku je referenčným množstvom množstvo, ktoré sa skutočne použije pri výrobe vyvážaného tovaru, pričom sa zohľadnia prevodné koeficienty stanovené v prílohe VII.
Článok 8
1. V prípade použitia výrobku, na ktorý sa vzťahuje článok 1 ods. 1 písm. a) a časť I prílohy I k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 alebo článok 1 ods. 1 písm. b) a časť II prílohy I k nariadeniu (ES) č. 1234/2007, je referenčným množstvom množstvo, ktoré sa skutočne použije pri výrobe vyvážaného tovaru prispôsobené množstvu základného výrobku za použitia koeficientov stanovených v prílohe V k tomuto nariadeniu, ak pre príslušný výrobok platí jeden z týchto bodov:
a)
výrobok je výsledkom spracovania základného výrobku alebo výrobku asimilovaného na tento základný výrobok;
b)
výrobok je asimilovaný na výrobok, ktorý je výsledkom spracovania základného výrobku;
c)
výrobok je výsledkom spracovania výrobku asimilovaného na výrobok, ktorý je výsledkom spracovania základného výrobku.
2. Odchylne od odseku 1 pre alkohol z obilnín obsiahnutý v liehových nápojoch, ktoré sú zaradené do kódu KN 2208, je referenčné množstvo 3,4 kg jačmeňa na % obj. alkoholu odvodeného z obilnín na hektoliter vyvážaného liehového nápoja.
Článok 9
1. S výhradou článku 11 sa v prípade použitia niektorého z nasledujúcich výrobkov referenčné množstvo pre každý základný výrobok rovná množstvu stanovenému príslušnými orgánmi v súlade s článkom 45:
a)
výrobok, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, ktorý je získaný zo spracovania výrobku uvedeného v článkoch 7 alebo 8 tohto nariadenia;
b)
výrobok odvodený zo zmesi alebo spracovania niekoľkých výrobkov uvedených v článkoch 7 alebo 8 alebo výrobkov uvedených v písmene a) tohto pododseku.
Referenčné množstvo sa určí na základe množstva výrobku, ktorý sa skutočne použije pri výrobe vyvážaného tovaru.
Na účely výpočtu tohto množstva sa uplatnia prevodné koeficienty uvedené v prílohe VII, prípadne osobitné pravidlá o výpočte, ekvivalenčných pomeroch a koeficientoch uvedených v článku 8.
2. Odchylne od odseku 1 pre liehové nápoje vyrobené z obilnín obsiahnuté v liehových nápojoch zaradených do kódu KN 2208, je referenčným množstvom 3,4 kg jačmeňa na % obj. alkoholu odvodeného z obilnín na hektoliter vyvážaného liehového nápoja.
Článok 10
1. Na účely článkov 6 až 9 sa nespracované výrobky použité pri výrobe vyvážaného tovaru považujú za skutočne použité.
2. Ak sa počas niektorej fázy výroby takéhoto tovaru spracuje sám základný výrobok do iného prepracovanejšieho základného výrobku a použitého v neskoršej fáze, za skutočne použitý sa považuje len tento druhý základný výrobok.
3. Pre každý vyvážaný tovar sa určia množstvá skutočne použitých výrobkov v zmysle odseku 1.
4. Odchylne od odsekov 1, 2 a 3 v prípade pravidelného vývozu tovaru vyrobeného konkrétnym podnikom za jasne definovaných technických podmienok a s nemennými vlastnosťami a kvalitou, je možné na základe dohody s príslušnými orgánmi určiť množstvá buď podľa výrobného vzorca pre tovar, alebo z priemerných množstiev výrobku používaného počas určeného obdobia vo výrobe daného množstva tohto tovaru. Takto určené množstvá výrobkov sa stanú základom pre výpočet, ak nedôjde k zmene podmienok, za ktorých sa tovar vyrába.
S výnimkou prípadu titulárneho povolenia vydaného príslušným orgánom sa takto určené množstvá výrobkov potvrdia aspoň raz za rok.
Článok 11
1. V súvislosti s tovarom uvedeným v prílohe III je referenčné množstvo základného tovaru vyjadrené v kilogramoch na 100 kg tovaru pri každom z tohto tovaru uvedeného v tejto prílohe.
V prípade čerstvých cestovín sa však množstvá základného výrobku stanovené v prílohe III znížia na ekvivalentné množstvo suchých cestovín vynásobením týchto množstiev percentom suchého extraktu cestoviny delené 88.
2. V prípade, že tovar uvedený v prílohe III bol čiastočne vyrobený z výrobkov, pre ktoré je platba vývoznej náhrady zahrnutá v nariadení (ES) č. 1234/2007, a čiastočne z iných výrobkov, referenčné množstvo pre výrobky z uvedených nariadení sa určí v súlade s článkami 6 až 10.
Článok 12
1. Pri určovaní množstiev skutočne použitých poľnohospodárskych výrobkov sa uplatnia odseky 2 a 3.
2. Všetky poľnohospodárske výrobky použité v zmysle článku 10, v prípade ktorých vzniká nárok na náhradu, ktoré sa stratia v priebehu normálneho výrobného procesu v takej forme ako je para alebo dym, alebo premenou na neobnoviteľný prášok alebo popol, majú nárok na túto náhradu v súvislosti so všetkými použitými množstvami.
3. Na akékoľvek množstvo tovaru, ktoré sa skutočne nevyvezie, nemožno poskytnúť náhrady, ktoré sa poskytujú na množstvá poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sú skutočne použité.
Ak má takýto tovar rovnaké zloženie ako skutočne vyvezené tovary, môžu sa uplatniť pomerné zníženia množstiev poľnohospodárskych výrobkov, ktoré boli skutočne použité pri ich výrobe.
Článok 13
1. Odchylne od článku 12 ods. 3 môžu byť na straty vo výške 2 % hmotnosti alebo menej, ktoré vzniknú pri výrobe tovaru, poskytnuté náhrady.
Prahová hodnota 2 % sa vypočíta ako časť hmotnosti sušiny akejkoľvek použitej suroviny po odrátaní množstiev uvedených v článku 12 ods. 2 vo vzťahu k hmotnosti sušiny skutočne vyvezeného tovaru alebo použitím akéhokoľvek iného spôsobu výpočtu vhodného pri podmienkach výroby tovaru.
2. Ak straty spojené s výrobou tovaru prekročia 2 %, na prekročenú stratu nie je možné poskytnúť náhrady v súvislosti s množstvami skutočne použitých poľnohospodárskych výrobkov. Príslušné orgány členských štátov však môžu prijať riadne zdôvodnené vyššie straty. Členské štáty oznámia Komisii prípady, v ktorých príslušné orgány prijali vyššie straty, ako aj dôvody ich prijatia.
3. Na skutočne použité množstvá poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sú súčasťou zvyškov, môžu byť poskytnuté náhrady.
4. V prípade vzniku vedľajších produktov sa množstvá skutočne použitých poľnohospodárskych výrobkov pripíšu zodpovedajúcemu vyvážanému tovaru a vedľajším produktom.
ODDIEL 3
Sadzby náhrad
Článok 14
1. Sadzbu náhrady na základné výrobky uvedené v prílohe I k tomuto nariadeniu vyvážané vo forme tovaru, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, ako je uvedené v článku 164 nariadenia (ES) č. 1234/2007, určí Komisia na 100 kg základného výrobku za rovnaké obdobie ako v prípade náhrad za tie výrobky, ktoré sú vyvážané v nespracovanom stave.
2. Odchylne od odseku 1 možno náhradu určiť podľa iného časového harmonogramu, ktorý sa určí v súlade s postupom uvedeným v článku 16 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1216/2009.
