NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 600/2012
ze dne 21. června 2012
o ověřování výkazů emisí skleníkových plynů a výkazů tunokilometrů a akreditaci ověřovatelů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Celkový rámec pravidel pro akreditaci ověřovatelů je nezbytný k zajištění toho, aby ověření výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel v rámci systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů, jež mají být předkládány v souladu s nařízením Komise (EU) č. 601/2012 ze dne 21. června 2012 o monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (2), vykonávali ověřovatelé s technickou způsobilostí k provádění svěřených úkolů nezávisle a nestranně a v souladu s požadavky a zásadami uvedenými v tomto nařízení.
(2)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (3) stanoví obecný rámec pro usnadnění volného pohybu služeb a jejich poskytovatelů v Unii při zachování vysoké kvality služeb. Harmonizace pravidel Unie pro akreditaci a ověřování týkajících se systému Unie pro obchodování s emisemi by měla přispět ke konkurenceschopnosti trhu pro ověřovatele a zároveň zajistí transparentnost a informovanost pro provozovatele a provozovatele letadel.
(3)
Při provádění článku 15 směrnice 2003/87/ES je nutné zajistit synergii mezi komplexním rámcem pro akreditaci zavedeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93 (4), a souvisejícími ustanoveními rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS (5) na jedné straně a konkrétními podmínkami systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů a požadavky, které jsou nezbytné pro účinné provádění směrnice 2003/87/ES, na straně druhé. Nařízení (ES) č. 765/2008 by se mělo i nadále používat na ty aspekty akreditace ověřovatelů, jimiž se toto nařízení nezabývá. Zejména by mělo být zajištěno, aby tam, kde v důsledku vnitřních postupů členského státu vnitrostátní orgán jmenovaný dotčeným členským státem v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 uplatní postup, který je alternativou akreditace, a sice certifikaci ověřovatelů, kteří jsou fyzickými osobami, poskytne dotčený členský stát podpůrné doklady o tom, že takový orgán splňuje podobnou úroveň důvěryhodnosti jako vnitrostátní akreditační orgány, které se úspěšně podrobily vzájemnému hodnocení uspořádanému orgánem uznaným podle článku 14 uvedeného nařízení.
(4)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 761/2001, rozhodnutí Komise 2001/681/ES a 2006/193/ES (6) stanoví nezávislý a neutrální akreditační systém a systém udělování licencí environmentálním ověřovatelům. V zájmu soudržnosti a snížení administrativní zátěže členských států a hospodářských subjektů je vhodné brát v úvahu synergie mezi uvedeným nařízením a tímto nařízením.
(5)
Systém ověřování a akreditace by měl zabránit zbytečnému zdvojení postupů a organizací zřízených podle jiných právních nástrojů Unie, které by vedlo k větší zátěži členských států nebo hospodářských subjektů. Proto je vhodné využít osvědčené postupy vyplývající z uplatňování harmonizovaných norem přijatých Evropským výborem pro normalizaci na základě pověření Komise v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (7), jako je harmonizovaná norma týkající se všeobecných požadavků na akreditační orgány akreditující subjekty posuzování shody a harmonizovaná norma týkající se požadavků na subjekty validování nebo ověřování skleníkových plynů pro účely akreditace nebo jiných forem uznávání, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, a dále pak dokument EA-6/03 a jiné technické dokumenty, které vypracovala Evropská organizace pro spolupráci v oblasti akreditace nebo jiné orgány.
(6)
Při stanovení harmonizovaných pravidel pro ověřování výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel a pro akreditaci ověřovatelů je nezbytné zajistit, aby zátěž provozovatelů emitujících nižší množství oxidu uhličitého (CO2) za rok, provozovatelů letadel považovaných za malé producenty emisí ve smyslu nařízení (EU) č. 601/2012 a rovněž zátěž na dostupné zdroje členských států nebyly nepřiměřené vůči sledovanému cíli.
(7)
Článek 27 směrnice 2003/87/ES umožňuje členským státům vyloučit ze systému Unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů malá zařízení podléhající rovnocenným opatřením za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v uvedeném článku. Toto nařízení by se na zařízení vyloučená podle článku 27 směrnice 2003/87/ES nemělo přímo vztahovat, pokud členský stát nerozhodne, že se toto nařízení použije.
(8)
V souladu se zásadami přílohy V směrnice 2003/87/ES by měl ověřovatel používat přístup založený na riziku s cílem získat ověřovací posudek poskytující přiměřené ujištění, že údaje o celkovém množství emisí nebo celkovém počtu tunokilometrů neobsahují závažné nepřesnosti a výkaz lze v rámci ověřování označit za uspokojivý. Úroveň ujištění by se měla vztahovat k hloubce a podrobnostem ověřovacích činností prováděných během ověřování a ke znění výkladu ověřovacího posudku. Ověřovatel by měl být s ohledem na zjištění a informace získané během ověřovacího procesu povinen upravit jednu nebo více činností v průběhu ověřování tak, aby splňovaly požadavky na dosažení přiměřeného ujištění.
(9)
Aby nedošlo k záměně úloh příslušného orgánu a ověřovatele, měly by být jasně definovány povinnosti ověřovatele při provádění ověřování. Ověřovatel by měl vycházet z plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem a posoudit, zda tento plán a postupy v něm popsané byly správně provedeny. Pokud ověřovatel zjistí nesoulad s nařízením (EU) č. 601/2012, měl by tuto skutečnost uvést v ověřovací zprávě.
(10)
Pro provedení účinného ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel je třeba zcela porozumět jejich činnostem. Ověřovatel by měl požadované ověřovací činnosti provádět pouze po předběžném posouzení toho, zda je k tomu odborně způsobilý. Ve snaze o zajištění vysoké úrovně kvality ověřovacích činností by měla být vytvořena harmonizovaná pravidla pro předběžné posouzení toho, zda je ověřovatel odborně způsobilý, nezávislý a nestranný při provádění požadovaných ověřovacích činností v souladu s pravidly a zásadami uvedenými v tomto nařízení.
(11)
Výměna příslušných informací mezi provozovatelem nebo provozovatelem letadel a ověřovatelem je důležitá ve všech aspektech ověřovacího procesu, zejména ve fázi před uzavřením smlouvy, při provádění strategické analýzy ověřovatelem a po celou dobu ověřování. Je nutné stanovit soubor harmonizovaných požadavků, podle nichž by se měla tato výměna informací mezi provozovatelem nebo provozovatelem letadel a ověřovatelem vždy řídit.
(12)
Všechny ověřovací činnosti v ověřovacím procesu jsou vzájemně propojeny a měly by být završeny tím, že ověřovatel vydá ověřovací zprávu, která obsahuje prohlášení o ověření shodující se s výsledkem ověření. Měly by být stanoveny harmonizované požadavky na ověřovací zprávy a provádění ověřovacích činností, které zajistí, aby ověřovací zprávy a ověřovací činnosti v členských státech splňovaly stejné normy.
(13)
Analýza náchylnosti k nepřesnostem vykazovaných údajů, které by mohly být závažné, je důležitou součástí ověřovacího procesu a určuje, jakým způsobem by měl ověřovatel ověřovací činnosti provádět. Každý prvek ověřovacího procesu je proto do značné míry spojen s výsledkem analýzy rizika vzniku nepřesností.
(14)
Pro ověření výkazu provozovatelů letadel a výkazu provozovatelů úložišť, jež jsou předmětem směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009 o geologickém ukládání oxidu uhličitého a o změně směrnice Rady 85/337/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES a 2008/1/ES a nařízení (ES) č. 1013/2006 (8), by mělo být zavedeno zvláštní ustanovení.
(15)
Správné a účinné vykazování emisí skleníkových plynů provozovatelem nebo provozovatelem letadel je důležité pro účely provádění směrnice 2003/87/ES. K zajištění správného fungování procesu monitorování a vykazování by součástí ověřovacích činností prováděných ověřovatelem mělo být neustálé zlepšování výkonnosti provozovatele nebo provozovatele letadel.
(16)
Ověřovací činnosti a vydávání ověřovacích zpráv by měli provádět odborně způsobilí ověřovatelé a jejich zaměstnanci. Ověřovatelé by měli zavést a neustále zlepšovat interní procesy, které zajistí, aby byli všichni zaměstnanci podílející se na ověřovacích činnostech odborně způsobilí k provádění úkolů, kterými byli pověřeni. Kritéria pro stanovení odborné způsobilosti ověřovatele by měla být ve všech členských státech stejná a měla by být ověřitelná, objektivní a transparentní.
(17)
Vnitrostátní akreditační orgán zřízený v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 by měl být oprávněn akreditovat odbornou způsobilost ověřovatele k provádění ověřovacích činností podle tohoto nařízení a vydávat k této odborné způsobilosti oficiální stanoviska, přijímat správní opatření a vykonávat dozor nad ověřovateli.
(18)
Členský stát, který nepovažuje zřízení vnitrostátního akreditačního orgánu nebo provádění ověřovacích činností za hospodářsky smysluplné nebo udržitelné, by se měl obrátit o pomoc na vnitrostátní akreditační orgán jiného členského státu. Provádění akreditačních činností podle tohoto nařízení by mělo být povoleno pouze těm vnitrostátním akreditačním orgánům, které byly úspěšně podrobeny vzájemnému hodnocení uspořádanému orgánem uznaným podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008.
(19)
U vnitrostátních akreditačních orgánů, které prokáží soulad s tímto nařízením a které se již úspěšně podrobily vzájemnému hodnocení uspořádanému orgánem uznaným podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008, by se mělo předpokládat, že splňují procedurální požadavky uložené vnitrostátním akreditačním orgánům, např. požadavky na strukturu vnitrostátních akreditačních orgánů, vytvoření procesu ověřování odborné způsobilosti, vytvoření nezbytných postupů a systému řízení a opatření k zajištění důvěrnosti získaných informací, a měly by být zbaveny povinnosti podrobit se novému vzájemnému hodnocení po vstupu tohoto nařízení v platnost. V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (9) by měly být za účelem zajištění transparentnosti zveřejněny informace o životním prostředí uvedené v ověřených výkazech provozovatele nebo provozovatele letadel přijatých orgány veřejné správy s výhradou některých požadavků na ochranu důvěrných informací.
(20)
Pro správné fungování systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů a dohled nad kvalitou ověřování je důležitá účinná spolupráce mezi vnitrostátními akreditačními orgány nebo případně jinými vnitrostátními orgány a příslušnými orgány. Z důvodu transparentnosti je nutné zajistit, aby vnitrostátní akreditační orgány nebo případně jiné vnitrostátní orgány a příslušné orgány stanovily účinné prostředky pro výměnu informací. Výměna informací mezi příslušnými orgány navzájem a mezi příslušnými orgány a vnitrostátními akreditačními orgány nebo jinými vnitrostátními orgány by se měla řídit nejpřísnějšími zárukami důvěrnosti a služebního tajemství a měla by probíhat v souladu s příslušným vnitrostátním právem a právem Unie.
(21)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení obsahuje ustanovení pro ověřování výkazů předkládaných podle směrnice 2003/87/ES a pro akreditaci ověřovatelů a dohledu nad nimi.