Článok 15
1. Sadzbu náhrady určí Komisia s osobitným zreteľom na:
a)
priemerné náklady, ktoré vzniknú spracovateľským odvetviam pri získavaní dodávok základných výrobkov na trhu Únie, a prevládajúce ceny na svetovom trhu;
b)
úroveň náhrady na vývoz spracovaných poľnohospodárskych výrobkov, na ktoré sa vzťahuje príloha I k Zmluve a ktoré sa vyrábajú v podobných podmienkach;
c)
potrebu zabezpečiť rovnaké podmienky súťaže medzi odvetviami, ktoré využívajú výrobky Únie a odvetviami, ktoré využívajú výrobky z tretích krajín vo vnútorných spracovateľských podmienkach;
d)
trend v rozpočtových výdavkoch na jednej strane a trend trhových cien základných výrobkov v Únii a na svetovom trhu na druhej strane;
e)
zhodu s limitmi vyplývajúcimi z dohôd uzavretých v súlade s článkom 218 Zmluvy.
2. Pri určovaní sadzieb náhrady sa zohľadnia, v prípadoch kde je to relevantné, pomoc a iné opatrenia, ktoré majú podobný účinok uplatniteľné vo všetkých členských štátoch v prípade základných výrobkov alebo asimilovaných výrobkov, v súlade s nariadením (ES) č. 1234/2007.
3. Náhrady priznané na vývoz poľnohospodárskych výrobkov, ktoré tvoria súčasť tovaru, na ktorý sa nevzťahuje príloha I k Zmluve, nesmú presiahnuť náhrady, ktoré sú splatné na tieto výrobky pri vývoze v nespracovanom stave.
Článok 16
1. V prípade zemiakového škrobu zaradeného do kódu KN 1108 13 00, sa sadzba náhrady určí osobitne v ekvivalente kukurice v súlade s postupom stanoveným v článku 195 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1234/2007 uplatnením kritérií stanovených v článku 15 ods. 1 tohto nariadenia. Použité množstvá zemiakového škrobu sa konvertujú na ekvivalentné množstvá kukurice v súlade s článkom 8 tohto nariadenia.
2. V prípade zmesí D-glucitolu (sorbitolu) zaradených do kódov KN 2905 44 a 3824 60 je sadzba náhrady na uvedené zmesi rovná sadzbe na základný výrobok, na ktorý sa uplatňuje najnižšia sadzba náhrady, ak dotknutá strana nevyhotoví vyhlásenie uvedené v článku 45 s informáciami požadovanými podľa článku 48 ods. 1 písm. d) alebo ak príslušná strana neposkytne dostatočné doklady na podporu tohto vyhlásenia.
Článok 17
1. Náhrady na škroby zaradené do kódov KN 1108 11 00 až 1108 19 90 alebo na výrobky uvedené v písm. d) časti I prílohy I k nariadeniu (ES) č. 1234/2007, ktoré sú výsledkom spracovania takýchto škrobov, sa priznajú len pri predložení vyhlásenia od dodávateľa týchto výrobkov, ktoré potvrdí, že boli priamo vyrobené z obilnín, zemiakov alebo ryže s vylúčením použitia všetkých vedľajších produktov získaných pri výrobe iných poľnohospodárskych výrobkov alebo tovaru.
2. Vyhlásenie uvedené v odseku 1 platí až do odvolania na všetky dodávky od toho istého výrobcu. Overuje sa v súlade s článkom 45.
Článok 18
1. Ak sa obsah suchého extraktu zemiakového škrobu asimilovaného na kukuričný škrob v zmysle článku 3 ods. 1 rovná 80 % alebo je vyšší, sadzba vývoznej náhrady sa stanoví v súlade s článkom 14. Ak je obsah suchého extraktu nižší ako 80 %, sadzba náhrady je tá, ktorá je stanovená v súlade s článkom 14 a vynásobí sa jednou osemdesiatinou skutočného percentuálneho podielu suchého extraktu.
Pre všetky ostatné škroby s obsahom suchého extraktu 87 % alebo viac sa stanoví sadzba vývoznej náhrady v súlade s článkom 14. Ak je obsah suchého extraktu nižší ako 87 %, sadzba náhrady sa stanoví v súlade s článkom 14 a vynásobí sa jednou osemdesiat sedminou skutočného percentuálneho podielu suchého extraktu.
2. V prípade, že obsah suchého extraktu glukózových alebo maltodextrínových sirupov zaradených do kódov KN 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 alebo 2106 90 55 je 78 % alebo viac, sadzba vývoznej náhrady je tá, ktorá je stanovená v súlade s článkom 14. Ak je obsah suchého extraktu týchto sirupov nižší ako 78 %, sadzba náhrady sa stanoví v súlade s článkom 14 a vynásobí sa jednou sedemdesiat osminou skutočného percentuálneho podielu suchého extraktu.
3. Na účely odseku 1 sa obsah suchého extraktu škrobov určí spôsobom uvedeným v prílohe IV k nariadeniu Komisie (ES) č. 687/2008 (11) a obsah sušiny v glukózových alebo maltodextrínových sirupoch sa určí spôsobom 2 uvedeným v prílohe II k smernici Komisie 79/796/EHS (12) alebo akýmkoľvek vhodným analytickým spôsobom, ktorý poskytuje rovnaké záruky.
4. Ak sa vyhotoví vyhlásenie uvedené v článku 45, žiadateľ nahlási obsah suchého extraktu použitých škrobov alebo glukózových alebo maltodextrínových sirupov.
Článok 19
1. Náhrady na kazeín zaradený do kódu KN 3501 10, kazeinát zaradený do kódu KN 3501 90 90, alebo na ovalbumín zaradený do kódu KN 3502 11 90 a 3502 19 90, vyvážané v nezmenenom stave, sa môžu líšiť podľa miesta určenia, ak si to vyžaduje jedna z týchto okolností:
a)
situácia vo svetovom obchode v súvislosti s týmto tovarom;
b)
špecifické požiadavky určitých trhov;
c)
medzinárodné obchodné dohody.
2. Sadzba náhrad na tovar, ktorý je zaradený do kódov KN 1902 11 00, 1902 19 a 1902 40 10 sa môže líšiť podľa miesta určenia.
3. Náhrada sa môže meniť podľa toho, či bola alebo nebola stanovená vopred v súlade s článkom 26.
Článok 20
1. Sadzba náhrady je tá, ktorá sa uplatňuje v deň vývozu tovaru, okrem nasledujúcich prípadov:
a)
žiadosť bola vypracovaná v súlade s článkom 26 pre sadzbu náhrady, ktorá sa má stanoviť vopred;
b)
žiadosť bola vypracovaná v súlade s článkom 37 ods. 2 a sadzba náhrady bola stanovená vopred v deň, keď bola podaná žiadosť o osvedčenie o náhrade.
2. Ak sa uplatní systém stanovenia sadzby náhrady vopred, sadzba platná v deň podania žiadosti o stanovenie vopred sa uplatní na tovar vyvezený neskôr počas obdobia platnosti osvedčenia o náhrade v zmysle článku 35 ods. 2.
V prípade spracovaných obilninových a ryžových výrobkov sa sadzba náhrady upraví použitím rovnakých pravidiel, ako tie, ktoré sa uplatňujú na predbežné stanovenie náhrad na základné výrobky, ktoré sa vyvážajú nespracované, ale s použitím prevodných koeficientov stanovených v prílohe V.
3. Výpisy z osvedčení o náhrade v zmysle nariadenia (ES) č. 376/2008 nie sú predmetom stanovenia náhrad vopred nezávisle od osvedčení, z ktorých boli vyhotovené.
KAPITOLA III
OSVEDČENIA O NÁHRADE
ODDIEL 1
Všeobecné ustanovenia
Článok 21
1. Členské štáty vydávajú akémukoľvek žiadateľovi, bez ohľadu na jeho miesto usadenia v Únii, osvedčenia o náhrade, ktoré sú platné v celej Únii.
Osvedčenia o náhrade zaručujú platbu náhrady pod podmienkou, že boli splnené podmienky stanovené v kapitole V. Tieto podmienky môžu zahŕňať aj predbežné stanovenie sadzieb náhrad. Osvedčenia sú platné len počas jedného rozpočtového obdobia.
2. Priznanie náhrady na vývoz základných výrobkov vo forme tovaru uvedeného v prílohe II k tomuto nariadeniu alebo na obilniny, ktoré sú pod colnou kontrolou v súvislosti s výrobou liehovín uvedených v článku 2 nariadenia (ES) č. 1670/2006, je podmienené predložením osvedčenia o náhrade vydanom v súlade s článkom 24 tohto nariadenia.
Obilniny uvedené v prvom pododseku sa považujú za vyvezené.
Prvý pododsek sa nevzťahuje na dodávky uvedené v tretej zarážke druhého pododseku článku 4 ods. 1 a v článku 33 ods. 1, článku 37 ods. 1, článku 41 ods. 1 a článku 43 ods. 1 nariadenia (ES) č. 612/2009 alebo na vývoz uvedený v kapitole IV tohto nariadenia.
3. Priznanie náhrady pri systéme stanovenia sadzby náhrady vopred, ktorý stanovuje článok 20 ods. 2, je podmienené vydaním osvedčenia o náhrade s uvedením vopred stanovených sadzieb náhrad.
Článok 22
1. Nariadenie (ES) č. 376/2008 sa vzťahuje na osvedčenia o náhrade uvedené v tomto nariadení.
2. Ustanovenia nariadenia (ES) č. 376/2008 o právach a povinnostiach vyplývajúcich z osvedčení o náhrade vyjadrených v množstvách sa uplatňujú primerane na práva a povinnosti, ktoré vyplývajú z osvedčení o náhrade uvedených v tomto nariadení pokiaľ ide o sumy vyjadrené v EUR, pričom sa zohľadní príloha VI k tomuto nariadeniu.
3. Odchylne od odseku 1 a odseku 2 tohto článku, článok 7 ods. 2 a ods. 4, články 8, 11 a 13, článok 17 ods. 1, články 20, 23, 31, 32 a 34, článok 35 ods. 6 a články 41, 45, 46 a 48 nariadenia (ES) č. 376/2008 sa nevzťahujú na osvedčenia o náhrade uvedené v tomto nariadení.
4. Na účely článkov 39 a 40 nariadenia (ES) č. 376/2008, osvedčenia platné do 30. septembra sa nesmú predĺžiť.
V takých prípadoch sa musí osvedčenie zrušiť na akékoľvek sumy, ktoré sa neuplatnili kvôli vyššej moci, a príslušná zábezpeka sa uvoľní.
Článok 23
1. Žiadosti o osvedčenia o náhrade s výnimkou tých, ktoré sa týkajú operácií potravinovej pomoci uvedených v článku 36, platia len ak sa zloží zábezpeka, ktorá sa rovná 10 % žiadanej sumy v súlade s podmienkami stanovenými v článku 14 nariadenia (ES) č. 376/2008.
2. Zábezpeka sa vráti v súlade s podmienkami stanovenými v článku 40 tohto nariadenia.
Článok 24
1. Žiadosť o osvedčenie o náhrade a samotné osvedčenie o náhrade vychádzajú z formulára „Vývozná licencia alebo certifikát s vopred stanovenou sadzbou náhrady“ stanoveného v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 376/2008 a majú vyznačenú sumu v EUR.
Tieto dokumenty sa vyplnia v súlade s pokynmi stanovenými v prílohe VI k tomuto nariadeniu.
2. Ak žiadateľ neplánuje vyvážať z iného členského štátu ako z toho, kde žiada o osvedčenie o náhrade, príslušný orgán môže uchovávať z toho vyplývajúce osvedčenie o náhrade, najmä v elektronickej podobe. V takomto prípade príslušný orgán informuje žiadateľa, že jeho osvedčenie o náhrade bolo zaregistrované a poskytne mu informácie, ktoré sú vysvetlené na kópii osvedčenia o náhrade pre držiteľa (ďalej len „kópia č. 1“). Kópia osvedčenia o náhrade vydávajúcich orgánov (ďalej len „kópia č. 2“), sa nevydáva.
Príslušný orgán zaznamená všetky informácie z osvedčenia o náhrade, ktoré uvádzajú oddiely III a IV prílohy VI a sumy žiadané podľa tohto osvedčenia.
Článok 25
1. Povinnosti vyplývajúce z osvedčení sú neprenosné. Práva vyplývajúce z osvedčení môže preniesť oprávnený držiteľ počas obdobia ich platnosti za predpokladu, že práva vyplývajúce z každého osvedčenia alebo jeho výpisu sú prenesené iba v prospech jedného nadobúdateľa. Tento prevod sa vzťahuje na sumy, ktoré ešte neboli pridelené osvedčeniu alebo výpisu.
2. Nadobúdatelia nemôžu ďalej svoje práva preniesť, ale môžu ich preniesť späť na oprávneného držiteľa. Spätné prenosy na oprávneného držiteľa sa vzťahujú na sumy, ktoré ešte neboli pridelené osvedčeniu alebo výpisu. V takých prípadoch vykoná vydávajúci orgán v kolónke 6 osvedčenia jeden zo zápisov uvedených v prílohe VIII.
3. V prípade žiadosti o prenos zo strany oprávneného držiteľa alebo v prípade spätného prenosu na oprávneného držiteľa vpíše vydávajúci orgán alebo agentúra alebo agentúry určené každým členským štátom do osvedčenia alebo, ak je to vhodné, do výpisu z neho:
a)
meno a adresu nadobúdateľa uvedenú v súlade s odsekom 1 alebo záznam uvedený v odseku 2;
b)
dátum prenosu alebo spätného prenosu na oprávneného držiteľa potvrdený pečiatkou orgánu alebo agentúry.
4. Prenos alebo spätný prenos na oprávneného držiteľa nadobúda účinnosť odo dňa zápisu uvedeného v písm. b) odseku 3.
Článok 26
1. Žiadosti o stanovenie sadzieb náhrad vopred sa týkajú všetkých uplatniteľných sadzieb náhrad.
2. Žiadosť o stanovenie vopred sa môže podať buď v čase podania žiadosti o osvedčenie o náhrade alebo kedykoľvek odo dňa priznania osvedčenia o náhrade.
3. Žiadosti o stanovenie vopred sa vyhotovia v súlade s oddielom II prílohy VI použitím formulára uvedeného v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 376/2008. Stanovenie vopred sa nevzťahuje na vývoz, ktorý sa uskutoční pred dátumom podania žiadosti.
4. Žiadosti o stanovenie vopred podané vo štvrtok sa považujú za podané v nasledujúci pracovný deň.
Článok 27
1. Držiteľ osvedčenia o náhrade môže požiadať o výpis z osvedčenia vo forme stanovenej v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 376/2008. Žiadosť musí obsahovať informácie uvedené v bode 3 oddielu II prílohy VI k tomuto nariadeniu.
Suma, na ktorú sa žiada výpis, sa zaznamená v pôvodnom osvedčení.
2. Bez toho, aby bol dotknutý článok 9 nariadenia (ES) č. 376/2008, je možné zo zaregistrovaných osvedčení platných v jednom členskom štáte vyhotovovať výpisy platné v celej Únii.
Článok 28
1. Každý vývozca musí vyplniť osobitnú žiadosť o platbu v zmysle článku 46 nariadenia (ES) č. 612/2009. Predkladá sa orgánu, ktorý je zodpovedný za platbu, spolu so zodpovedajúcimi osvedčeniami s výnimkou prípadu, ak došlo k registrácii osvedčení v súlade s článkom 24 ods. 2 tohto nariadenia alebo ak vývoz nie je pokrytý osvedčeniami.
Príslušný orgán nemusí osobitnú žiadosť považovať za platobné doklady uvedené v článku 46 ods. 2 nariadenia (ES) č. 612/2009.
Príslušný orgán môže považovať osobitnú žiadosť za vývozné vyhlásenie v zmysle článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 612/2009. V tom prípade dátum, keď orgán zodpovedný za platbu uvedenú v odseku 2 tohto článku dostane osobitnú žiadosť, bude dňom, kedy tento orgán získal vývozné vyhlásenie. V ostatných prípadoch musí osobitná žiadosť obsahovať podrobnosti vývozného vyhlásenia vrátane jeho referenčného čísla.