Aniž jsou dotčeno nařízení (ES) č. 765/2008, toto nařízení dále obsahuje ustanovení týkající se vzájemného uznávání ověřovatelů a vzájemného hodnocení vnitrostátních akreditačních orgánů podle článku 15 směrnice 2003/87/ES.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na ověřování údajů o emisích skleníkových plynů a údajů o tunokilometrech v období od 1. ledna 2013 vykazovaných podle článku 14 směrnice 2003/87/ES.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se kromě definic, jež stanoví článek 3 směrnice 2003/87/ES a článek 3 nařízení (EU) č. 601/2012, použijí i tyto definice:
1)
„detekčním rizikem“ se rozumí riziko, že ověřovatel nezjistí závažnou nepřesnost;
2)
„akreditací“ se rozumí osvědčení vnitrostátního akreditačního orgánu, že ověřovatel splňuje požadavky stanovené harmonizovanými normami ve smyslu čl. 2 bodu 9 nařízení (ES) č. 765/2008 a požadavky stanovené v tomto nařízení, jež jsou nezbytné k ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel;
3)
„ověřovatelem“ se rozumí právnická osoba nebo jiný právní subjekt provádějící ověřovací činnosti podle tohoto nařízení, které jsou v okamžiku vydání ověřovací zprávy akreditovány vnitrostátním akreditačním orgánem podle nařízení (ES) č. 765/2008 a podle tohoto nařízení, nebo fyzická osoba, která je v okamžiku vydání ověřovací zprávy pověřena jiným způsobem, aniž je dotčen čl. 5 odst. 2 prvního z uvedených nařízení;
4)
„ověřením“ se rozumí činnosti prováděné ověřovatelem za účelem vydání ověřovací zprávy podle tohoto nařízení;
5)
„závažnou nepřesností“ se rozumí nepřesnost, která podle názoru ověřovatele překračuje sama o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi úroveň závažnosti nebo která by mohla negativně ovlivnit hodnocení výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel příslušným orgánem;
6)
„výkazem provozovatele nebo provozovatele letadel“ se rozumí roční výkaz emisí, který provozovatel nebo provozovatel letadel předkládá podle čl. 14 odst. 3 směrnice 2003/87/ES, nebo výkaz tunokilometrů, který provozovatel letadel předkládá pro účely žádosti o přidělení povolenek podle článků 3e a 3f uvedené směrnice;
7)
„rozsahem akreditace“ se rozumí činnosti uvedené v příloze I, na které se o akreditaci žádá nebo na které byla akreditace udělena;
8)
„odbornou způsobilostí“ se rozumí schopnost uplatňovat znalosti a dovednosti pro výkon určité činnosti;
9)
„úrovní závažnosti“ se rozumí kvantitativní prahová hodnota nebo mezní bod, nad nímž jsou nepřesnosti samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi považovány ověřovatelem za závažné;
10)
„kontrolním systémem“ se rozumí posouzení rizik provozovatelem nebo provozovatelem letadel a celý soubor kontrolních činností, včetně jejich trvalého řízení, který provozovatel nebo provozovatel letadel vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje podle článku 58 nařízení (EU) č. 601/2012;
11)
„kontrolními činnostmi“ se rozumějí veškeré úkony, které provozovatel nebo provozovatel letadel provede - nebo opatření, která zavede - ke zmírnění inherentních rizik;
12)
„neshodou“ se rozumí jeden z těchto případů:
a)
pro účely ověření výkazu emisí provozovatele: jakýkoli úkon nebo opomenutí úkonu ze strany provozovatele, které jsou v rozporu s povolením k vypouštění emisí skleníkových plynů a požadavky plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem;
b)
pro účely ověření výkazu emisí nebo tunokilometrů provozovatele letadel: jakýkoli úkon nebo opomenutí úkonu ze strany provozovatele letadel, které jsou v rozporu s požadavky plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem;
c)
pro účely akreditace podle kapitoly IV: jakýkoli úkon nebo opomenutí úkonu ze strany ověřovatele, které jsou v rozporu s požadavky tohoto nařízení;
13)
„místem“ se pro účely ověření výkazu emisí nebo tunokilometrů provozovatele letadel rozumí umístění, v nichž je definován a řízen proces monitorování, včetně umístění, v nichž jsou kontrolovány a ukládány příslušné údaje a informace;
14)
„kontrolním prostředím“ se rozumí prostředí, v němž funguje systém vnitřní kontroly, a celková činnost vedení provozovatele nebo provozovatele letadel pro zajištění informací o tomto systému vnitřní kontroly;
15)
„inherentním rizikem“ se rozumí náchylnost parametru ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel k nepřesnostem, které by mohly být závažné samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi, před zohledněním účinku všech příslušných kontrolních činností;
16)
„kontrolním rizikem“ se rozumí náchylnost parametru ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel k nepřesnostem, které by mohly být závažné samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi a kterým kontrolní systém nezamezí nebo které včas nezjistí a neopraví;
17)
„ověřovacím rizikem“ se rozumí riziko, které je funkcí inherentního, kontrolního a detekčního rizika, že ověřovatel vydá nesprávný ověřovací posudek, pokud výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel obsahuje závažné nepřesnosti;
18)
„přiměřeným ujištěním“ se rozumí vysoká, nikoli však absolutní úroveň ujištění kladně vyjádřená v ověřovacím posudku a udávající, zda výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel, který je předmětem ověření, neobsahuje závažnou nepřesnost;
19)
„analytickými postupy“ se rozumí analýza výkyvů a trendů v údajích včetně analýzy vztahů v údajích, které nejsou v souladu s jinými příslušnými informacemi nebo které se odchylují od předvídaného množství;
20)
„interní dokumentací o ověření“ se rozumí veškerá interní dokumentace, kterou ověřovatel shromáždil s cílem zaznamenat všechny podpůrné doklady a zdůvodnit činnosti prováděné za účelem ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel;
21)
„vedoucím auditorem systému EU ETS“ se rozumí auditor systému EU ETS pověřený vedením a kontrolou ověřovacího týmu a zodpovědný za ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel a za podávání zpráv o tomto ověření;
22)
„auditorem systému EU ETS“ se rozumí jednotlivý člen ověřovacího týmu zodpovědný za ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel, který není vedoucím auditorem systému EU ETS;
23)
„technickým odborníkem“ se rozumí osoba poskytující podrobné znalosti a odborné zkušenosti ohledně určitého předmětu potřebného k provádění ověřovacích činností pro účely kapitoly III a k provádění akreditačních činností pro účely kapitoly V;
24)
„úrovní ujištění“ se rozumí stupeň ujištění, který ověřovatel uvádí v ověřovací zprávě s cílem snížit ověřovací riziko podle okolností ověřovací povinnosti;
25)
„posuzovatelem“ se rozumí osoba jmenovaná vnitrostátním akreditačním orgánem k posouzení ověřovatele podle tohoto nařízení, a to samostatně nebo jako člen posuzovacího týmu;
26)
„vedoucím posuzovatelem“ se rozumí posuzovatel, který celkově odpovídá za posouzení ověřovatele podle tohoto nařízení;
27)
„nepřesností“ se rozumí opomenutí, zkreslení nebo chyba v údajích vykázaných provozovatelem nebo provozovatelem letadel s výjimkou přípustné nejistoty podle čl. 12 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 601/2012.
Článek 4
Předpoklad shody
Pokud ověřovatel prokáže shodu s kritérii stanovenými v příslušných harmonizovaných normách ve smyslu čl. 2 bodu 9 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo v jeho částech, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v kapitolách II a III tohoto nařízení v rozsahu, v němž se harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 5
Obecný rámec pro akreditaci
V případě, že toto nařízení neobsahuje žádné konkrétní ustanovení týkající se složení vnitrostátních akreditačních orgánů nebo činností a požadavků spojených s akreditací, použijí se příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 765/2008.
KAPITOLA II
OVĚŘENÍ
Článek 6
Spolehlivost ověření
Ověřený výkaz o emisích musí být pro uživatele spolehlivý. Musí věrně znázorňovat to, co tvrdí, že znázorňuje, nebo o čem lze přiměřeně předpokládat, že znázorňuje.
Proces ověření výkazů o emisích je účinným a spolehlivým nástrojem podporujícím postupy zajišťování kvality a kontroly kvality a zároveň poskytuje informace, na jejichž základě může provozovatel nebo provozovatel letadel jednat tak, aby při monitorování a vykazování emisí zlepšil svou výkonnost.
Článek 7
Obecné povinnosti ověřovatele
1. Ověřovatel provádí ověření a činnosti vyžadované touto kapitolou s cílem předložit ověřovací zprávu, jejímž závěrem je přiměřené ujištění, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
2. Ověřovatel plánuje a provádí ověření s přístupem profesní skepse, který připouští, že mohou existovat okolnosti způsobující, že informace ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel obsahují závažné nepřesnosti.
3. Ověřovatel musí ověření provádět ve veřejném zájmu, tedy nezávisle na provozovateli nebo provozovateli letadel a příslušných orgánech odpovědných za směrnici 2003/87/ES.
4. Během ověřování ověřovatel posoudí, zda:
a)
je výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel úplný a splňuje požadavky uvedené v příloze IX nařízení (EU) č. 601/2012;
b)
je jednání provozovatele nebo provozovatele letadel v souladu s požadavky povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů a plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem, pokud jde o ověření výkazu emisí provozovatele, a s požadavky plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem, pokud jde o ověření výkazu emisí nebo tunokilometrů provozovatele letadel;
c)
údaje ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahují závažné nepřesnosti;
d)
lze předložit informace na podporu činností týkajících se toku dat provozovatele nebo provozovatele letadel, kontrolního systému a souvisejících postupů za účelem zdokonalení jejich monitorování a vykazování.
Za účelem uvedeným v písmeni c) tohoto odstavce si ověřovatel vyžádá od provozovatele nebo provozovatele letadel jasný a objektivní důkaz pro doložení vykázaných úhrnných emisí nebo tunokilometrů s přihlédnutím ke všem dalším informacím uvedeným ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel.
5. Pokud ověřovatel zjistí, že činnost provozovatele nebo provozovatele letadel není v souladu s nařízením (EU) č. 601/2012, uvede tuto nesrovnalost v ověřovací zprávě, a to i v případě, že je plán pro monitorování schválen příslušným orgánem.
6. Pokud nebyl plán pro monitorování schválen příslušným orgánem podle článku 11 nařízení (EU) č. 601/2012, je neúplný nebo pokud během vykazovaného období došlo k významným změnám podle čl. 15 odst. 3 nebo 4 uvedeného nařízení, které nebyly příslušným orgánem odpovídajícím způsobem schváleny, poučí ověřovatel provozovatele nebo provozovatele letadel, aby si potřebné schválení od příslušného orgánu vyžádal.
Po schválení příslušným orgánem ověřovatel pokračuje v ověřovacích činnostech nebo je opakuje či odpovídajícím způsobem přizpůsobuje.
Pokud nebylo schválení uděleno před vydáním ověřovací zprávy, ověřovatel tuto skutečnost uvede v ověřovací zprávě.
Článek 8
Povinnosti před uzavřením smlouvy
1. Před přijetím ověřovací povinnosti se ověřovatel důkladně seznámí s činností provozovatele nebo provozovatele letadel a posoudí, zda může ověření provést. Pro tento účel ověřovatel alespoň:
a)
posoudí rizika spojená s provedením ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel v souladu s tímto nařízením;
b)
provede revizi informací předložených provozovatelem nebo provozovatelem letadel s cílem stanovit rozsah ověření;
c)
posoudí, zda povinnost spadá do oblasti působnosti jeho akreditace;
d)
posoudí, zda má dostatečnou odbornou způsobilost, zaměstnance a zdroje nezbytné pro výběr ověřovacího týmu, který je schopen zvládnout složitost zařízení nebo činností a leteckého parku provozovatele letadel, a zda je schopen úspěšně dokončit ověřovací činnosti v požadované lhůtě;
e)
posoudí, zda je schopen zajistit, že potenciální ověřovací tým, který má k dispozici, má veškerou odbornou způsobilost a osoby požadované k provedení ověřovacích činností pro konkrétního provozovatele nebo provozovatele letadel;
f)
stanoví u každé požadované ověřovací povinnosti lhůtu přidělenou na řádné provedení ověření.
2. Provozovatel nebo provozovatel letadel poskytne ověřovateli všechny příslušné informace, které mu umožní provádět činnosti uvedené v odstavci 1.
Článek 9
Přidělení lhůty
1. Při stanovení lhůty přidělené na výkon ověřovací povinnosti podle čl. 8 odst. 1 písm. f) vezme ověřovatel v úvahu alespoň:
a)
složitost zařízení nebo činností a leteckého parku provozovatele letadel;
b)
úroveň informací a složitost plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem;
c)
požadovanou úroveň závažnosti;
d)
složitost a úplnost činností týkajících se toku dat a kontrolního systému provozovatele nebo provozovatele letadel;
e)
umístění informací a údajů týkajících se emisí skleníkových plynů nebo údajů o tunokilometrech.
2. Ověřovatel zajistí, aby smlouva o ověření stanovila možnost lhůty účtované nad rámec lhůty původně sjednané v této smlouvě, pokud se ukáže, že tato dodatečná lhůta je nezbytná pro provedení strategické analýzy, analýzy rizik nebo jiné ověřovací činnosti. Situace, kdy může být dodatečná lhůta uplatněna, zahrnují přinejmenším tyto:
a)
pokud při ověřování vyjde najevo, že činnosti týkající se toku dat, kontrolní činnosti či logistika provozovatele nebo provozovatele letadel jsou složitější, než se původně předpokládalo;
b)
pokud ověřovatel při ověřování zjistí nepřesnosti, neshody, nedostatky v údajích či chyby v souborech údajů.
3. Ověřovatel uvede přidělenou lhůtu v interní dokumentaci o ověření.
Článek 10
Informace od provozovatele nebo provozovatele letadel
1. Před provedením strategické analýzy a v dalších fázích ověření poskytne provozovatel nebo provozovatel letadel ověřovateli všechny tyto podklady:
a)
povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů provozovatele, pokud se týká ověření výkazu emisí provozovatele;
b)
nejnovější verzi plánu pro monitorování provozovatele nebo provozovatele letadel a všechny ostatní příslušné verze plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem včetně důkazu o schválení;
c)
popis činností týkajících se toku dat provozovatele nebo provozovatele letadel;
d)
posouzení rizik provozovatelem nebo provozovatelem letadel uvedené v čl. 58 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 601/2012, a přehled celkového kontrolního systému;
e)
postupy uvedené v plánu pro monitorování schváleném příslušným orgánem, včetně postupů pro činnosti týkající se toku dat a kontrolní činnosti;
f)
roční výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel o emisích, případně o tunokilometrech;
g)
případně plán odběru vzorků provozovatele podle článku 33 nařízení (EU) č. 601/2012 schválený příslušným orgánem;
h)
pokud v plánu pro monitorování došlo během vykazovaného období k úpravám, záznam o všech těchto úpravách podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 601/2012;
i)
případně výkaz uvedený v čl. 69 odst. 4 nařízení (EU) č. 601/2012;
j)
zprávu o ověření z předchozího roku, pokud ověřovatel pro daného provozovatele nebo provozovatele letadel v předchozím roce ověření neprovedl;
k)
veškerou příslušnou korespondenci s příslušným orgánem, zejména informace týkající se oznámení úprav plánu pro monitorování;
l)
informace o databázích a zdrojích údajů používaných pro účely monitorování a vykazování včetně informací z Eurocontrolu;
m)
monitorovací plán vyžadovaný směrnicí 2009/31/ES a výkazy vyžadované podle článku 14 uvedené směrnice, které se vztahují alespoň k vykazovanému období týkajícího se výkazu emisí, který má být ověřen, pokud se ověření týká výkazu emisí ze zařízení, které provádí geologické uskladňování skleníkových plynů v úložišti podle uvedené směrnice;
n)
případně souhlas příslušného orgánu s tím, že nebudou prováděny prohlídky na místě u zařízení podle čl. 31 odst. 1;
o)
jakékoli další příslušné informace nutné pro plánování a provádění ověření.
2. Předtím než ověřovatel vydá ověřovací zprávu, provozovatel nebo provozovatel letadel mu poskytne konečný schválený a interně validovaný výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel.
Článek 11
Strategická analýza
1. Na začátku ověřování posoudí ověřovatel pravděpodobný charakter, rozsah a složitost ověřovacích úkolů provedením strategické analýzy všech činností vztahujících se k příslušnému zařízení nebo provozovateli letadel.
2. Pro účely porozumění činnostem prováděným zařízením nebo provozovatelem letadel ověřovatel shromáždí a přezkoumá potřebné informace umožňující posoudit, zda je ověřovací tým dostatečně odborně způsobilý k ověřování, určit, zda byla správně stanovena přidělená lhůta uvedená ve smlouvě, a zajistit, že bude schopen provést potřebnou analýzu rizik. Tyto informace obsahují alespoň:
a)
informace uvedené v čl. 10 odst. 1;
b)
požadovanou úroveň závažnosti;
c)
informace získané z ověření z předchozích let, pokud ověřovatel provádí ověření u stejného provozovatele nebo provozovatele letadel.