2. Orgán zodpovedný za platbu určí žiadanú sumu na základe informácií, ktoré obsahuje osobitná žiadosť, pričom sa za základ zoberie len množstvo a povaha základného výrobku(-ov), ktoré sa vyvážajú a uplatniteľná sadzba(-y) náhrady. Tieto údaje sa jasne vyznačia alebo uvedú vo vývoznom vyhlásení.
Orgán zodpovedný za platbu zaznamená túto sumu do osvedčenia o náhrade do šiestich mesiacov od prijatia osobitnej žiadosti.
Odpisy sa zapíšu na zadnú stranu kópie č. 1. Kolónky 28, 29 a 30 obsahujú sumu v EUR namiesto množstva.
Tretí pododsek sa uplatňuje primerane na osvedčenia uchovávané v elektronickej podobe.
3. Ak sa po zápise osvedčenie o náhrade nezaregistruje podľa článku 24 ods. 2, vráti sa kópia osvedčenia č.1 držiteľovi alebo ju na žiadosť vývozcu uchová orgán vyplácajúci náhradu.
4. Zábezpeku zadržanú v súvislosti so sumou, na ktorú bolo udelené osvedčenie o náhrade na vyvážaný tovar, možno vrátiť alebo preniesť na zaručenie vopred vyplatenej náhrady v súlade s kapitolou 2 hlavy II nariadenia (ES) č. 612/2009.
Článok 29
1. Osvedčenia o náhrade vydané pre jedno rozpočtové obdobie je možné uplatniť oddelene v šiestich tranžách. Žiadosti o osvedčenia sa môžu podávať najneskôr do:
a)
7. septembra pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. októbra;
b)
7. novembra pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. decembra;
c)
7. januára pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. februára;
d)
7. marca pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. apríla;
e)
7. mája pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. júna;
f)
7. júla pre osvedčenia, ktoré sa použijú od 1. augusta.
2. Hospodárske subjekty môžu predložiť žiadosť o osvedčenie o náhrade len v súvislosti s tranžou, ktorá zodpovedá prvému uzatváraciemu termínu, ktorý nasleduje po dátume predloženia, ako to stanovujú písmená a) až f) odseku 1.
Článok 30
Konečné termíny pre oznámenie žiadostí o osvedčenia od členských štátov Komisii sú nasledujúce:
a)
14. september pre osvedčenia uvedené v článku 29 ods. 1 písm. a);
b)
14. november pre osvedčenia uvedené v článku 29 ods. 1 písm. b);
c)
14. január pre osvedčenia uvedené v článku 29 ods. 1 písm. c);
d)
14. marec pre osvedčenia uvedené v článku 29 ods. 1 písm. d);
e)
14. máj pre osvedčenia uvedené v článku 29 ods. 1 písm. e);
f)
14. júl pre osvedčenia uvedené v článku 29 ods. 1 písm. f).
Článok 31
1. Celková suma, v súvislosti s ktorou je možné vydať osvedčenia o náhrade pre každé rozpočtové obdobie, sa určí v súlade s odsekom 2.
2. Z čísla, ktoré predstavuje maximálnu sumu náhrad určenú v súlade s článkom 9 ods. 2 dohody, sa odrátajú nasledujúce zložky:
a)
suma, ktorá presahuje maximálnu sumu, a ktorá bola nesprávne priznaná počas predchádzajúceho rozpočtového roka,
b)
suma vyhradená na pokrytie vývozu uvedeného v kapitole IV tohto nariadenia;
c)
sumy, v súvislosti s ktorými boli osvedčenia o náhrade platné počas rozpočtového obdobia vydané.
3. Suma, v súvislosti s ktorou sa vrátili vydané osvedčenia v zmysle článku 41, sa pripočíta k číslu získanému v súlade s odsekom 2.
4. Akákoľvek suma rezervovaná na pokrytie vývozu uvedeného v kapitole IV, ktorá zostane nevyužitá, sa pripočíta k číslu vypočítanému v súlade s odsekom 2.
5. Ak je neistota v súvislosti s niektorou zo súm uvedenou v odseku 2, zohľadní sa táto skutočnosť pri určovaní konečnej sumy.
Článok 32
Celková suma, v súvislosti s ktorou sa môžu vydať osvedčenia pre každú z tranží uvedených v článku 29 je:
a)
30 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 31 tak, ako sa určilo 14. septembra v prípade tranže uvedenej v článku 29 ods. 1 písm. a);
b)
27 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 31 tak, ako sa určilo 14. novembra v prípade tranže uvedenej v článku 29 ods. 1 písm. b);
c)
32 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 31 tak, ako sa určilo 14. januára v prípade tranže uvedenej v článku 29 ods. 1 písm. c);
d)
44 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 31 tak, ako sa určilo 14. marca v prípade tranže uvedenej v článku 29 ods. 1 písm. d);
e)
67 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 31 tak, ako sa určilo 14. mája v prípade tranže uvedenej v článku 29 ods. 1 písm. e);
f)
100 % sumy vypočítanej v súlade s článkom 31 tak, ako sa určilo 14. júla v prípade tranže uvedenej v článku 29 ods. 1 písm. f).
ODDIEL 2
Žiadosti o vydanie osvedčení o náhrade a ich vydávanie
Článok 33
1. Ak celková suma, o ktorú sa žiada v doručených žiadostiach, v súvislosti s každým z príslušných období presiahne maximálnu sumu uvedenú v článku 31 ods. 2, Komisia stanoví redukčný koeficient, ktorý sa uplatní na všetky predložené žiadosti pred zodpovedajúcim termínom uvedeným v článku 29, aby sa maximálna suma uvedená v článku 31 dodržala.
Komisia uverejní koeficient v Úradnom vestníku Európskej únie do piatich pracovných dní odo dňa uvedeného v článku 30.
2. Ak Komisia stanoví redukčný koeficient, osvedčenia vydané na požadovanú sumu sa násobia 1 mínus redukčný koeficient ustanovený v odseku 1 tohto článku alebo článku 34 ods. 3 písm. a).
V súvislosti s tranžou uvedenou v písm. f) prvého odseku článku 29 však žiadatelia môžu vziať svoje žiadosti späť do piatich pracovných dní od uverejnenia koeficientu v Úradnom vestníku Európskej únie.
3. Členské štáty do 1. augusta oznámia Komisii sumy, ktoré sú uvedené v žiadostiach o osvedčenia o náhrade, ktoré boli späťvzaté v zmysle druhého pododseku odseku 2.
Článok 34
1. Ak po uplynutí termínu na podávanie žiadostí o osvedčenie o náhrade v súvislosti s konkrétnou tranžou uvedenou v článku 29 ods. 1 písm. a) až f) nie je uverejnený žiadny redukčný koeficient podľa článku 33 ods. 1, hospodárske subjekty môžu podať žiadosť o vydanie osvedčenia o náhrade na akúkoľvek zvyšnú sumu, ktorá je k dispozícii pre túto tranžu a o ktorú ešte nikto nepožiadal.
Žiadosť sa musí podať v období pred uplynutím najbližšieho konečného termínu uvedeného v článku 29 ods. 1písm. a) až f).
2. Členské štáty oznámia Komisii žiadosti podané v priebehu každého týždňa v nasledujúci pondelok. Príslušné osvedčenia sa môžu vydávať od stredy, ktorá nasleduje po oznámení, ak Komisia nevydá iné pokyny.
3. Ak celková suma, o ktorú sa požiada v príslušnom týždni na predkladanie žiadostí, presiahne zostávajúcu sumu uvedenú v odseku 1, Komisia prijme jedno alebo viaceré z nasledujúcich opatrení:
a)
stanoví redukčný koeficient na žiadosti o osvedčenia o náhrade podané v príslušnom týždni na predkladanie žiadostí, ktoré boli oznámené Komisii a na ktoré ešte neboli vydané osvedčenia o náhrade;
b)
usmerní členské štáty, aby odmietli žiadosti podané v príslušnom týždni na predkladanie žiadostí, ktoré sa majú ešte len oznámiť Komisii;
c)
pozastaví podávanie žiadostí o osvedčenia o náhrade.