3. Při přezkumu informací podle odstavce 2 ověřovatel posoudí alespoň následující:
a)
kategorii zařízení podle článku 19 nařízení (EU) č. 601/2012 a činností prováděných v tomto zařízení pro účely ověření výkazu emisí provozovatele;
b)
rozsah a charakter činností provozovatele letadel, šíření informací do různých umístění a počet a druh letů pro účely ověření výkazu emisí nebo tunokilometrů provozovatele letadel;
c)
plán pro monitorování schválený příslušným orgánem a specifika metodiky monitorování v tomto plánu uvedené;
d)
charakter, rozsah a složitost zdrojů emisí a zdrojových toků, jakož i zařízení a procesů, pro něž jsou vykazovány údaje o emisích nebo tunokilometrech, včetně měřicích zařízení popsaných v plánu pro monitorování, původu a použití výpočtových faktorů a jiných primárních zdrojů údajů;
e)
činnosti týkající se toku dat, kontrolní systém a kontrolní prostředí.
4. Při provádění strategické analýzy ověřovatel zkontroluje:
a)
zda mu byla předložena poslední verze plánu pro monitorování schválená příslušným orgánem;
b)
zda během vykazovaného období došlo v plánu pro monitorování k nějakým úpravám;
c)
zda byly tyto úpravy oznámeny příslušnému orgánu podle čl. 15 odst. 1 nebo článku 23 nařízení (EU) č. 601/2012 nebo schváleny příslušným orgánem v souladu s čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 12
Analýza rizik
1. Za účelem navržení, naplánování a provedení účinného ověření ověřovatel určí a analyzuje tyto prvky:
a)
inherentní rizika;
b)
kontrolní činnosti;
c)
kontrolní rizika týkající se účinnosti kontrolních činností provedených podle písmene b).
2. Při určování a analýze prvků uvedených v odstavci 1 vezme ověřovatel v úvahu alespoň:
a)
zjištění strategické analýzy podle čl. 11 odst. 1;
b)
informace uvedené v čl. 10 odst. 1 a čl. 11 odst. 2 písm. c);
c)
úroveň závažnosti podle čl. 11 odst. 2 písm. b).
3. Pokud ověřovatel zjistí, že provozovatel nebo provozovatel letadel nestanovil ve svém posouzení rizik příslušná inherentní a kontrolní rizika, informuje o této skutečnosti provozovatele nebo provozovatele letadel.
4. Na základě informací získaných během ověřování provede ověřovatel v případě potřeby revizi analýzy rizik a přizpůsobí nebo znovu provede příslušné ověřovací činnosti.
Článek 13
Plán ověřování
1. Ověřovatel vypracuje návrh plánu ověřování, který odpovídá získaným informacím a rizikům zjištěným během strategické analýzy a analýzy rizik a který obsahuje alespoň:
a)
program ověřování s popisem charakteru a rozsahu ověřovacích činností, jakož i doby a způsobu provádění těchto činností;
b)
plán zkoušek stanovící rozsah a metody zkoušení kontrolních činností a postupů kontrolních činností;
c)
plán odběru vzorku údajů stanovící rozsah a metody odběru vzorku údajů týkajících se údajových položek, na nichž se zakládají úhrnné emise ve výkazu emisí provozovatele nebo provozovatele letadel nebo souhrnné údaje o tunokilometrech ve výkazu tunokilometrů provozovatele nebo provozovatele letadel.
2. Plán zkoušek uvedený v odst. 1 písm. b) stanoví ověřovatel tak, aby mu umožnil určit míru spolehlivosti příslušných kontrolních činností pro účely posouzení souladu s požadavky uvedenými v čl. 7 odst. 4 písm. b).
Při stanovení velikosti výběrového souboru a činností týkajících se odběru vzorků pro zkoušení kontrolních činností vezme ověřovatel v úvahu tyto prvky:
a)
inherentní rizika;
b)
kontrolní prostředí;
c)
příslušné kontrolní činnosti;
d)
požadavek na předložení ověřovacího posudku s přiměřeným ujištěním.
3. Při stanovení velikosti výběrového souboru a činností týkajících se odběru vzorků pro odběr vzorku údajů uvedený v odst. 1 písm. c) vezme ověřovatel v úvahu tyto prvky:
a)
inherentní a kontrolní rizika;
b)
výsledky analytických postupů;
c)
požadavek na předložení ověřovacího posudku s přiměřeným ujištěním;
d)
úroveň závažnosti;
e)
závažnost přispění jednotlivé položky údajů k celkovému souboru údajů.
4. Ověřovatel vytvoří a provede plán ověřování tak, aby bylo ověřovací riziko sníženo na přijatelnou úroveň, a aby tak získal přiměřené ujištění, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
5. Pokud ověřovatel zjistí při ověřování další rizika, která je třeba snížit, nebo pokud existuje ve skutečnosti méně rizik, než původně předpokládal, aktualizuje analýzu rizik a plán ověřování a přizpůsobí podle nich ověřovací činnosti.
Článek 14
Ověřovací činnosti
Ověřovatel zavede plán ověřování a na základě analýzy rizik zkontroluje zavedení plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem.
Za tímto účelem ověřovatel provede alespoň zkoušky věcné správnosti založené na analytických postupech, ověření údajů a kontrole metodiky monitorování a zkontroluje:
a)
činnosti týkající se toku dat a systémy používané v toku dat včetně systémů informačních technologií;
b)
zda jsou kontrolní činnosti provozovatele nebo provozovatele letadel náležitě zdokumentovány, zavedeny, spravovány a zda jsou dostatečně účinné ke zmírnění inherentních rizik;
c)
zda jsou postupy uvedené v plánu pro monitorování dostatečně účinné ke zmírnění inherentních a kontrolních rizik a zda jsou tyto postupy zavedeny, dostatečně zdokumentovány a náležitě spravovány.
Pro účely odst. 2 písm. a) ověřovatel sleduje tok dat na základě posloupnosti a vzájemného působení činností týkajících se toku dat od primárního zdroje údajů až po vyhotovení výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel.
Článek 15
Analytické postupy
1. Ověřovatel použije pro posouzení věrohodnosti a úplnosti údajů analytické postupy, jsou-li tyto analytické postupy nutné ke stanovení inherentního rizika, kontrolního rizika a povahy kontrolních činností provozovatele nebo provozovatele letadel.
2. Při provádění analytických postupů podle odstavce 1 posoudí ověřovatel vykazované údaje, aby zjistil potenciální rizikové oblasti a následně potvrdil a přizpůsobil plánované ověřovací činnosti. Ověřovatel alespoň:
a)
posoudí věrohodnost výkyvů a trendů v čase nebo mezi porovnatelnými položkami;
b)
zjistí okamžité extrémní hodnoty, neočekávané údaje a nedostatky v údajích.
3. Při použití analytických postupů podle odstavce 1 ověřovatel provede následující postupy:
a)
předběžné analytické postupy na souhrnných údajích před provedením činností podle článku 14, které umožňují pochopit povahu, složitost a význam vykázaných údajů;
b)
věcné analytické postupy na souhrnných údajích a údajových položkách, na nichž se tyto údaje zakládají, za účelem zjištění potenciálních strukturálních chyb a okamžitých extrémních hodnot;
c)
závěrečné analytické postupy na souhrnných údajích s cílem zajistit, aby byly řádně odstraněny všechny chyby zjištěné během ověřovacího postupu.
4. Pokud ověřovatel zjistí extrémní hodnoty, výkyvy, trendy, nedostatky v údajích nebo údaje, které nejsou v souladu s jinými důležitými informacemi nebo které se podstatně liší od předpokládaných hodnot či poměrů, vyžádá si od provozovatele nebo provozovatele letadel vysvětlení podložené dalšími příslušnými důkazy.
Na základě tohoto vysvětlení a dalších předložených důkazů posoudí ověřovatel dopad na plán ověřování a ověřovací činnosti, které mají být provedeny.
Článek 16
Ověřování údajů
1. Ověřovatel ověří údaje ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel na základě podrobného testování údajů včetně zpětného sledování údajů k primárnímu zdroji údajů, křížové kontroly údajů pomocí externích zdrojů údajů, vyrovnávání, kontroly prahových hodnot příslušných údajů a provádění přepočtů.
2. V rámci ověřování údajů podle odstavce 1 a s ohledem na schválený plán pro monitorování včetně postupů popsaných v tomto plánu ověřovatel zkontroluje:
a)
hranice zařízení pro účely ověření výkazu emisí provozovatele;
b)
úplnost zdrojových toků a zdrojů emisí popsaných v plánu pro monitorování schváleném příslušným úřadem pro účely ověření výkazu emisí provozovatele;
c)
úplnost údajů o letech spadajících do činností v oblasti letectví uvedených v příloze I směrnice 2003/87/ES, za které odpovídá provozovatel letadel, a úplnost údajů o emisích a tunokilometrech pro účely ověření výkazu emisí a výkazu tunokilometrů provozovatele letadel;
d)
soulad mezi vykázanými údaji a dokumentací o hmotnosti a vyvážení pro účely ověření výkazu emisí a výkazu tunokilometrů provozovatele letadel;
e)
soulad mezi souhrnnou spotřebou paliva a údaji o palivu zakoupeném nebo jiným způsobem dodaném do letadla vykonávajícího činnost v oblasti letectví pro účely ověření výkazu emisí provozovatele letadel;
f)
soulad souhrnných vykázaných údajů ve výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel s primárním zdrojem údajů;
g)
naměřené hodnoty s využitím výsledků výpočtů provedených provozovatelem v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 601/2012, pokud provozovatel použije měření na základě metodiky podle čl. 21 odst. 1 uvedeného nařízení;
h)
spolehlivost a přesnost údajů.
3. Pro účely kontroly úplnosti údajů o letech podle odst. 2 písm. c) použije ověřovatel údaje o letovém provozu provozovatele letadel včetně údajů shromážděných od Eurocontrolu nebo jiných příslušných organizací, které mohou zpracovávat informace o letovém provozu, jako jsou ty, které má k dispozici Eurocontrol.
Článek 17
Ověření správného používání metodiky monitorování
1. Ověřovatel kontroluje správné používání a zavedení metodiky monitorování schválené příslušným orgánem v plánu pro monitorování včetně specifických podrobností této metodiky monitorování.
2. Pro účely ověření výkazu emisí provozovatele zkontroluje ověřovatel správné používání a zavedení plánu odběru vzorků podle článku 33 nařízení (EU) č. 601/2012 schváleného příslušným orgánem.
3. Pokud je CO2 přemístěn v souladu s články 48 a 49 nařízení (EU) č. 601/2012 a přemístěný CO2 je měřen převáděcím i přijímacím zařízením, ověřovatel zkontroluje, zda lze rozdíly mezi hodnotami naměřenými v obou zařízeních vysvětlit na základě nejistoty systémů měření a zda byl ve výkazech emisí obou zařízení použit správný aritmetický průměr naměřených hodnot.
Pokud nelze rozdíly mezi hodnotami naměřenými v obou zařízeních vysvětlit na základě nejistoty systémů měření, ověřovatel zkontroluje, zda byly provedeny úpravy pro vyrovnání rozdílů mezi naměřenými hodnotami, zda byly tyto úpravy konzervativní a zda byly schváleny příslušným orgánem.
4. Pokud jsou provozovatelé povinni podle čl. 12 odst. 3 nařízení (EU) č. 601/2012 zahrnout do plánu pro monitorování další prvky, které jsou důležité pro splnění požadavků čl. 24 odst. 1 rozhodnutí Komise 2011/278/EU (10), zkontroluje ověřovatel správné používání a zavedení postupů uvedených v čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení. Ověřovatel přitom rovněž zkontroluje, zda provozovatel předložil příslušnému orgánu do 31. prosince vykazovaného období informace týkající se veškerých plánovaných nebo skutečných změn kapacity, úrovně činnosti a provozu zařízení.
Článek 18
Ověřování metod uplatňovaných na chybějící údaje
1. Pokud byly metody uvedené v plánu pro monitorování schváleném příslušným orgánem použity pro doplnění chybějících údajů podle článku 65 nařízení (EU) č. 601/2012, ověřovatel zkontroluje, zda použité metody odpovídaly dané situaci a zda byly uplatněny správně.
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel získá v souladu s článkem 65 nařízení (EU) č. 601/2012 souhlas příslušného orgánu s použitím jiných metod než metod uvedených v prvním pododstavci, ověřovatel zkontroluje, zda byl schválený přístup správně uplatněn a odpovídajícím způsobem zdokumentován.
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel nemůže takový souhlas včas získat, ověřovatel zkontroluje, zda přístup používaný provozovatelem nebo provozovatelem letadel pro doplnění chybějících údajů zajišťuje, že emise nejsou podhodnocovány a že tento přístup nevede k závažným nepřesnostem.
2. Ověřovatel zkontroluje, zda kontrolní činnosti zavedené provozovatelem nebo provozovatelem letadel s cílem zamezit výskytu chybějících údajů uvedených v čl. 65 odst. 1 nařízení (EU) č. 601/2012 jsou účinné.
Článek 19
Posouzení nejistoty
1. Pokud nařízení (EU) č. 601/2012 vyžaduje, aby provozovatel prokázal soulad s prahovými hodnotami nejistoty pro údaje o činnosti a výpočtové faktory, ověřovatel potvrdí platnost informací použitých pro výpočet úrovní nejistoty uvedených ve schváleném plánu pro monitorování.
2. Pokud provozovatel použije metodiku monitorování, která není založena na úrovních podle článku 22 nařízení (EU) č. 601/2012, ověřovatel zkontroluje:
a)
zda posouzení a kvantifikace nejistoty byly provedeny provozovatelem, který prokazuje splnění požadované prahové hodnoty celkové nejistoty pro roční úroveň emisí skleníkových plynů podle čl. 22 písm. c) uvedeného nařízení;
b)
platnost informací použitých pro posouzení a kvantifikaci nejistoty;
c)
zda je celkový přístup použitý pro posouzení a kvantifikaci nejistoty v souladu s čl. 22 písm. b) uvedeného nařízení;
d)
zda byl předložen důkaz o splnění podmínek metodiky monitorování podle čl. 22 písm. a) uvedeného nařízení.
3. Pokud je provozovatel letadel povinen podle nařízení (EU) č. 601/2012 prokázat, že nebyly překročeny požadované úrovně nejistoty, ověřovatel zkontroluje platnost informací použitých k prokázání toho, že příslušné úrovně nejistoty uvedené v plánu pro monitorování schváleném příslušným orgánem nebyly překročeny.
Článek 20
Odběr vzorků
1. Při kontrole shody kontrolních činností a postupů uvedených v čl. 14 písm. b) a c) a při provádění kontrol podle článků 15 a 16 může ověřovatel použít metody odběru vzorků specifické pro určité zařízení nebo provozovatele letadel za předpokladu, že na základě analýzy rizik je odběr vzorků opodstatněný.
2. Pokud ověřovatel zjistí v průběhu odběru vzorků neshodu nebo nepřesnost, vyžádá si od provozovatele nebo provozovatele letadel vysvětlení hlavních příčin této neshody nebo nepřesnosti za účelem posouzení jejich dopadu na vykazované údaje. Na základě výsledku tohoto posouzení ověřovatel určí, zda je nutné provést další ověřovací činnosti, zda je třeba zvětšit velikost výběrového souboru a jakou část základního souboru údajů musí provozovatel nebo provozovatel letadel opravit.
3. Ověřovatel zanese výsledek kontrol podle článků 14, 15, 16 a 17 včetně podrobností dalších vzorků do interní dokumentace o ověření.
Článek 21
Prohlídky na místě
1. Ověřovatel provede během ověřovacího procesu v jenom nebo více vhodných termínech prohlídku na místě s cílem posoudit provoz měřicích přístrojů a systémů monitorování, provést dotazování, vykonat činnosti požadované touto kapitolou a shromáždit dostatečné informace a důkazy, jež mu umožní dospět k závěru, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
2. Provozovatel nebo provozovatel letadel umožní ověřovateli přístup do svých míst.
3. Pro účely ověření výkazu emisí provozovatele ověřovatel využije prohlídky na místě i k posouzení hranic zařízení a úplnosti zdrojových toků a zdrojů emisí.
4. Pro účely ověření výkazů emisí provozovatele ověřovatel na základě analýzy rizik rozhodne, zda jsou nutné prohlídky dalších umístění, a to včetně případů, kdy jsou prováděny příslušné části činností týkajících se toku dat a kontrolních činností v jiných umístěních, např. v sídle společnosti a jiných pracovištích mimo místo.
Článek 22
Řešení nepřesností a neshod
1. Pokud ověřovatel během ověřování zjistí nepřesnosti nebo neshody, informuje o nich včas provozovatele nebo provozovatele letadel a požádá o provedení příslušných oprav.
Provozovatel nebo provozovatel letadel všechny sdělené nepřesnosti a neshody opraví.
2. Veškeré nepřesnosti a neshody, které provozovatel nebo provozovatel letadel během ověřování opraví, zanese ověřovatel do interní dokumentace o ověření a označí je za vyřešené.
3. Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel nepřesnosti nebo neshody, které mu byly ověřovatelem sděleny, neopraví v souladu s odstavcem 1 dříve, než ověřovatel vydá ověřovací zprávu, vyžádá si ověřovatel od provozovatele nebo provozovatele letadel vysvětlení hlavních příčin těchto neshod nebo nepřesností za účelem posouzení dopadu těchto neshod nebo nepřesností na vykazované údaje.
Ověřovatel určí, zda mají neopravené nepřesnosti samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi podstatný vliv na údaje o celkově vykázaných emisích nebo tunokilometrech. Při posuzování závažnosti nepřesností vezme ověřovatel v úvahu jejich rozsah a povahu a konkrétní okolnosti jejich vzniku.
Ověřovatel posoudí, zda mají neopravené neshody samy o sobě nebo ve spojení s jinými neshodami vliv na vykázané údaje a zda to povede k závažným nepřesnostem.
Ověřovatel může považovat nepřesnosti za závažné i v případě, kdy jsou tyto nepřesnosti samy o sobě nebo ve spojení s jinými nepřesnostmi pod úrovní závažnosti stanovenou v článku 23, pokud k takovému úsudku opodstatňuje rozsah a povaha nepřesností a konkrétní okolnosti jejich vzniku.
Článek 23
Úroveň závažnosti
1. Úroveň závažnosti činí 5 % z celkově vykázaných emisí za vykazované období, které je předmětem ověření, v těchto případech:
a)
u zařízení kategorie A uvedených v čl. 19 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 601/2012 a zařízení kategorie B uvedených v čl. 19 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení;
b)
u provozovatelů letadel s ročními emisemi ve výši nepřesahující 500 kilotun fosilního CO2.
2. Úroveň závažnosti činí 2 % z celkově vykázaných emisí za vykazované období, které je předmětem ověření, v těchto případech:
a)
u zařízení kategorie C uvedených v čl. 19 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 601/2012;
b)
u provozovatelů letadel s ročními emisemi ve výši přesahující 500 kilotun fosilního CO2.
3. Pro účely ověření výkazů tunokilometrů provozovatelů letadel je úroveň závažnosti 5 % z celkově vykázaných údajů o tunokilometrech za vykazované období, které je předmětem ověření.
Článek 24
Stanovení závěrů ze zjištění ověření
Při provádění ověření a posuzování informací, které byly v jeho průběhu získány, ověřovatel:
a)
zkontroluje konečné údaje od provozovatele nebo provozovatele letadel včetně údajů, které byly upraveny na základě informací získaných během ověření;
b)
přezkoumá skutečnosti, jimiž provozovatel nebo provozovatel letadel zdůvodnil rozdíly mezi konečnými a dříve poskytnutými údaji;
c)
přezkoumá výsledek posouzení a určí, zda byl správně zaveden plán pro monitorování schválený příslušným orgánem včetně postupů v něm popsaných;
d)
posoudí, zda je ověřovací riziko na přijatelně nízké úrovni pro získání přiměřeného ujištění;
e)
zajistí dostatečné množství důkazů, aby mohl vydat ověřovací posudek s přiměřeným ujištěním, že výkaz neobsahuje závažné nepřesnosti;
f)
zajistí, aby byl ověřovací postup v úplnosti popsán v interní dokumentaci o ověření a aby mohlo být v ověřovací zprávě uvedeno konečné rozhodnutí.
Článek 25
Nezávislý přezkum
1. Před vydáním ověřovací zprávy předloží ověřovatel interní dokumentaci o ověření a ověřovací zprávu osobě provádějící nezávislý přezkum.
2. Osoba provádějící nezávislý přezkum nesmí provádět žádné ověřovací činnosti, které jsou předmětem jejího přezkumu.
3. Rozsah nezávislého přezkumu zahrnuje kompletní ověřovací proces popsaný v této kapitole a zaznamenaný v interní dokumentaci o ověření.
Osoba provádějící nezávislý přezkum provede přezkum tak, aby zajistila, že je ověřovací proces proveden v souladu s tímto nařízením, že byly řádně provedeny postupy pro ověřovací činnosti uvedené v článku 40 a že byla uplatněna řádná odborná péče a úsudek.
Osoba provádějící nezávislý přezkum dále posoudí, zda shromážděné důkazy dostačují k tomu, aby umožnily ověřovateli vydat ověřovací zprávu s přiměřeným ujištěním.
4. Pokud nastanou okolnosti, které by po přezkumu mohly vést ke změnám v ověřovací zprávě, osoba provádějící nezávislý přezkum přezkoumá i tyto změny a jejich důkazy.
5. Ověřovatel řádně oprávní osobu, která ověří ověřovací zprávu založenou na závěrech osoby provádějící nezávislý přezkum a důkazech v interní dokumentaci o ověření.
Článek 26
Interní dokumentace o ověření
1. Ověřovatel připraví a vypracuje interní dokumentaci o ověření, která obsahuje alespoň:
a)
výsledky provedených ověřovacích činností;
b)
strategickou analýzu, analýzu rizik a plán ověřování;
c)
dostatek informací podporujících ověřovací posudek včetně zdůvodnění úsudků o tom, zda mají zjištěné nedostatky závažný vliv na vykázané údaje o emisích nebo tunokilometrech.
2. Návrh interní dokumentace o ověření uvedené v odstavci 1 je vypracován tak, aby osoba provádějící nezávislý přezkum podle článku 25 a vnitrostátní akreditační orgán mohly posoudit, zda bylo ověření provedeno v souladu s tímto nařízením.
Po ověření ověřovací zprávy podle čl. 25 odst. 5 ověřovatel zahrne výsledky nezávislého přezkumu do interní dokumentace o ověření.
3. Ověřovatel poskytne na požádání příslušnému orgánu přístup k interní dokumentaci o ověření, aby mu usnadnil hodnocení daného ověření.
Článek 27
Ověřovací zpráva
1. Na základě informací shromážděných během ověřování vydá ověřovatel provozovateli nebo provozovateli letadel ověřovací zprávu týkající se jednotlivých výkazů emisí nebo výkazů tunokilometrů, které byly předmětem ověření. Ověřovací zpráva musí zahrnovat alespoň jedno z těchto zjištění:
a)
výkaz je po ověření označen za uspokojivý;
b)
výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel obsahuje závažné nepřesnosti, které nebyly před vydáním ověřovací zprávy opraveny;
c)
rozsah ověření je příliš omezený podle článku 28 a ověřovatel nemohl získat dostatečné důkazy pro vydání ověřovacího posudku s přiměřeným ujištěním, že výkaz neobsahuje závažné nepřesnosti;
d)
neshody samy o sobě nebo ve spojení s jinými neshodami jsou příčinou nedostatečné srozumitelnosti a brání ověřovateli v tom, aby s přiměřeným ujištěním prohlásil, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
Pro účely odst. 1 písm. a) může být výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel označen po ověření za uspokojivý jen v případě, že výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel neobsahuje závažné nepřesnosti.
2. Provozovatel nebo provozovatel letadel předloží příslušnému orgánu ověřovací zprávu společně s dotčeným výkazem provozovatele nebo provozovatele letadel.
3. Ověřovací zpráva obsahuje alespoň tyto prvky:
a)
jméno provozovatele nebo provozovatele letadel, který byl předmětem ověření;
b)
cíle ověření;
c)
rozsah ověření;
d)
odkaz na výkaz provozovatele nebo provozovatele letadel, který byl ověřen;
e)
kritéria použitá pro ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel včetně případného povolení a verze plánu pro monitorování schváleného příslušným orgánem, jakož i dobu platnosti jednotlivých plánů pro monitorování;
f)
úhrnné emise nebo tunokilometry na činnost podle přílohy I směrnice 2003/87/ES a na zařízení nebo provozovatele letadel;
g)
vykazované období, které bylo předmětem ověření;
h)
povinnosti provozovatele nebo provozovatele letadel, příslušného orgánu a ověřovatele;
i)
výklad ověřovacího posudku;
j)
popis všech zjištěných nepřesností a neshod, které nebyly před vydáním ověřovací zprávy opraveny;
k)
data prohlídek na místě a osoby, které je prováděly;
l)
informace o tom, zda bylo upuštěno od prohlídek na místě, a důvody pro upuštění od těchto prohlídek;
m)
veškeré případy nesouladu s nařízením (EU) č. 601/2012, které byly zjištěny během ověřování;
n)
potvrzení, zda je metoda použitá pro odstranění nedostatků v údajích podle čl. 18 odst. 1 posledního pododstavce konzervativní a zda vede nebo nevede k závažným nepřesnostem, pokud příslušný orgán nemůže tuto metodu včas schválit;
o)
popis změn a související poznámky, pokud ověřovatel pozoroval změny kapacity, úrovně činností a provozu zařízení, které by mohly mít vliv na přidělování povolenek na emise danému zařízení a které nebyly vykázány příslušnému orgánu do 31. prosince vykazovaného období v souladu s čl. 24 odst. 1 rozhodnutí 2011/278/EU;
p)
případná doporučení ke zlepšení;
q)
jméno vedoucího auditora systému EU ETS, osoby provádějící nezávislý přezkum, případně auditora systému EU ETS a technického odborníka, kteří se podíleli na ověřování výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel;
r)
datum, podpis a jméno oprávněné osoby jednající jménem ověřovatele.
4. V ověřovací zprávě uvede ověřovatel dostatečně podrobný popis nepřesností a neshod, a umožní tak provozovateli nebo provozovateli letadel a příslušnému orgánu porozumět:
a)
rozsahu a povaze nepřesnosti nebo neshody;
b)
tomu, proč daná nepřesnost má, nebo nemá závažný dopad;
c)
tomu, jakého prvku výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel se týká daná nepřesnost nebo jakého prvku plánu pro monitorování se týká daná neshoda.
5. Pokud členský stát požaduje, aby ověřovatel kromě prvků popsaných v odstavci 3 předložil také informace o ověřovacím procesu, které nejsou nutné k porozumění ověřovacímu posudku, může provozovatel nebo provozovatel letadel z důvodů účinnosti předložit tyto dodatečné informace příslušnému orgánu nezávisle na ověřovací zprávě v jiném termínu, nejpozději však do 15. května téhož roku.
Článek 28
Omezení rozsahu
Ověřovatel může dospět k závěru, že rozsah ověření uvedený v čl. 27 odst. 1 písm. c) je příliš omezený, pokud nastane některá z těchto situací:
a)
chybějí údaje, které znemožňují ověřovateli získat důkaz nutný ke snížení ověřovacího rizika na úroveň požadovanou pro dosažení přiměřené úrovně ujištění;
b)
plán pro monitorování nebyl schválen příslušným orgánem;
c)
plán pro monitorování nemá dostatečný záběr nebo není dostatečně srozumitelný pro stanovení závěru ověření;
d)
provozovatel nebo provozovatel letadel neposkytl dostatečné informace, které ověřovateli umožňují provést ověření.
Článek 29
Řešení nevyřízených nezávažných neshod
1. Ověřovatel posoudí, zda provozovatel nebo provozovatel letadel opravil neshody uvedené v ověřovací zprávě za předchozí období monitorování v souladu s požadavky na provozovatele uvedenými v čl. 69 odst. 4 nařízení (EU) č. 601/2012.
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel tyto neshody podle čl. 69 odst. 4 nařízení (EU) č. 601/2012 neopraví, ověřovatel zváží, zda toto opomenutí zvýší nebo může zvýšit riziko vzniku nepřesností.
Ověřovatel v ověřovací zprávě uvede, zda provozovatel nebo provozovatel letadel tyto neshody vyřešil.
2. Ověřovatel zaznamená v interní dokumentaci o ověření podrobnosti o tom, kdy a jak provozovatel nebo provozovatel letadel zjištěné neshody během ověřování vyřešil.