4. Každé nariadenie prijaté podľa odseku 3 sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie do troch dní od oznámenia žiadostí uvedených v odseku 2.
Článok 35
1. Osvedčenia o náhrade sú platné odo dňa vydania tak, ako sa stanovuje v článku 22 ods. 1 nariadenia (ES) č. 376/2008.
2. S výhradou druhého pododseku sú osvedčenia o náhrade platné do posledného dňa piateho mesiaca po mesiaci podania žiadosti o osvedčenie, alebo do posledného dňa rozpočtového obdobia, podľa toho, čo nastane skôr.
Osvedčenia o náhrade uvedené v článku 36 sú platné do posledného dňa piateho mesiaca po mesiaci podania žiadosti o osvedčenie.
3. Ak sú sadzby náhrad stanovené vopred v súlade s článkom 26, zostávajú platné do posledného dňa obdobia platnosti osvedčenia.
Článok 36
Nariadenie Komisie (ES) č. 2298/2001 (13) sa vzťahuje na žiadosti o osvedčenia o náhrade a osvedčenia o náhrade vydané na vývoz tovaru, ktorý je súčasťou operácie potravinovej pomoci v zmysle článku 10 ods. 4 dohody.
Článok 37
1. Na účely článku 47 nariadenia (ES) č. 376/2008 sa uplatnia odseky 2 až 11 tohto článku.
2. Od 1. októbra každého rozpočtového obdobia sa môžu podávať žiadosti o osvedčenia v súvislosti s vyhlásením verejného ponukového konania v dovážajúcej tretej krajine, stanovujúc vopred sadzbu náhrady za vývoz v deň, v ktorom bola podaná žiadosť, v súlade s týmto článkom mimo období stanovených v článkoch 29 a 34, ak súčet súm zodpovedajúcich jednému vyhláseniu verejného ponukového konania, v súvislosti s ktorým jeden alebo viacerí vývozcovia podali jednu alebo viac žiadostí o osvedčenie o náhrade, a pre ktoré nebolo zatiaľ vydané žiadne osvedčenie, nepresahuje sumu 2 milióny EUR.
Táto hraničná hodnota sa však môže zvýšiť na 4 milióny EUR, ak žiaden z redukčných koeficientov uverejnených od začiatku rozpočtového obdobia, ktoré sa uvádzajú v článku 33 ods. 1 alebo v článku 34 ods. 3, nepresiahne 50 %.
3. Suma, v súvislosti s ktorou sa žiada osvedčenie alebo osvedčenia, nesmie prekročiť množstvo uvedené vo vyhlásení verejného ponukového konania vynásobené príslušnou sadzbou(-ami) náhrady, stanovenou vopred v deň podania žiadosti. Tolerancie alebo opcie uvedené vo vyhlásení verejného ponukového konania, sa nezohľadňujú.
4. Okrem údajov uvedených v článku 47 ods. 3 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 376/2008 musia členské štáty bezodkladne informovať Komisiu o sumách, ktoré sa požadujú v súvislosti s každým osvedčením, a dátume a čase podania každej žiadosti.
5. V prípade, keď sumy oznámené podľa odseku 4 po pripočítaní k sumám, o ktoré boli podané žiadosti o jedno alebo viac osvedčení ako súčasť toho istého vyhlásenia verejného ponukového konania, presiahnu uplatniteľnú hranicu uvedenú v odseku 2, Komisia informuje členské štáty do dvoch pracovných dní od prijatia dodatočných informácií, ktoré sa uvádzajú v odseku 4, o tom, že osvedčenie o náhrade sa hospodárskemu subjektu nevydá.
6. Komisia môže pozastaviť uplatňovanie odseku 2, ak kumulatívny súčet súm osvedčení o náhrade, ktoré možno vydať v súlade s článkom 47 nariadenia (ES) č. 376/2008, prekročí v jednom rozpočtovom období sumu 4 milióny EUR. Rozhodnutia o pozastavení sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskej únie.
7. Odchylne od článku 35 ods. 1 a ods. 2 tohto nariadenia, osvedčenia o náhrade vydané v súlade s článkom 47 nariadenia (ES) č. 376/2008 sú platné odo dňa, v ktorom boli vydané v zmysle článku 22 ods. 2 nariadenia (ES) č. 376/2008. Osvedčenia o náhrade sú platné do konca ôsmeho mesiaca po mesiaci jeho vydania alebo do 30. septembra, podľa toho, čo nastane skôr. Sadzby stanovené vopred platia do posledného dňa platnosti osvedčenia.
8. Ak sa príslušný orgán ubezpečí v súlade s článkom 47 ods. 9 písm. a) nariadenia (ES) č. 376/2008, že agentúra, ktorá vyhlásila verejné ponukové konanie, zrušila zmluvu z dôvodov, ktoré sa netýkajú úspešného účastníka a nepredstavujú prípad vyššej moci, uvoľní zábezpeku v prípadoch, v ktorých je sadzba náhrady stanovená vopred v súvislosti so základným výrobkom, ktorá zodpovedá najväčšej náhrade v porovnaní s ostatnými použitými základnými výrobkami, vyššia alebo sa rovná sadzbe náhrady, ktorá platí v posledný deň platnosti osvedčenia.
9. Ak sa príslušný orgán ubezpečí v súlade s článkom 47 ods. 9 písm. b) nariadenia (ES) č. 376/2008, že agentúra, ktorá vyhlásila verejné ponukové konanie zaviazala úspešného účastníka akceptovať zmeny zmluvy z dôvodov, ktoré sa ho netýkajú, a ktoré nepredstavujú prípad vyššej moci, môže predĺžiť platnosť osvedčenia a lehotu platnosti sadzby náhrady stanovenej vopred až do 30. septembra.
10. Ak úspešný účastník verejného ponukového konania poskytne dôkaz v súlade s článkom 47 ods. 9 písm. c) nariadenia (ES) č. 376/2008, že vyhlásenie verejného ponukového konania alebo zmluva uzavretá na základe verejného ponukového konania predpokladajú zostupnú toleranciu alebo opciu presahujúcu 5 %, a že agentúra, ktorá vyhlásila verejné ponukové konanie sa dovoláva príslušného ustanovenia, povinnosť vyviezť sa bude považovať za splnenú, ak vyvezené množstvo nebude nižšie o viac ako 10 % ako množstvo, ktoré zodpovedá sume, na ktorú bolo vydané osvedčenie.
Prvý pododsek platí za podmienky, že sadzba náhrady stanovená vopred v súvislosti so základným výrobkom zodpovedajúca najväčšej náhrade v porovnaní s inými použitými základnými výrobkami je vyššia alebo sa rovná sadzbe náhrady platnej v posledný deň platnosti osvedčenia. V takých prípadoch sa sadzba 95 % uvedená v článku 40 ods. 3 a ods. 5 tohto nariadenia nahrádza sadzbou vo výške 90 %.
11. Na účely odsekov 1 až 10 tohto článku lehota 21 dní uvedená v článku 47 ods. 5 nariadenia (ES) č. 376/2008 je 44 dní.
ODDIEL 3
Zábezpeky
Článok 38
1. Vydanie osvedčenia o náhrade zaväzuje držiteľa, aby požiadal o náhradu sumy, na ktorú bolo vydané osvedčenie na tovar vyvezený počas obdobia platnosti osvedčenia o náhrade.
Na zaručenie splnenia povinnosti uvedenej v prvom pododseku sa zloží zábezpeka uvedená v článku 23.
2. Povinnosti uvedené v prvom pododseku odseku 1 tohto článku sa považujú za primárne požiadavky v zmysle článku 20 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 2220/85.