Článek 30
Zlepšení procesu monitorování a vykazování
1. Pokud ověřovatel zjistí oblasti, ve kterých lze zlepšit výkonnost provozovatele nebo provozovatele letadel vztahující se k písmenům a) až d) tohoto odstavce, zahrne do ověřovací zprávy doporučení ke zlepšení výkonnosti provozovatele nebo provozovatele letadel v těchto oblastech:
a)
posouzení rizik provozovatelem nebo provozovatelem letadel;
b)
vývoj, dokumentace, zavedení a správa činností týkajících se toku dat a kontrolních činností, jakož i hodnocení kontrolního systému;
c)
vývoj, dokumentace, zavedení a správa činností týkajících se toku dat a kontrolních činností a jiných postupů, které je provozovatel nebo provozovatel letadel povinen vytvořit podle nařízení (EU) č. 601/2012;
d)
monitorování a vykazování emisí nebo tunokilometrů včetně dosažení vyšších úrovní, snižování rizik a zvyšování účinnosti v oblasti monitorování a vykazování.
2. Během ověřování následujícího po roce, v němž byla v ověřovací zprávě uvedena doporučení ke zlepšení, ověřovatel zkontroluje, zda a jakým způsobem provozovatel nebo provozovatel letadel tato doporučení ke zlepšení provedl.
Pokud provozovatel nebo provozovatel letadel tato doporučení neprovedl nebo je neprovedl správně, ověřovatel posoudí, jaký to má vliv na riziko vzniku nepřesností a neshod.
Článek 31
Zjednodušené ověřování v případě zařízení
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 se může ověřovatel se souhlasem příslušného orgánu v souladu s druhým pododstavcem tohoto odstavce rozhodnout, že neprovede prohlídky na místě u zařízení na základě výsledku analýzy rizik a poté, co shledá, že lze získat vzdálený přístup ke všem příslušným údajům a že jsou splněny podmínky pro neprovedení prohlídek na místě stanovených Komisí. Ověřovatel o tom bez zbytečného prodlení informuje provozovatele.
Provozovatel předloží příslušnému orgánu žádost o schválení rozhodnutí ověřovatele o neprovedení prohlídky na místě.
Na základě žádosti předložené příslušným provozovatelem příslušný orgán rozhodne o schválení rozhodnutí ověřovatele o neprovedení prohlídky na místě, přičemž vezme v úvahu všechny tyto prvky:
a)
informace poskytnuté ověřovatelem ohledně výsledku analýzy rizik;
b)
informace o tom, že lze k příslušným údajům získat vzdálený přístup;
c)
důkaz o tom, že se na zařízení nevztahují požadavky uvedené v odstavci 3;
d)
důkaz o splnění podmínek pro neprovedení prohlídek na místě stanovených Komisí.
2. Souhlas příslušného orgánu podle odstavce 1 není vyžadován pro neprovedení prohlídek na místě u zařízení s nízkými emisemi uvedených v čl. 47 odst. 2 nařízení (EU) č. 601/2012.
3. Ověřovatel pohlídky na místě v každém případě provede v těchto situacích:
a)
pokud ověřovatel ověřuje výkaz emisí provozovatele poprvé;
b)
pokud ověřovatel neprovedl prohlídku na místě ve dvou vykazovaných obdobích bezprostředně předcházejících stávajícímu vykazovanému období;
c)
pokud během vykazovaného období došlo k podstatným úpravám plánu pro monitorování včetně úprav podle čl. 15 odst. 3 nebo 4 nařízení (EU) č. 601/2012.
Článek 32
Zjednodušené ověřování v případě provozovatelů letadel
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 tohoto nařízení může ověřovatel rozhodnout, že neprovede prohlídky na místě u malých producentů emisí uvedených čl. 54 odst. 1 nařízení (EU) č. 601/2012, pokud ověřovatel dospěje na základě své analýzy rizik k závěru, že ke všem příslušným údajům lze získat vzdálený přístup.
2. Pokud provozovatel letadel používá ke stanovení spotřeby paliva zjednodušené nástroje podle čl. 54 odst. 2 nařízení (EU) č. 601/2012 a pokud byly vykázané údaje vytvořeny pomocí těchto nástrojů nezávisle na jakýchkoli vstupních údajích provozovatele letadel, může se ověřovatel na základě své analýzy rizik rozhodnout, že neprovede kontroly podle článku 14, 16, čl. 17 odst. 1, čl. 17 odst. 2 a článku 18 tohoto nařízení.
Článek 33
Plány zjednodušeného ověřování
Pokud ověřovatel používá plán zjednodušeného ověřování, zaznamená v interní dokumentaci o ověření zdůvodnění pro použití těchto plánů včetně důkazů o tom, že podmínky pro použití plánů zjednodušeného ověřování byly splněny.
KAPITOLA III
POŽADAVKY NA OVĚŘOVATELE
Článek 34
Odvětvový rozsah akreditace
Ověřovatel vydá ověřovací zprávu pouze provozovateli nebo provozovateli letadel, který provádí činnost, na niž se vztahuje rozsah činností uvedený v příloze I, pro které byla udělena ověřovateli akreditace v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 765/2008 a tohoto nařízení.
Článek 35
Proces ověřování trvalé odborné způsobilosti
1. Ověřovatel vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje proces ověřování odborné způsobilosti, aby zajistil, že všichni zaměstnanci pověření ověřovacími činnostmi jsou způsobilí vykonávat úkoly, které jim byly přiděleny.
2. V rámci procesu ověřování odborné způsobilosti podle odstavce 1 ověřovatel stanoví, zdokumentuje, zavede a spravuje:
a)
obecná kritéria odborné způsobilosti pro všechny zaměstnance vykonávající ověřovací činnosti;
b)
specifická kritéria odborné způsobilosti pro každou pracovní pozici v rámci ověřovatele vykonávajícího ověřovací činnosti, zejména pro auditora systému EU ETS, vedoucího auditora systému EU ETS, osobu provádějící nezávislý přezkum a technického odborníka;
c)
metodu pro zajištění trvalé odborné způsobilosti a pravidelné hodnocení výkonnosti všech zaměstnanců, kteří provádějí ověřovací činnosti;
d)
proces pro zajištění průběžné odborné přípravy zaměstnanců provádějících ověřovací činnosti;
e)
proces posouzení toho, zda ověřovací povinnost spadá do rozsahu akreditace ověřovatele a zda má ověřovatel odbornou způsobilost, zaměstnance a zdroje nezbytné pro výběr ověřovacího týmu a pro úspěšné provedení ověřovacích činností v požadované lhůtě.
Kritéria odborné způsobilosti podle prvního pododstavce písm. b) jsou specifická pro každý rozsah akreditace, v jehož rámci tyto osoby provádějí ověřovací činnosti.
Při hodnocení odborné způsobilosti zaměstnanců podle prvního pododstavce písm. c) posoudí ověřovatel jejich způsobilost podle kritérií odborné způsobilosti uvedených v písmenech a) a b).
Proces uvedený v prvním pododstavci písm. e) dále zahrnuje proces posouzení toho, zda má ověřovací tým veškerou odbornou způsobilost a osoby nezbytné pro provádění ověřovacích činností pro konkrétného provozovatele nebo provozovatele letadel.
Ověřovatel vypracuje obecná a specifická kritéria odborné způsobilosti, která jsou v souladu s kritérii stanovenými v čl. 36 odst. 4 a článcích 37, 38 a 39.
3. Ověřovatel v pravidelných intervalech monitoruje výkonnost všech zaměstnanců, kteří provádějí ověřovací činnosti, za účelem potvrzení jejich trvalé odborné způsobilosti.
4. Ověřovatel v pravidelných intervalech přezkoumává proces ověřování odborné způsobilosti podle odstavce 1, aby zajistil:
a)
vypracování kritérií odborné způsobilosti uvedených v odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a b) v souladu s požadavky na odbornou způsobilost podle tohoto nařízení;
b)
řešení všech problémů, které mohou být zjištěny v souvislosti se stanovením obecných a specifických kritérií odborné způsobilosti podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a) a b);
c)
aktualizaci a případně správu všech požadavků v rámci procesu ověřování odborné způsobilosti.
5. Ověřovatel má k dispozici systém pro zaznamenávání výsledků činností prováděných v rámci procesu ověřování odborné způsobilosti podle odstavce 1.
6. Dostatečně odborně způsobilý hodnotitel posoudí odbornou způsobilost a výkonnost auditora systému EU ETS a vedoucího auditora systému EU ETS.
Za tímto účelem odborně způsobilý hodnotitel sleduje tyto auditory při ověřování výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel v místě zařízení, případně v místě provozovatele letadel s cílem určit, zda splňují kritéria odborné způsobilosti.
7. Pokud zaměstnanec neprokáže, že zcela splňuje kritéria odborné způsobilosti pro konkrétní úkol, který mu byl přidělen, ověřovatel určí a zorganizuje další odbornou přípravu nebo praxi pod odborným dozorem a tohoto jednotlivce sleduje, dokud ověřovateli uspokojivě neprokáže, že kritéria odborné způsobilosti splňuje.
Článek 36
Ověřovací týmy
1. Pro každé konkrétní ověřování sestaví ověřovatel ověřovací tým, který je schopen provádět ověřovací činnosti podle kapitoly II.
2. Ověřovací tým sestává alespoň z vedoucího auditora systému EU ETS, a vyžadují-li to závěry ověřovatele během posouzení podle čl. 8 odst. 1 písm. e) a strategická analýza, odpovídající počet auditorů systému EU ETS a technických odborníků.
3. Pro nezávislý přezkum ověřovacích činností týkajících se konkrétní ověřovací povinnosti jmenuje ověřovatel osobu provádějící nezávislý přezkum, která není součástí ověřovacího týmu.
4. Každý člen týmu:
a)
je jasně seznámen se svou individuální úlohou v ověřovacím procesu;
b)
je schopen efektivně komunikovat v jazyce požadovaném pro provádění jeho konkrétních úkolů.
5. V ověřovacím týmu je alespoň jedna osoba s technickou způsobilostí a znalostmi nezbytnými k posouzení specifických technických aspektů monitorování a vykazování, které se týkají činností uvedených v příloze I a které provádí provozovatel zařízení nebo letadel, a jedna osoba se schopností komunikovat v jazyce požadovaném pro ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel v členském státě, v němž ověřovatel toto ověření provádí.
6. Pokud ověřovací tým tvoří jedna osoba, musí splňovat všechny požadavky na odbornou způsobilost pro auditora systému EU ETS a vedoucího auditora systému EU ETS a požadavky uvedené v odstavcích 4 a 5.
Článek 37
Požadavky na odbornou způsobilost auditorů systému EU ETS a vedoucích auditorů systému EU ETS
1. Auditor systému EU ETS musí být odborně způsobilý k ověřování. Za tímto účelem musí mít auditor systému EU ETS alespoň:
a)
znalost směrnice 2003/87/ES, nařízení (EU) č. 601/2012, tohoto nařízení, příslušných norem a jiných právních předpisů, platných pokynů, jakož i příslušných pokynů a právních předpisů, které vydal členský stát, v němž ověřovatel ověření provádí;
b)
znalosti a zkušenosti v oblasti auditu údajů a informací včetně:
i)
metodiky auditu údajů a informací, které zahrnují uplatnění úrovně závažnosti a posouzení závažnosti nepřesností,
ii)
analýzy inherentních a kontrolních rizik,
iii)
technik odběru vzorků v souvislosti s odběrem vzorku údajů a ověření kontrolních činností,
iv)
posouzení informačních a datových systémů, IT systémů, činností týkajících se toku dat, kontrolních činností, kontrolních systémů a postupů kontrolních činností;
c)
schopnosti provádět činnosti týkající se ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel podle kapitoly II;
d)
znalostí a zkušeností v oblasti technických aspektů monitorování a vykazování specifických pro dané odvětví, které odpovídají rozsahu činností uvedených v příloze I, v jehož rámci auditor systému EU ETS ověření provádí.
2. Vedoucí auditor systému EU ETS musí splňovat požadavky na odbornou způsobilost auditora systému EU ETS a prokázat odbornou způsobilost k vedení ověřovacího týmu a k tomu, nést odpovědnost za provádění ověřovacích činností v souladu s tímto nařízením.
Článek 38
Požadavky na odbornou způsobilost osob provádějících nezávislý přezkum
1. Osoba provádějící nezávislý přezkum předloží příslušnému orgánu k přezkoumání návrh ověřovací zprávy a interní dokumentaci o ověření podle článku 25.
2. Osoba provádějící nezávislý přezkum musí splňovat požadavky na odbornou způsobilost vedoucího auditora systému EU ETS podle čl. 37 odst. 2.
3. Osoba provádějící nezávislý přezkum musí mít nezbytnou odbornou způsobilost k analyzování poskytnutých informací tak, aby potvrdila úplnost a integritu těchto informací, ke vznášení námitek vůči chybějícím a rozporuplným informacím a ke kontrolování datové stopy pro účely posouzení úplnosti interní dokumentace o ověření a toho, zda poskytuje dostatečné informace pro návrh ověřovací zprávy.
Článek 39
Využívání technických odborníků
1. Při provádění ověřovacích činností může ověřovatel využít technické oborníky k zajištění podrobných vědomostí a odborných znalostí ohledně konkrétního předmětu, které slouží jako podpora auditorovi systému EU ETS a vedoucímu auditorovi systému EU ETS při provádění jejich ověřovacích činností.
2. Pokud není osoba provádějící nezávislý přezkum odborně způsobilá k posouzení určitého problému v procesu přezkumu, vyžádá si ověřovatel podporu technického odborníka.
3. Technický odborník má odbornou způsobilost a znalosti, pomocí nichž zajistí auditorovi systému EU ETS a vedoucímu auditorovi systému EU ETS nebo v případě potřeby osobě provádějící nezávislý přezkum účinnou podporu ohledně daného předmětu, pro který jsou jeho vědomosti a odborné znalosti vyžadovány. Technický odborník má dále dostatečné znalosti vyžadované podle čl. 37 odst. 1 písm. a), b) a c).
4. Technický odborník provádí konkrétní úkoly pod vedením a na plnou odpovědnost vedoucího auditora systému EU ETS ověřovacího týmu, ve kterém technický odborník působí, nebo osoby provádějící nezávislý přezkum.