Článok 39
1. Primárna požiadavka sa považuje za splnenú, ak vývozca doručil osobitnú žiadosť, ktorá sa vzťahuje na tovar vyvezený počas obdobia platnosti osvedčenia o náhrade v súlade s podmienkami, ktoré ukladá článok 28 a oddiel V prílohy VI.
2. V prípade, že osobitná žiadosť nie je vývozné vyhlásenie, musí sa podať do troch mesiacov odo dňa uplynutia platnosti osvedčenia o náhrade, ktorého číslo bolo zapísané na osobitnej žiadosti, s výnimkou prípadov vyššej moci.
Ak sa nedodrží termín troch mesiacov stanovený v prvom pododseku, primárna požiadavka sa nemôže považovať za splnenú.
3. Dôkaz, že bola primárna požiadavka splnená sa poskytne tak, že sa príslušnému orgánu predloží kópia č. 1 osvedčenia o náhrade, riadne zaznamenaného v súlade s článkom 28 ods. 2. Uvedený dôkaz sa predloží do konca dvanásteho mesiaca po skončení doby platnosti osvedčenia o náhrade.
Prvý pododsek sa uplatňuje na osvedčenia zaregistrované v súlade s článkom 24 ods. 2 primerane.
4. Odchylne od článku 22 ods. 3 nariadenia (EHS) č. 2220/85, zábezpeka stanovená v článku 23 tohto nariadenia prepadne v pomernej časti k sume, pre ktorú nebol predložený požadovaný dôkaz v rámci lehoty stanovenej v odsekoch 2 a 3 tohto článku.
Článok 40
1. Ak sa uplatní redukčný koeficient v zmysle článku 33 ods. 2 alebo článku 34 ods. 3 písm. a), časť zábezpeky, ktorá sa rovná zloženej sume násobenej redukčným koeficientom, sa ihneď vráti.
2. Ak žiadateľ zoberie svoju žiadosť o osvedčenie späť v súlade s druhým pododsekom článku 33 ods. 2 sa vráti 80 % pôvodnej zábezpeky.
3. Zábezpeka sa vráti v plnej výške, ak držiteľ osvedčenia požiadal o náhrady, ktoré sa rovnajú 95 % sumy, na ktorú bolo vydané osvedčenie.
4. Pri žiadosti zo strany oprávneného držiteľa môžu členské štáty vrátiť zábezpeku v splátkach pomerne k sumám, v súvislosti s ktorými boli splnené podmienky uvedené v článku 39 ods. 1 a ods. 3, za predpokladu, že sa poskytli dôkazy, že sa požiadalo o sumu, ktorá sa rovná aspoň 5 % sumy vyznačenej na osvedčení.
5. Ak sa požiadalo o náhrady na menej ako 95 % sumy, na ktorú bolo vydané osvedčenie, časť zábezpeky, ktorá sa rovná 10 % rozdielu medzi 95 % sumy, na ktorú bolo vydané osvedčenie, a sumou skutočne využitých náhrad, prepadne.
6. Ak je suma, v súvislosti s ktorou boli splnené podmienky uvedené v článku 39 ods. 1 a ods. 3, nižšia ako 5 % sumy vyznačenej na osvedčení, prepadne celá zábezpeka.
7. Ak celková suma zábezpeky, ktorá má prepadnúť, pri danom osvedčení dosiahne 100 EUR alebo menej, príslušný členský štát vráti celú zábezpeku.
Článok 41
1. V prípade, že sa osvedčenie alebo výpis z osvedčenia vrátia orgánu, ktorý ich vydal v rámci obdobia zodpovedajúceho počiatočným dvom tretinám obdobia ich platnosti, zodpovedajúca suma zábezpeky, ktorá má prepadnúť, sa zníži o 40 % a na tento účel sa bude akákoľvek časť dňa počítať ako celý deň.
2. Ak sa osvedčenie alebo výpis z osvedčenia vrátia orgánu, ktorý ich vydal v rámci obdobia zodpovedajúceho poslednej tretine obdobia ich platnosti alebo počas mesiaca, ktorý nasleduje po dátume uplynutia platnosti, zodpovedajúca suma zábezpeky, ktorá má prepadnúť, sa zníži o 25 %.
3. Odseky 1 a 2 sa vzťahujú len na osvedčenia a výpisy z osvedčení vrátené orgánu, ktorý ich vydal, počas rozpočtového obdobia, na ktoré boli osvedčenia vydané, za predpokladu, že sa vrátia najneskôr do 31. augusta uvedeného obdobia.
KAPITOLA IV
VÝVOZ, NA KTORÝ SA NEVZŤAHUJÚ OSVEDČENIA
Článok 42
1. Osvedčenia sa nevyžadujú pre vývoz, v prípade ktorého žiadosti podané hospodárskym subjektom počas rozpočtového roku nevedú k vzniku nároku na platbu presahujúcu 100 000 EUR.
2. Osvedčenia sa nevyžadujú pre dodávky uvedené v tretej zarážke druhého pododseku článku 4 ods. 1, v článku 33 ods. 1, článku 37 ods. 1, článku 41 ods. 1 a článku 43 ods. 1 nariadenia (ES) č. 612/2009.
3. Odseky 1 a 2 sa takisto uplatňujú na vývoz uskutočňovaný hospodárskymi subjektmi, ktorí mali osvedčenie o náhrade počas príslušného rozpočtového obdobia alebo ktorí majú takéto osvedčenie v deň vývozu.
4. Odseky 1, 2 a 3 sa uplatňujú iba v členskom štáte, v ktorom je hospodársky subjekt usadený.
Článok 43
1. Pre každé rozpočtové obdobie má vývoz uvedený v článku 42 ods. 1 nárok na platbu náhrady v rámci celkovej rezervy 40 miliónov EUR pre každý rozpočtový rok.
2. Náhrady na vývoz, ktoré sú súčasťou medzinárodnej operácie potravinovej pomoci v zmysle článku 10 ods. 4 dohody a náhrady na dodávky uvedené v tretej zarážke druhého pododseku článku 4 ods. 1, v článku 33 ods. 1, článku 37 ods. 1, článku 41 ods. 1 a článku 43 ods. 1 nariadenia (ES) č. 612/2009 sa nezohľadňujú pri stanovovaní výšky výdavkov v rámci rezervy uvedenej v odseku 1.
Článok 44
1. Ak súčet súm oznámených členskými štátmi v súlade s článkom 53 dosiahne 30 miliónov EUR, môže Komisia, prerušiť na najviac 20 pracovných dní uplatňovanie článku 43 ods. 1 na vývoz, na ktorý sa nevzťahuje osvedčenie o náhrade, pričom zoberie do úvahy medzinárodné záväzky Únie.
2. Za okolností uvedených v odseku 1 môže Komisia v súlade s článkom 16 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1216/2009 prerušiť na obdobie presahujúce 20 pracovných dní uplatňovanie článku 43 ods. 1 tohto nariadenia na vývoz, na ktorý sa nevzťahuje osvedčenie o náhrade.
KAPITOLA V
POVINNOSTI VÝVOZCU
Článok 45
1. Pri vývoze tovaru príslušná strana nahlási množstvá základných výrobkov, výrobkov získaných z ich spracovania alebo výrobkov asimilovaných na jednu z týchto dvoch kategórií v súlade s článkom 3, ktoré boli skutočne použité v zmysle článku 10 pri výrobe uvedeného tovaru, na ktoré sa bude žiadať náhrada alebo sa inak odvoláva na uvedené zloženie, ak sa určilo v súlade s článkom 10 ods. 4.
2. Ak bol tovar použitý pri výrobe tovaru, ktorý sa bude vyvážať, vyhlásenie dotknutej strany zahŕňa množstvá tovaru, ktorý sa skutočne použil, povahu a množstvo každého zo základných výrobkov, výrobkov získaných z ich spracovania a/alebo výrobkov asimilovaných na jednu z týchto dvoch kategórií v súlade s článkom 3, z ktorej sa tovar získal.
Príslušná strana na podporu svojho vyhlásenia predloží príslušným orgánom všetky doklady a informácie, ktoré príslušné orgány pokladajú za relevantné. Príslušné doklady a informácie môžu byť uložené a predložené v elektronickej forme.
Príslušné orgány overia správnosť vyhlásení akýmikoľvek vhodnými prostriedkami.
3. Ak o to požiadajú príslušné orgány členského štátu, na ktorého území sa vykonávajú colné vývozné formality, príslušné orgány iných členských štátov im priamo oznámia informácie, ktoré sú schopné získať, aby príslušná strana mohla overiť vyhlásenie, ktoré jej bolo predložené.
Článok 46
Odchylne od článku 45 a po konzultácii s príslušnými orgánmi, je možné nahradiť vyhlásenie o použitých výrobkoch alebo tovare agregovaným vyhlásením o množstvách použitých výrobkov alebo odvolaním sa na vyhlásenie o týchto množstvách, ak už boli určené v zmysle článku 10 ods. 4, a za podmienky, že výrobca poskytne orgánom k dispozícii všetky informácie potrebné na overenie vyhlásenia.
Článok 47
1. Ak vývozca nevyhotoví vyhlásenie uvedené v článku 46, alebo neposkytne uspokojivé informácie, ktoré podporia toto vyhlásenie, stráca nárok na náhradu.
2. Odchylne od odseku 1, ak je príslušný tovar vymenovaný v stĺpcoch 1 a 2 prílohy IV, príslušná strana môže získať náhradu, ak o to vyslovene požiada. Povaha a množstvo základných výrobkov, ktoré sa zoberú do úvahy pri výpočte takejto náhrady, sa určia z analýzy tovaru, ktorý sa má vyviezť, a v súlade s tabuľkou v prílohe IV. Príslušný orgán rozhodne o podmienkach, za ktorých sa vykoná analýza, a o tom, aké informácie bude potrebné dodať na podporu požiadavky.
3. Náklady na takúto analýzu znáša vývozca.
Článok 48
1. Článok 45 sa nevzťahuje na množstvá poľnohospodárskych výrobkov určené v súlade s prílohou III s výnimkou:
a)
množstiev výrobkov, ktoré sa uvádzajú v článku 45 ods. 1, vyvezených vo forme tovaru čiastočne získaného z výrobkov, na ktoré je vyplácanie vývoznej náhrady zahrnuté v nariadení (ES) č. 1234/2007, a čiastočne z iných výrobkov v súlade s podmienkami, ktoré ukladá článku 11 ods. 2;
b)
množstiev vajec alebo vaječných výrobkov vyvážaných vo forme cestoviny, ktoré sú zaradené do kódu KN 1902 11 00;
c)
množstiev sušiny, ktorá sa nachádza v čerstvej cestovine, ako sa uvádza v článku 11 ods. 1 druhý pododsek;
d)
povahy základných výrobkov, ktoré sa skutočne použili pri výrobe D-glucitolu (sorbitolu) zaradeného do kódov KN 2905 44 a 3824 60, a v prípade potreby, podielov D-glucitolu (sorbitolu) získaných zo škrobových výrobkov a sacharózy;
e)
množstiev kazeínu vyvážaného vo forme tovaru, ktorý je zaradený do kódov KN 3501 90 90;
f)
stupňa piva vyrobeného zo sladu zaradeného do kódu KN 2202 90 10;
g)
množstiev nesladového jačmeňa prijatých príslušnými orgánmi.
Pri opise tovaru uvedeného vo vývoznom vyhlásení a v žiadosti o náhradu na tovar uvedený v prílohe III sa musí zohľadňovať nomenklatúra uvedená v uvedenej prílohe.
2. Pri analýze tovaru na účely článkov 45, 46, 47 alebo odsekov 1 alebo 3 tohto článku sa používajú metódy analýzy, ktoré sú uvedené v nariadení Komisie (ES) č. 904/2008 (14), alebo ak takéto metódy chýbajú, metódy uvedené v nariadení Komisie (ES) č. 900/2008 (15) alebo ak takéto metódy chýbajú, metódy uplatniteľné pre klasifikáciu podobného tovaru, ktorý sa dováža do Únie, podľa klasifikácie uvedenej v Spoločnom colnom sadzobníku.
3. Množstvá vyvážaného tovaru a množstvá výrobkov, ktoré uvádza článok 45 ods. 1, alebo zloženie určené v súlade s článkom 10 ods. 4 sa zapíšu do dokladu, ktorý potvrdzuje vývoz. Ak sa však uplatní článok 47 ods. 2, namiesto množstiev posledných menovaných výrobkov sa uvedú množstvá základných výrobkov, ktoré sú uvedené v stĺpci 4 prílohy IV a zodpovedajú výsledkom analýzy vyvážaného tovaru.
4. Tovar, na ktorý sa poskytuje náhrada a ktorý je zaradený do kódov KN 0403 10 51 až 0403 10 99, 0403 90 71 až 0403 90 99, 0405 20 10, 0405 20 30, 2105 00 99, 3502 11 90 a 3502 19 90, spĺňa požiadavky nariadenia (ES) č. 852/2004 a nariadenia (ES) č. 853/2004, vrátane požiadavky, aby bol pripravený v schválenom zariadení a aby spĺňal požiadavky označenia zdravotnej nezávadnosti uvedených v oddieli I prílohy II k nariadeniu (ES) č. 853/2004.
5. Na účely článkov 45 a 46 musí každý členský štát informovať Komisiu o kontrolách rôznych druhov vyváženého tovaru vykonaných na jeho území. Komisia podľa toho informuje ostatné členské štáty.
Článok 49
1. Podľa článku 45 a 46 tohto nariadenia a pri uplatňovaní článku 12 nariadenia (ES) č. 612/2009, poskytne príslušná strana v prípade tovaru, ktorý obsahuje obilniny, ryžu, mlieko a mliečne výrobky alebo vajcia uvedené v článku 162 ods. 1 písm. a) bode i), ii), v) a vii) a v článku 132 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 1234/2007, vyhlásenie, že žiadna zo zložiek nebola dovezená z tretích krajín, alebo presne stanoví množstvá uvedených výrobkov dovezených z tretích krajín.
2. Ak sa žiada, aby sa určili množstvá v súlade s článkom 10 ods. 4, príslušný orgán môže prijať vyhlásenie od príslušnej strany, že obilniny, ryža, mliečne a vaječné výrobky uvedené v odseku 1, ktoré boli dovezené z tretích krajín, sa nepoužijú.
3. Ak sa žiada, aby sa určili množstvá v súlade s článkom 11 ods. 1 alebo v súlade s článkom 47 ods. 2, príslušný orgán môže prijať vyhlásenie od príslušnej strany, že obilniny, ryža, mliečne a vaječné výrobky uvedené v odseku 1, ktoré boli dovezené z tretích krajín, sa nepoužijú.
4. Vyhlásenia uvedené v odsekoch 1, 2 a 3 podliehajú overeniu zo strany príslušných orgánov akýmikoľvek vhodnými prostriedkami.
KAPITOLA VI
VYPLÁCANIE NÁHRADY
Článok 50
1. V prípade tovaru vyvezeného medzi 1. októbrom a 15. októbrom každého roka sa náhrady nevyplatia pred 16. októbrom.
Pokiaľ ide o tovar vyvezený na základe predloženia osvedčenia o náhrade v súvislosti s rozpočtovým obdobím, a v prípade, že Komisia dospeje k záveru, že hrozí nebezpečenstvo, že Únia nesplní svoje medzinárodné záväzky, platby náhrad naplánované po konci tohto obdobia sa neuskutočnia pred 16. októbrom. V tomto prípade sa lehota uvedená v článku 46 ods. 8 nariadenia (ES) č. 612/2009 môže dočasne predĺžiť na tri mesiace a 15 dní formou nariadenia uverejneného pred 20. septembrom v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Pre tovar uvedený v prílohe II k tomuto nariadeniu a odchylne od článku 24 nariadenia (ES) č. 612/2009, suma stanovená v článku 24 ods. 1 písm. a) bode ii) nariadenia (ES) č. 612/2009 sa uplatňuje bez ohľadu na krajinu alebo územie miesta určenia, do ktorých sa tovar vyváža:
a)
v prípade tovaru baleného pre zákaznícky maloobchodný predaj v bezprostrednom obale s netto hmotnosťou nepresahujúcou 2,5 kg alebo v nádobách s objemom nepresahujúcim 2 litre, s označením v zmysle článku 1 ods. 3 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES (16), v ktorom sa uvádza buď dovozca v krajine miesta určenia, alebo ktorého text je v úradnom jazyku krajiny miesta určenia alebo v jazyku ľahko zrozumiteľnom v uvedenej krajine;
b)
v prípadoch, že konkrétny vývozca vyváža tovar najmenej 12-krát v priebehu dvoch rokov, ktoré predchádzajú dátumu žiadosti o povolenie, ako je uvedené v odseku 3, pričom tento tovar neobsahuje viac ako 90 % hmotnosti akéhokoľvek základného výrobku, za ktorý sa vypláca náhrada, a ktorého osemmiestny kód KN je rovnaký a ktorý je určený rovnakému príjemcovi(-om).