Článek 40
Postupy pro ověřovací činnosti
1. Ověřovatel vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje jeden nebo více postupů pro ověřovací činnosti popsané v kapitole II a postupy a procesy vyžadované v příloze II. Při vytváření a provádění těchto postupů a procesů ověřovatel vykonává činnosti v souladu s harmonizovanou normou uvedenou v příloze II.
2. Ověřovatel navrhne, zdokumentuje, zavede a spravuje systém řízení kvality, aby zajistil jednotnou tvorbu, provádění, zlepšování a přezkum postupů a procesů podle odstavce 1 v souladu s harmonizovanou normou uvedenou v příloze II.
Článek 41
Záznamy a komunikace
1. Ověřovatel vede záznamy včetně záznamů o odborné způsobilosti a nestrannosti zaměstnanců za účelem prokázání souladu s tímto nařízením.
2. Ověřovatel tyto informace pravidelně zpřístupní provozovateli nebo provozovateli letadel a dalším příslušným stranám v souladu s harmonizovanou normou uvedenou v příloze II.
3. Ověřovatel zachovává důvěrnost informací získaných během ověřování v souladu s harmonizovanou normou uvedenou v příloze II.
Článek 42
Nestrannost a nezávislost
1. Ověřovatel je nezávislý na provozovateli nebo provozovateli letadel a při provádění svých ověřovacích činností je nestranný.
Za tímto účelem nesmí být ověřovatel ani žádná součást stejného právního subjektu provozovatelem nebo provozovatelem letadel, vlastníkem provozovatele nebo provozovatele letadel ani jejich vlastněným subjektem. Ověřovatel dále nesmí mít s provozovatelem ani s provozovatelem letadel vztahy, které by mohly jeho nezávislost a nestrannost ovlivnit. Ověřovatel je rovněž nezávislý na orgánech, které obchodují s povolenkami na emise podle systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů zřízeného podle článku 19 směrnice 2003/87/ES.
2. Ověřovatel je organizován tak, aby byla zajištěna jeho objektivita, nezávislost a nestrannost. Pro účely tohoto nařízení se použijí příslušné požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze II.
3. Ověřovatel nesmí provádět pro provozovatele ani provozovatele letadel ověřovací činnosti, které představují nepřijatelné riziko ohrožující jeho nestrannost nebo které jej uvádějí do střetu zájmů. Při ověřování výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel nesmí ověřovatel využívat zaměstnance ani smluvní subjekty, které jsou ve skutečném nebo potenciálním střetu zájmů. Ověřovatel dále zajistí, aby činnosti zaměstnanců nebo organizací neovlivňovaly důvěrnost, objektivitu, nezávislost a nestrannost ověřování.
Má se za to, že nepřijatelné riziko ohrožující nestrannost nebo riziko střetu zájmů podle první věty prvního pododstavce vzniká mimo jiné v některém z těchto případů:
a)
pokud ověřovatel nebo některá součást stejného právního subjektu poskytuje poradenské služby pro vývoj části procesu monitorování a vykazování, který je popsán v plánu pro monitorování schváleném příslušným orgánem včetně vývoje metodiky monitorování, vytvoření návrhu výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel a vytvoření plánu pro monitorování;
b)
pokud ověřovatel nebo některá součást stejného právního subjektu poskytuje technickou podporu pro vývoj či správu systému zavedeného pro monitorování a vykazování údajů o emisích a tunokilometrech.
4. Má se za to, že ověřovatel se ve vztahu k provozovateli nebo provozovateli letadel dostal do střetu zájmů mimo jiné v některém z těchto případů:
a)
pokud je vztah mezi ověřovatelem a provozovatelem nebo provozovatelem letadel založen na společném vlastnictví, společné správě, společném řízení nebo společných zaměstnancích, sdílených zdrojích, společných financích a společných smlouvách nebo marketingu;
b)
pokud provozovatel nebo provozovatel letadel využil poradenskou službu uvedenou v odst. 3 písm. a) nebo technickou podporu uvedenou v písmenu b) uvedeného odstavce od poradenského orgánu, orgánu technické podpory nebo jiné organizace, které jsou s ověřovatelem v určitém vztahu a ohrožují jeho nestrannost.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) se nestrannost ověřovatele považuje za ohroženou, pokud jsou vztahy mezi ním a poradenským orgánem, orgánem technické podpory nebo jinou organizací založeny na společném vlastnictví, společné správě, společném řízení nebo společných zaměstnancích, sdílených zdrojích, společných financích, společných smlouvách nebo marketingu a společných platbách prodejní provize nebo jiných finančních pobídek za doporučení nových klientů.
5. Nezávislý přezkum a vydání ověřovací zprávy nesmí ověřovatel zajišťovat externě. Pro účely tohoto nařízení musí ověřovatel při externím zajištění jiných ověřovacích činností splňovat příslušné požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze II.
Uzavírání smluv se subjekty na provedení ověřovacích činností však externí zajištění pro účely prvního pododstavce nepředstavuje, pokud ověřovatel při uzavírání smluv s těmito osobami splňuje příslušné požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze II.
6. Ověřovatel vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje proces pro zajištění trvalé nestrannosti a nezávislosti ověřovatele, součástí stejného právního subjektu, jako je ověřovatel, a jiných organizací uvedených v odstavci 4 a všech zaměstnanců a smluvních subjektů, kteří se podílejí na ověřování. Tento proces zahrnuje mechanismus pro zajištění nestrannosti a nezávislosti ověřovatele a musí splňovat příslušné požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze II.
KAPITOLA IV
AKREDITACE
Článek 43
Akreditace
Ověřovatel vydávající ověřovací zprávu provozovateli nebo provozovateli letadel musí být akreditován pro rozsah činností uvedených v příloze I, pro které ověřovatel provádí ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel.
Článek 44
Cíle akreditace
Během procesu akreditace a monitorování akreditovaných ověřovatelů každý vnitrostátní akreditační orgán posoudí, zda ověřovatel a jeho zaměstnanci provádějící ověřovací činnosti:
a)
mají odbornou způsobilost k ověřování výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel v souladu s tímto nařízením;
b)
provádějí ověření výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel v souladu s tímto nařízením;
c)
splňují požadavky stanovené v kapitole III.
Článek 45
Žádost o akreditaci
1. O akreditaci podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008 a ustanovení této kapitoly může požádat každá právnická osoba nebo jiný právní subjekt.
Žádost musí obsahovat informace požadované na základě harmonizované normy uvedené v příloze III.
2. Vedle informací uvedených v odstavci 1 tohoto článku musí žadatel před zahájením posouzení podle článku 44 zpřístupnit vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu:
a)
všechny informace, které vnitrostátní akreditační orgán vyžaduje;
b)
postupy a informace týkající se procesů uvedených v čl. 40 odst. 1 a informace o systému řízení kvality uvedeném v čl. 40 odst. 2;
c)
kritéria odborné způsobilosti uvedená v čl. 35 odst. 2 písm. a) a b), výsledky procesu ověřování odborné způsobilosti podle článku 35, jakož i další příslušnou dokumentaci ohledně odborné způsobilosti všech zaměstnanců, kteří se podílejí na ověřovacích činnostech;
d)
informace o procesu pro zajištění trvalé nestrannosti a nezávislosti podle čl. 42 odst. 6 včetně příslušných záznamů o nestrannosti a nezávislosti žadatele a jeho zaměstnanců;
e)
informace o technických odbornících a klíčových zaměstnancích, kteří se podílejí na ověřování výkazů provozovatele nebo provozovatele letadel;
f)
systém a proces pro zajištění odpovídající interní dokumentace o ověření;
g)
další příslušné záznamy uvedené v čl. 41 odst. 1.
Článek 46
Příprava posouzení
1. Při přípravě posouzení podle článku 44 vezme každý vnitrostátní akreditační orgán v úvahu složitost rozsahu, pro který žadatel o akreditaci žádá, a složitost systému řízení kvality podle čl. 40 odst. 2, postupy a informace o procesech uvedených v čl. 40 odst. 1 a zeměpisné oblasti, ve kterých žadatel ověřování provádí nebo ve kterých ověřování plánuje.
2. Pro účely tohoto nařízení musí vnitrostátní akreditační orgán splňovat minimální požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 47
Posouzení
1. Posuzovací tým uvedený v článku 57 provádí pro účely posouzení podle článku 44 alespoň tyto činnosti:
a)
přezkum všech příslušných dokumentů a záznamů uvedených v článku 45;
b)
prohlídku provozovny žadatele s cílem přezkoumat reprezentativní vzorek interní dokumentace o ověření a posoudit zavedení systému řízení kvality žadatele a jeho postupů či procesů uvedených v článku 40;
c)
svědecké posouzení reprezentativní části požadovaného rozsahu akreditace a výkonnosti a odborné způsobilosti reprezentativního počtu zaměstnanců žadatele podílejících se na ověření výkazu provozovatele nebo provozovatele letadel s cílem zajistit soulad činnosti těchto zaměstnanců s tímto nařízením.
Při provádění těchto činností musí posuzovací tým splňovat požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze III.
2. Posuzovací tým ohlásí zjištění a neshody žadateli v souladu s požadavky stanovenými v harmonizované normě uvedené v příloze III a vyžádá si od něj vyjádření k ohlášeným zjištěním a neshodám v souladu s uvedenými ustanoveními.
3. Žadatel přijme k odstranění všech neshod ohlášených podle odstavce 2 nápravná opatření a ve svém vyjádření ke zjištěním a neshodám ohlášeným posuzovacím týmem uvede, jaká opatření k odstranění všech zjištěných neshod přijal nebo plánuje přijmout ve lhůtě stanovené vnitrostátním akreditačním orgánem.
4. Vnitrostátní akreditační orgán vyjádření žadatele ke zjištěním a neshodám předložené podle odstavce 3 přezkoumá.
Pokud vnitrostátní akreditační orgán zjistí, že vyjádření žadatele je nedostatečné nebo neúčinné, vyžádá si od žadatele další informace nebo přijetí dalších opatření. Vnitrostátní akreditační orgán může rovněž požadovat důkaz o účinném zavedení přijatých opatření nebo provést následné posouzení účinného zavedení nápravných opatření.
Článek 48
Rozhodnutí o akreditaci a osvědčení o akreditaci
1. Vnitrostátní akreditační orgán při přípravě a přijímání rozhodnutí o udělení, rozšíření nebo obnovení akreditace žadatele vezme v úvahu požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze III.
2. Pokud vnitrostátní akreditační orgán rozhodne o udělení, rozšíření nebo obnovení akreditace žadatele, vydá za tímto účelem osvědčení o akreditaci.
Osvědčení o akreditaci obsahuje alespoň informace požadované na základě harmonizované normy uvedené v příloze III.
Osvědčení o akreditaci uvedené v odstavci 2 je platné po dobu nejvýše pěti let od data, kdy vnitrostátní akreditační orgán toto osvědčení vydal.
Článek 49
Dozor
1. Vnitrostátní akreditační orgán vykonává každoroční dozor nad jednotlivými ověřovateli, kterým vydal osvědčení o akreditaci.
Dozor sestává alespoň:
a)
z prohlídky prostor ověřovatele s cílem provést činnosti uvedené v čl. 47 odst. 1 písm. b);
b)
ze svědeckého posouzení výkonnosti a odborné způsobilosti reprezentativního počtu zaměstnanců ověřovatele v souladu s čl. 47 odst. 1 písm. c).
2. Vnitrostátní akreditační orgán vykoná první dozor nad ověřovatelem v souladu s odstavcem 1 nejpozději dvanáct měsíců ode dne, kdy bylo tomuto ověřovateli vydáno osvědčení o akreditaci.
3. Vnitrostátní akreditační orgán připraví svůj plán dozoru nad jednotlivými ověřovateli tak, aby bylo možné posoudit reprezentativní vzorky rozsahu akreditace v souladu s požadavky stanovenými v harmonizované normě uvedené v příloze III.
4. Na základě výsledků dozoru podle odstavce 1 vnitrostátní akreditační orgán rozhodne, zda potvrdí prodloužení akreditace.
5. Pokud ověřovatel provádí ověření v jiném členském státě, může vnitrostátní akreditační orgán, který ověřovateli udělil akreditaci, požádat vnitrostátní akreditační orgán členského státu, v němž je ověření prováděno, aby dozorové činnosti vykonával jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Článek 50
Opakované posouzení
1. Před skončením platnosti osvědčení o akreditaci provede vnitrostátní akreditační orgán opakované posouzení ověřovatele, kterému osvědčení vydal, a určí, zda lze platnost tohoto osvědčení o akreditaci prodloužit.
2. Vnitrostátní akreditační orgán připraví svůj plán opakovaného posouzení jednotlivých ověřovatelů tak, aby bylo možné posoudit reprezentativní vzorky rozsahu akreditace. Při plánování a výkonu dozoru musí vnitrostátní akreditační orgán splňovat požadavky stanovené v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 51
Mimořádné posouzení
1. Vnitrostátní akreditační orgán může kdykoli provést mimořádné posouzení ověřovatele, aby se ujistil, že ověřovatel splňuje požadavky tohoto nařízení.
2. Aby mohl vnitrostátní akreditační orgán posoudit nutnost mimořádného hodnocení, ověřovatel vnitrostátní akreditační orgán neprodleně informuje o všech podstatných změnách, které se týkají jeho akreditace a souvisejí s některým aspektem jeho stavu nebo provozu. Podstatné změny zahrnují ty, které jsou uvedeny v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 52
Rozšíření rozsahu
Vnitrostátní akreditační orgán provede na základě žádosti ověřovatele o rozšíření rozsahu udělené akreditace činnosti nezbytné ke stanovení toho, zda ověřovatel splňuje pro požadované rozšíření rozsahu akreditace požadavky článku 44.
Článek 53
Správní opatření
1. Vnitrostátní akreditační orgán může pozastavit, zrušit nebo omezit akreditaci ověřovatele, pokud ověřovatel nesplňuje požadavky tohoto nařízení.
Vnitrostátní akreditační orgán pozastaví, zruší nebo omezí akreditaci ověřovatele, pokud o to ověřovatel požádá.
Vnitrostátní akreditační orgán vytvoří, zdokumentuje, zavede a spravuje postup pro pozastavení akreditace, zrušení akreditace nebo omezení rozsahu akreditace.