3. V prípadoch stanovených v odseku 2 členské štáty môžu na požiadanie udeliť formálne povolenie, ktorým poskytnú príslušnému vývozcovi výnimku z povinnosti predložiť iný dôkaz ako prepravný doklad vyžadovaný podľa článku 17 nariadenia (ES) č. 612/2009.
Povolenie uvedené v prvom pododseku je platné, ak nie je zrušené, maximálne na obdobie dvoch rokov a je obnoviteľné. Členské štáty môžu podľa svojho výhradného uváženia povolenie zrušiť, a najmä ho bezodkladne vziať späť, ak majú dôvodné podozrenie, že vývozca nedodržal podmienky v ňom stanovené.
Výnimky udelené podľa prvého pododseku sa považujú za rizikové faktory, ktoré sa majú zohľadniť na účely článku 2 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 485/2008 (17).
Vývozcovia, ktorí využívajú výnimku, uvedú číslo povolenia v jednotnom colnom doklade a v osobitnej žiadosti o platbu, ako je uvedené v článku 28 tohto nariadenia.
4. Odchylne od odseku 3 v prípadoch ustanovených v písm. b) odseku 2 členské štáty môžu príslušnému vývozcovi poskytnúť výnimku z povinnosti predložiť prepravné doklady na všetok vývoz, na ktorý sa povolenie vzťahuje, ak sa od príslušného vývozcu vyžaduje predloženie prepravných dokladov vzhľadom na minimálne 10 % takýchto vývozných colných vyhlásení alebo aspoň jedného za rok, podľa toho, ktorého objem je väčší, ktorý sa má vybrať členským štátom na základe uplatnenia kritérií ustanovených v nariadení Komisie (ES) č. 1276/2008 (18).
5. V prípade tovaru uvedeného v prílohe II k tomuto nariadeniu, ktorého vývozné colné vyhlásenie bolo prijaté skôr ako 30. septembra 2007 a pre ktorý vývozca nemôže poskytnúť dôkaz uvedený v článku 17 ods. 1 nariadenia (ES) č. 612/2009, sa tovar považuje za dovezený do tretej krajiny na základe predloženia kópie prepravných dokladov a buď jedného z dokladov uvedených v článku 17 ods. 2 nariadenia (ES) č. 612/2009, alebo bankového dokladu vydaného schválenými sprostredkovateľmi usadenými v Únii, ktorý potvrdzuje, že platba zodpovedajúca vývozu bola pripísaná na účet vývozcu otvorený u nich, alebo dokladu o úhrade.
Na účely uplatňovania článku 27 nariadenia (ES) č. 612/2009 členské štáty zohľadnia odsek 5.
KAPITOLA VII
OZNAMOVACIA POVINNOSŤ
Článok 51
1. Členské štáty oznámia do desiateho dňa každého mesiaca Komisii nasledujúce:
a)
sumy vyjadrené v EUR, v súvislosti s ktorými sa vrátili osvedčenia o náhrade v priebehu predchádzajúceho mesiaca v súlade s článkom 41 ods. 1;
b)
sumy vyjadrené v EUR v súvislosti s ktorými sa počas predchádzajúceho mesiaca stanovilo, že primárna požiadavka uvedená v článku 38 nebola splnená;
c)
osvedčenia o náhrade vyjadrené v EUR vydané počas predchádzajúceho mesiaca, ako sa uvádza v článku 35;
d)
osvedčenia o náhrade vyjadrené v EUR vydané počas predchádzajúceho mesiaca v súlade s článkom 47 nariadenia (ES) č. 376/2008.
Sumy uvedené v písmene b) prvého pododseku sa rozlišujú podľa odkazu na rozpočtové obdobie osvedčenia o náhrade, ku ktorému sa vzťahujú.
2. Pred 1. novembrom každého roku členské štáty oznámia Komisii celkové sumy vyjadrené v EUR pridelené pred 1. októbrom uvedeného roku na osvedčenia o náhrade, ktoré boli vydané v rozpočtovom období, ktoré sa končí 30. septembra predchádzajúceho kalendárneho roku.
Článok 52
1. Členské štáty musia najneskôr do konca mesiaca, ktorý nasleduje po každom mesiaci kalendárneho roka, oznámiť Komisii prostredníctvom systému výmeny údajov známeho ako DEX štatistické informácie o tovare, na ktorý sa vzťahuje toto nariadenie, v súvislosti s ktorým boli priznané vývozné náhrady v predchádzajúcom mesiaci a tieto informácie sú popísané podľa osemmiestnych kódov KN a zahŕňajú:
a)
množstvá takéhoto tovaru vyjadrené v tonách alebo iných stanovených merných jednotkách;
b)
sumu vývozných náhrad, ktoré boli priznané v predchádzajúcom mesiaci v súvislosti s každým príslušným základným poľnohospodárskym výrobkom, vyjadrenú v EUR;
c)
množstvá každého zo základných poľnohospodárskych výrobkov, v súvislosti s ktorými boli priznané náhrady, vyjadrené v tonách.
2. Členské štáty musia pred 31. decembrom každého roku oznámiť Komisii celkové sumy náhrad vyjadrené v EUR, ktoré skutočne priznali počas rozpočtového obdobia, ktoré sa skončilo 30. septembra toho istého kalendárneho roku, v súvislosti s tovarom vyvážaným počas rozpočtového obdobia, ktoré sa končí 30. septembra predchádzajúceho kalendárneho roku, a počas akýchkoľvek predchádzajúcich rozpočtových období, ktoré neboli ešte oznámené, pričom uvedú príslušné obdobia.
3. Na účely odsekov 1 a 2 priznané náhrady zahŕňajú preddavky.
4. Členský štát musí pred 31. decembrom každého roku oznámiť Komisii celkové sumy vrátených neoprávnene vyplatených náhrad vyjadrené v EUR, ktoré boli získané počas rozpočtového obdobia, ktoré sa skončilo 30. septembra toho istého kalendárneho roku, a uviesť príslušné rozpočtové obdobie(-a).
Článok 53
Členské štáty oznámia Komisii najneskôr do piateho dňa každého mesiaca sumy náhrad priznaných podľa článku 43 ods. 1 od šestnásteho dňa do konca predchádzajúceho mesiaca a najneskôr do dvadsiateho dňa každého mesiaca sumy náhrad priznaných podľa článku 43 ods. 1 od prvého do pätnásteho dňa bežného mesiaca. V prípade potreby členské štáty informujú Komisiu, že medzi relevantnými dňami sa nepriznali nijaké sumy.
KAPITOLA VIII
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 54
Nariadenie (ES) č. 1043/2005 sa zrušuje.
Odkazy na zrušené nariadenie sa považujú za odkazy na toto nariadenie v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe IX.
Článok 55
Toto nariadenie nadobúda účinnosť druhým dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Vzťahuje sa na žiadosti podané od 8. júla 2010 o osvedčenia na použitie od 1. októbra 2010.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 29. júna 2010