2. Vnitrostátní akreditační orgán pozastaví akreditaci nebo omezí rozsah akreditace v některém z těchto případů:
a)
ověřovatel závažným způsobem porušil požadavky tohoto nařízení;
b)
ověřovatel trvale a opakovaně neplní požadavky tohoto nařízení;
c)
ověřovatel porušil jiné zvláštní podmínky vnitrostátního akreditačního orgánu.
3. Vnitrostátní akreditační orgán zruší akreditaci, pokud:
a)
ověřovatel nenapravil příčiny, které vedly k rozhodnutí o pozastavení platnosti osvědčení o akreditaci;
b)
člen vrcholného vedení organizace ověřovatele byl uznán vinným z podvodu;
c)
ověřovatel úmyslně poskytl nepravdivé informace.
4. Proti rozhodnutí vnitrostátního akreditačního orgánu o pozastavení či zrušení akreditace nebo omezení jejího rozsahu v souladu s odstavci 2 a 3 lze podat odvolání.
Členské státy vytvoří postupy pro vyřizování těchto odvolání.
5. Rozhodnutí vnitrostátního akreditačního orgánu o pozastavení či zrušení akreditace nebo omezení jejího rozsahu nabývá účinku poté, co je oznámeno ověřovateli.
Vnitrostátní akreditační orgán ukončí pozastavení platnosti osvědčení o akreditaci, pokud obdrží dostatečné informace, které jej přesvědčí o tom, že ověřovatel splňuje požadavky tohoto nařízení.
KAPITOLA V
POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE AKREDITAČNÍCH ORGÁNŮ PRO AKREDITACI OVĚŘOVATELŮ SYSTÉMU ETS
Článek 54
Vnitrostátní akreditační orgán
1. Úkoly související s akreditací podle tohoto nařízení plní vnitrostátní akreditační orgány jmenované podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Pokud se členský stát rozhodne umožnit certifikaci ověřovatelů, kteří jsou fyzickými osobami, podle tohoto nařízení, je úkoly souvisejícími s certifikací těchto ověřovatelů pověřen jiný vnitrostátní orgán než vnitrostátní akreditační orgán jmenovaný podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008.
3. Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti stanovené v odstavci 2, zajistí, aby příslušný vnitrostátní orgán splňoval požadavky tohoto nařízení včetně požadavků stanovených v článku 70, a poskytne požadované podpůrné doklady v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 765/2008.
4. Vnitrostátní akreditační orgán je členem orgánu uznaného podle článku 14 uvedeného nařízení.
5. Vnitrostátní akreditační orgán je pověřen akreditací jako činností orgánu veřejné správy a je formálně uznán členským státem, ve kterém orgány veřejné správy akreditaci přímo neprovádějí.
6. Pro účely tohoto nařízení vykonává vnitrostátní akreditační orgán své funkce v souladu s požadavky stanovenými v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 55
Přeshraniční akreditace
Pokud členský stát usoudí, že jmenovat vnitrostátní akreditační orgán nebo poskytovat akreditační služby ve smyslu článku 15 směrnice 2003/87/ES není hospodářsky smyslupné nebo udržitelné, obrátí se o pomoc na vnitrostátní akreditační orgán jiného členského státu.
Dotčený členský stát o tom informuje Komisi a jiné členské státy.
Článek 56
Nezávislost a nestrannost
1. Vnitrostátní akreditační orgán je uspořádán tak, aby byla zaručena jeho úplná nezávislost na ověřovatelích, které posuzuje, a jeho nestrannost při provádění akreditačních činností.
2. Za tímto účelem nesmí vnitrostátní akreditační orgán nabízet ani poskytovat žádné činnosti nebo služby, které poskytuje ověřovatel, ani nesmí poskytovat poradenské služby, vlastnit podíl či mít jiné finanční nebo manažerské zájmy v organizaci ověřovatele.
3. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 54 odst. 2, jsou struktura, povinnosti a úkoly vnitrostátního akreditačního orgánu jasně odlišeny od struktury, povinností a úkolů příslušného orgánu a jiných vnitrostátních orgánů.
4. Vnitrostátní akreditační orgán přijímá všechna konečná rozhodnutí týkající se akreditace ověřovatelů.
Vnitrostátní akreditační orgán však může zadat určité činnosti subdodavatelům s výhradou požadavků stanovených v harmonizované normě uvedené v příloze III.
Článek 57
Posuzovací tým
1. Vnitrostátní akreditační orgán jmenuje posuzovací tým pro každé konkrétní posouzení.
2. Posuzovací tým sestává z vedoucího posuzovatele a v případě potřeby z odpovídajícího počtu posuzovatelů nebo technických odborníků pro konkrétní rozsah akreditace.
V posuzovacím týmu je alespoň jedna osoba se znalostmi monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů podle nařízení (EU) č. 601/2012, jež mají význam pro rozsah akreditace, a s odbornou způsobilostí a znalostmi nutnými k posouzení ověřovacích činností v rámci provozovatele zařízení nebo letadel pro daný rozsah a nejméně jedna osoba se znalostmi příslušných vnitrostátních právních předpisů a pokynů.
Článek 58
Požadavky na odbornou způsobilost posuzovatelů
1. Posuzovatel musí mít při posuzování ověřovatele odbornou způsobilost k provádění činností uvedených v kapitole IV. Za tímto účelem posuzovatel musí:
a)
splňovat požadavky stanovené v harmonizované normě podle nařízení (ES) č. 765/2008 uvedené v příloze III;
b)
mít znalosti směrnice 2003/87/ES, nařízení (EU) č. 601/2012, tohoto nařízení, příslušných norem a jiných příslušných právních předpisů, jakož i platných pokynů;
c)
mít znalosti auditu údajů a informací podle čl. 37 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení získané na základě odborné přípravy nebo přístupu k osobě, která znalosti a zkušenosti v oblasti auditu těchto údajů a informací má.
2. Vedoucí posuzovatel musí splňovat požadavky na odbornou způsobilost uvedené v odstavci 1, prokázat odbornou způsobilost k vedení posuzovacího týmu a k tomu, nést odpovědnost za posouzení prováděné v souladu s tímto nařízením.
3. Interní osoby provádějící přezkum a osoby vydávající rozhodnutí o udělení, rozšíření nebo obnovení akreditace musí kromě požadavků na odbornou způsobilost uvedených v odstavci 1 mít i dostatečné znalosti a zkušenosti v oblasti hodnocení akreditace.
Článek 59
Techničtí odborníci
1. Vnitrostátní akreditační orgán může do posuzovacího týmu zahrnout i technické odborníky k zajištění podrobných vědomostí a odborných znalostí ohledně konkrétního předmětu, které slouží jako potřebná podpora vedoucímu posuzovateli nebo posuzovateli při provádění jejich posuzovacích činností.
2. Technický odborník má odbornou způsobilost a znalosti, pomocí nichž zajistí vedoucímu posuzovateli a posuzovateli účinnou podporu ohledně daného předmětu, pro který jsou jeho vědomosti a odborné znalosti vyžadovány. Technický odborník musí rovněž:
a)
mít znalosti směrnice 2003/87/ES, nařízení (EU) č. 601/2012, tohoto nařízení, příslušných norem a jiných příslušných právních předpisů, jakož i platných pokynů;
b)
mít dostatečnou znalost ověřovacích činností.
3. Technický odborník provádí konkrétní úkoly pod vedením a na plnou odpovědnost vedoucího posuzovatele příslušného posuzovacího týmu.
Článek 60
Postupy
Vnitrostátní akreditační orgán musí vyhovovat požadavkům stanoveným podle článku 8 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 61
Stížnosti
Pokud vnitrostátní akreditační orgán obdrží od příslušného orgánu, provozovatele nebo provozovatele letadel nebo jiných zúčastněných stran stížnost týkající se ověřovatele, vnitrostátní akreditační orgán v přiměřené lhůtě:
a)
rozhodne o platnosti stížnosti;
b)
zajistí, aby dotčenému ověřovateli byla dána příležitost vyjádřit se;
c)
přijme odpovídající opatření k vyřízení stížnosti;
d)
provede záznam o stížnosti a přijatých opatřeních a
e)
odpoví stěžovateli.
Článek 62
Záznamy a dokumentace
Vnitrostátní akreditační orgán vede záznamy o jednotlivých osobách podílejících se na akreditačním procesu. Tyto záznamy zahrnují záznamy týkající se příslušných kvalifikací, odborné přípravy, zkušeností, nestrannosti a odborné způsobilosti, jež jsou nezbytné k prokázání souladu s tímto nařízením.
Článek 63
Přístup k informacím a důvěrnost
1. Vnitrostátní akreditační orgán pravidelně zveřejňuje a aktualizuje informace, které v průběhu svých akreditačních činností obdrží.
2. Vnitrostátní akreditační orgán případně přijme vhodná opatření k zajištění důvěrnosti obdržených informací v souladu s čl. 8 bodem 4) nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 64
Vzájemné hodnocení
1. Vnitrostátní akreditační orgány se podrobí pravidelnému vzájemnému hodnocení.
Vzájemné hodnocení uspořádá orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 zavede odpovídající kritéria vzájemného hodnocení a účinný a nezávislý postup vzájemného hodnocení za účelem posouzení toho, zda:
a)
vnitrostátní akreditační orgán, který je vzájemnému hodnocení podroben, provedl akreditační činnosti v souladu s kapitolou IV;
b)
vnitrostátní akreditační orgán, který je vzájemnému hodnocení podroben, splnil požadavky stanovené v této kapitole.
Tato kritéria zahrnují požadavky na odbornou způsobilost osob provádějících vzájemné hodnocení a týmů provádějících vzájemné hodnocení, které jsou specifické pro systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů, zřízený podle směrnice 2003/87/ES.
3. Orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 zveřejní a sdělí výsledek vzájemného hodnocení vnitrostátního akreditačního orgánu Komisi, vnitrostátním orgánům zodpovědným za vnitrostátní akreditační orgány v členských státech a příslušnému orgánu členských států nebo kontaktnímu místu podle čl. 69 odst. 2.
4. Aniž je dotčen odstavec 1, platí, že pokud se vnitrostátní akreditační orgán úspěšně podrobí vzájemnému hodnocení uspořádanému orgánem uznaným podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 před vstupem tohoto nařízení v platnost, je tomuto vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu udělena výjimka z povinnosti podrobit se novému vzájemnému hodnocení po vstupu tohoto nařízení v platnost v případě, že prokáže shodu s tímto nařízením.
Za tímto účelem předloží dotčený vnitrostátní akreditační orgán orgánu uznanému podle článku 14 nařízení č. 765/2008 žádost a potřebnou dokumentaci.
Orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 rozhodne, zda podmínky pro udělení výjimky byly splněny.
Výjimka platí po dobu nejvýše tří let ode dne oznámení rozhodnutí vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu.
5. Vnitrostátní orgán pověřený podle čl. 54 odst. 2 úkoly souvisejícími s certifikací ověřovatelů, kteří jsou fyzickými osobami, podle tohoto nařízení splňuje úroveň důvěryhodnosti rovnocennou vnitrostátním akreditačním orgánům, které se úspěšně podrobily vzájemnému hodnocení.
Za tímto účelem dotčený členský stát ihned po svých rozhodnutích, jimiž vnitrostátní orgán prováděním certifikace pověří, poskytne Komisi a členským státům všechny příslušné podpůrné doklady. Žádný vnitrostátní orgán nesmí certifikovat ověřovatele pro účely tohoto nařízení dříve, než dotčený členský stát tyto podpůrné doklady poskytne.
Dotčený členský stát pravidelně přezkoumává fungování vnitrostátního orgánu s cílem zajistit, aby i nadále splňoval výše uvedenou úroveň důvěryhodnosti, a uvědomí o tom Komisi.
Článek 65
Nápravná opatření
1. Členské státy pravidelně kontrolují své vnitrostátní akreditační orgány s cílem zajistit, aby trvale splňovaly požadavky tohoto nařízení, s přihlédnutím k výsledkům vzájemného hodnocení uspořádaného v souladu s článkem 64.
2. Pokud vnitrostátní akreditační orgán nesplňuje požadavky tohoto nařízení nebo neplní své povinnosti stanovené tímto nařízením, dotčený členský stát přijme vhodná nápravná opatření nebo přijetí těchto nápravných opatření zajistí a uvědomí o tom Komisi.
Článek 66
Vzájemné uznávání ověřovatelů
1. Členské státy uznají rovnocennost služeb poskytovaných akreditačními orgány, které se úspěšně podrobily vzájemnému hodnocení. Členské státy akceptují osvědčení o akreditaci ověřovatelů akreditovaných těmito vnitrostátními akreditačními orgány a respektují právo těchto ověřovatelů provádět ověření v rozsahu své akreditace.
2. Pokud vnitrostátní akreditační orgán neprojde celým procesem vzájemného hodnocení do 31. prosince 2014, akceptují členské státy osvědčení o akreditaci ověřovatelů akreditovaných tímto vnitrostátním akreditačním orgánem za předpokladu, že orgán uznaný podle článku 14 nařízení č. 765/2008 zahájí s tímto vnitrostátním akreditačním orgánem proces vzájemného hodnocení a nezjistí nesoulad tohoto vnitrostátního akreditačního orgánu s tímto nařízením.
3. Pokud certifikaci ověřovatelů provádí vnitrostátní orgán podle čl. 54 odst. 2, akceptují členské státy osvědčení vydané tímto orgánem a respektují právo certifikovaných ověřovatelů provádět ověření v rozsahu své certifikace.
Článek 67
Monitorování poskytovaných služeb
Pokud členský stát v průběhu inspekce prováděné v souladu s čl. 31 odst. 4 směrnice 2006/123/ES zjistí, že ověřovatel nedodržuje toto nařízení, příslušný orgán nebo vnitrostátní akreditační orgán daného členského státu tuto skutečnost oznámí vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu, který ověřovatele akreditoval.
Vnitrostátní akreditační orgán, který ověřovatele akreditoval, posoudí sdělení těchto informací jako stížnost ve smyslu článku 61 tohoto nařízení a přijme odpovídající opatření a zašle odpověď příslušnému orgánu nebo vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu v souladu s čl. 72 odst. 2 druhým pododstavcem tohoto nařízení.
Článek 68
Výměna elektronických údajů a použití automatizovaných systémů
1. Členské státy mohou požadovat, aby ověřovatelé používali k vypracování ověřovacích zpráv elektronické šablony nebo specifické formáty souborů v souladu s čl. 74 odst. 1 nařízení (EU) č. 601/2012.
2. Pro účely předložení ověřovací zprávy a pro další typy komunikace mezi provozovatelem, provozovatelem letadel, ověřovatelem, příslušným orgánem a vnitrostátním akreditačním orgánem mohou být v souladu s čl. 74 odst. 2 nařízení (EU) č. 601/2012 zpřístupněny normalizované elektronické šablony nebo specifikace formátu souborů.
KAPITOLA VI
VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 69
Výměna informací a kontaktní místa
1. Členský stát zavede účinnou výměnu příslušných informací a účinnou spolupráci mezi svým vnitrostátním akreditačním orgánem nebo případně vnitrostátním orgánem pověřeným certifikací ověřovatelů a příslušným orgánem.
2. Pokud je v členském státě určen více než jeden příslušný orgán podle článku 18 směrnice 2003/87/ES, schválí členský stát jeden z těchto příslušných orgánů jako kontaktní místo pro výměnu informací, pro koordinaci spolupráce podle odstavce 1 a pro činnosti uvedené v této kapitole.
Článek 70
Akreditační pracovní program a zpráva o činnosti
1. Vnitrostátní akreditační orgán zpřístupní příslušnému orgánu jednotlivých členských států do 31. prosince každého roku akreditační pracovní program obsahující seznam ověřovatelů akreditovaných tímto vnitrostátním akreditačním orgánem, kteří oznámili podle článku 76, že v těchto členských státech plánují provádět ověřování. Akreditační pracovní program obsahuje k jednotlivým ověřovatelům alespoň tyto informace:
a)
očekávanou dobu a místo ověřování;
b)
informace o činnostech, které vnitrostátní akreditační orgán pro ověřovatele naplánoval, zejména činnosti týkající se dozoru a opakovaného posouzení;
c)
data předpokládaných svědeckých auditů prováděných vnitrostátním akreditačním orgánem za účelem posouzení ověřovatele včetně adresy a kontaktních údajů provozovatelů a provozovatelů letadel, u nichž proběhne během svědeckého auditu prohlídka;
d)
informace o tom, zda vnitrostátní akreditační orgán požádal vnitrostátní akreditační orgán členského státu, ve kterém ověřovatel provádí ověření, o vykonávání dozorových činností.
2. Po předložení akreditačního pracovního programu v souladu s odstavcem 1 poskytne příslušný orgán vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu veškeré příslušné informace včetně veškerých příslušných vnitrostátních právních předpisů či pokynů.
3. Vnitrostátní akreditační orgán zpřístupní příslušnému orgánu do 1. června každého roku zprávu o činnosti. Zpráva o činnosti obsahuje ve vztahu k jednotlivým ověřovatelům, kteří byli tímto vnitrostátním akreditačním orgánem akreditováni, alespoň tyto informace:
a)
podrobné údaje o akreditaci ověřovatelů, kteří byli tímto vnitrostátním akreditačním orgánem nově akreditováni, včetně rozsahu akreditace těchto ověřovatelů;
b)
všechny změny rozsahu akreditace těchto ověřovatelů;
c)
souhrnné výsledky činností týkajících se dozoru a opakovaného posouzení prováděných vnitrostátním akreditačním orgánem;
d)
souhrnné výsledky uskutečněných mimořádných posouzení včetně důvodů pro zahájení těchto mimořádných posouzení;
e)
všechny stížnosti podané na ověřovatele od poslední zprávy o činnosti a opatření přijatá vnitrostátním akreditačním orgánem.
Článek 71
Výměna informací o správních opatřeních
Pokud vnitrostátní akreditační orgán uložil ověřovateli správní opatření podle článku 53 nebo pokud bylo ukončeno pozastavení akreditace nebo bylo na základě rozhodnutí o odvolání zrušeno rozhodnutí vnitrostátního akreditačního orgánu o uložení správních opatření podle článku 53, vnitrostátní akreditační orgán informuje tyto strany:
a)
příslušný orgán členského státu, v němž je ověřovatel akreditován;
b)
příslušný orgán a vnitrostátní akreditační orgán všech členských států, v nichž ověřovatel provádí ověření.
Článek 72
Výměna informací ze strany příslušného orgánu
1. Příslušný orgán členského státu, v němž ověřovatel provádí ověření, sdělí každoročně vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu, který ověřovatele akreditoval, alespoň tyto informace:
a)
příslušné výsledky kontroly výkazu provozovatele a provozovatele letadel a ověřovací zprávy, zejména ohledně zjištěného nesouladu daného ověřovatele s tímto nařízením;
b)
výsledky inspekce u provozovatele nebo provozovatele letadel, pokud tyto výsledky mají pro vnitrostátní akreditační orgán význam s ohledem na akreditaci ověřovatele a dozor nad ním nebo pokud tyto výsledky vykazují zjištěný nesoulad tohoto ověřovatele s tímto nařízením;
c)
výsledky hodnocení interní dokumentace o ověření tohoto ověřovatele, pokud byla tato interní dokumentace o ověření hodnocena příslušným orgánem podle čl. 26 odst. 3;
d)
stížnosti na tohoto ověřovatele, které příslušný orgán obdržel.
2. Pokud informace uvedené v odstavci 1 obsahují důkaz o tom, že příslušný orgán zjistil nesoulad ověřovatele s tímto nařízením, považuje vnitrostátní akreditační orgán sdělení těchto informací za stížnost příslušného orgánu na tohoto ověřovatele ve smyslu článku 61.
Vnitrostátní akreditační orgán přijme vhodná opatření k vyřízení těchto informací a zašle příslušnému orgánu odpověď do tří měsíců od jejich obdržení. Ve své odpovědi vnitrostátní akreditační orgán informuje příslušný orgán o opatřeních, která přijal, a případně o správních opatřeních, která ověřovateli uložil.
Článek 73
Výměna informací o dozoru
1. Pokud byl vnitrostátní akreditační orgán členského státu, v němž ověřovatel provádí ověření, požádán podle čl. 49 odst. 5 o výkon dozorových činností, oznámí svá zjištění vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu, který ověřovatele akreditoval, pokud se oba vnitrostátní akreditační orgány nedohodnou jinak.
2. Vnitrostátní akreditační orgán, který ověřovatele akreditoval, vezme tato zjištění podle odstavce 1 v úvahu při posuzování toho, zda ověřovatel splňuje požadavky tohoto nařízení.
3. Pokud se na základě zjištění podle odstavce 1 prokáže, že ověřovatel není s tímto nařízením v souladu, přijme vnitrostátní akreditační orgán, který jej akreditoval, odpovídající opatření podle tohoto nařízení a informuje vnitrostátní akreditační orgán, který vykonává dozorové činnosti:
a)
o tom, jaká opatření přijal vnitrostátní akreditační orgán, který ověřovatele akreditoval;
b)
případně o tom, jaká opatření přijal ověřovatel ohledně daných zjištění;
c)
případně o tom, jaká správní opatření byla ověřovateli uložena.
Článek 74
Výměna informací s členským státem usazení ověřovatele
Pokud ověřovatel získá akreditaci od vnitrostátního akreditačního orgánu v jiném členském státě, než v jakém je usazen, zašle akreditační pracovní program a zprávu o činnosti uvedené v článku 70, jakož i informace uvedené v článku 71 rovněž příslušnému orgánu členského státu, v němž je usazen.
Článek 75
Databáze akreditovaných ověřovatelů
1. Vnitrostátní akreditační orgány nebo případně vnitrostátní orgány uvedené v čl. 54 odst. 2 vytvoří a spravují databázi a zpřístupní tuto databázi jiným vnitrostátním akreditačním orgánům, vnitrostátním orgánům, ověřovatelům, provozovatelům, provozovatelům letadel a příslušným orgánům.
Orgán uznaný podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008 přístup k databázím usnadní a harmonizuje s cílem umožnit účinnou a nákladově efektivní komunikaci mezi vnitrostátními akreditačními orgány, vnitrostátními orgány, ověřovateli, provozovateli, provozovateli letadel a příslušnými orgány a může tyto databáze sjednotit do jediné centralizované databáze.
2. Databáze uvedená v odstavci 1 obsahuje alespoň tyto informace:
a)
jméno a adresu všech ověřovatelů akreditovaných daným vnitrostátním akreditačním orgánem;
b)
členské státy, v nichž ověřovatel provádí ověřování;
c)
rozsah akreditace jednotlivých ověřovatelů;
d)
datum udělení akreditace a datum skončení její platnosti;
e)
veškeré informace o správních opatřeních, která byla ověřovateli uložena.
Tyto informace se zveřejní.
Článek 76
Oznámení učiněné ověřovatelem
1. Aby mohl vnitrostátní akreditační orgán vytvořit návrh akreditačního pracovního programu a zprávy o činnosti uvedených v článku 70, sdělí ověřovatel do 15. listopadu každého roku vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu, který jej akreditoval, tyto informace:
a)
plánovanou dobu a místo ověření, která ověřovatel hodlá provést;
b)
adresu a kontaktní údaje provozovatelů nebo provozovatelů letadel, jejichž výkazy emisí a tunokilometrů jsou předmětem ověření.
2. Dojde-li ke změně informací uvedených v odstavci 1, ověřovatel tyto změny oznámí akreditačnímu orgánu ve lhůtě, kterou tento vnitrostátní akreditační orgán schválí.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 77
Přechodná ustanovení
Údaje o emisích a případně o činnostech vykázané přede dnem 1. ledna 2013 se ověřují podle požadavků stanovených v rozhodnutí 2007/589/ES (11).
Článek 78
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. června 2012.
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 600/2012
z 21. júna 2012
o overovaní správ o emisiách, správ o tonokilometroch a akreditácii overovateľov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (1), a najmä na jej článok 15 štvrtý odsek,
keďže:
(1)
Na akreditáciu overovateľov je potrebný celkový rámec pravidiel akreditácie, aby sa zabezpečilo, že overovanie správ prevádzkovateľov alebo prevádzkovateľov lietadiel v rámci systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii, ktoré sa majú predkladať v súlade s nariadením Komisie (EÚ) č. 601/2012 z 21. júna 2012 o monitorovaní a nahlasovaní emisií skleníkových plynov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (2), vykonávajú overovatelia, ktorí sú technicky spôsobilí na vykonávanie zverenej úlohy nezávislým a nestranným spôsobom a v súlade s požiadavkami a zásadami stanovenými v tomto nariadení.
(2)
Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (3) sa ustanovil všeobecný rámec, ktorým sa uľahčuje voľný pohyb služieb a poskytovateľov služieb v Únii a súčasne sa zachováva vysoká kvalita služieb. Celoeurópska harmonizácia pravidiel akreditácie a overovania v rámci systému obchodovania s emisiami v Únii by mala prispieť ku konkurenčnému trhu overovateľov a súčasne zabezpečiť prevádzkovateľom a prevádzkovateľom lietadiel transparentnosť a informovanosť.
(3)
Pri vykonávaní článku 15 smernice 2003/87/ES je potrebné zabezpečiť synergiu medzi rozsiahlym rámcom akreditácie ustanoveným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 z 9. júla 2008, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 339/93 (4) a súvisiacimi ustanoveniami rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 768/2008/ES z 9. júla 2008 o spoločnom rámci na uvádzanie výrobkov na trh a o zrušení rozhodnutia 93/465/EHS (5) na jednej strane a špecifickými vlastnosťami systému obchodovania s emisiami skleníkových plynov v Únii a požiadavkami nevyhnutnými na vykonávanie smernice 2003/87/ES na druhej strane. Nariadenie (ES) č. 765/2008 by sa malo aj naďalej uplatňovať na tie aspekty akreditácie overovateľov, ktoré sa neriadia týmto nariadením. Predovšetkým by sa malo zabezpečiť, aby v prípadoch, keď na základe interných postupov členského štátu vnútroštátny orgán menovaný daným členským štátom v súlade s nariadením (ES) č. 765/2008 vykonáva alternatívny postup akreditácie, menovite osvedčovanie overovateľov, ktorí sú fyzickými osobami, príslušný členský štát poskytne dokumenty, z ktorých vyplýva, že takýto orgán je rovnako dôveryhodný ako vnútroštátne akreditačné orgány, ktoré úspešne absolvovali partnerské hodnotenie, ktoré zorganizoval orgán uznaný podľa článku 14 uvedeného nariadenia.
(4)
Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 z 25. novembra 2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS), ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 761/2001 a rozhodnutia Komisie 2001/681/ES a 2006/193/ES (6) sa zavádza nezávislý a nestranný systém udeľovania akreditácií alebo licencií environmentálnym overovateľom. V záujme koherentnosti a zníženia administratívneho bremena členských štátov a hospodárskych subjektov je vhodné zohľadniť synergie medzi uvedeným nariadením a týmto nariadením.
(5)
Systém overovania a akreditácie by mal zamedziť vzniku zbytočnej duplicite postupov a organizácií zriadených na základe iných právnych nástrojov Únie, ktoré by členským štátom alebo hospodárskym subjektom spôsobili zvýšené bremeno. Preto je vhodné čerpať z najlepšej praxe získanej z uplatňovania harmonizovaných noriem prijatých Európskym výborom pre normalizáciu na základe poverenia Komisie podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (7), ku ktorým patria napríklad harmonizované normy týkajúce sa všeobecných požiadaviek na akreditačné orgány, ktoré akreditujú orgány posudzovania zhody; harmonizované normy týkajúce sa požiadaviek na validačné a overovacie orgány pre skleníkové plyny na účely ich akreditácie alebo iných foriem uznávania, ku ktorým boli uverejnené referencie v Úradnom vestníku Európskej únie, ako aj dokument EA-6/03 a iné technické podklady vypracované Európskou spoluprácou pre akreditáciu alebo inými orgánmi.
(6)
Pri stanovovaní harmonizovaných pravidiel na overovanie správ prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla a akreditáciu overovateľov je potrebné zabezpečiť, aby zaťaženie prevádzkovateľov emitujúcich malé množstvo oxidu uhličitého (CO2) ročne, prevádzkovateľov lietadiel považovaných za malé zdroje emisií v zmysle nariadenia (ES) č. 601/2012, ako aj dostupných zdrojov členských štátov, zodpovedalo sledovaným cieľom.
(7)
Článok 27 smernice 2003/87/ES umožňuje členským štátom s výhradou ekvivalentných opatrení vylúčiť zo systému obchodovania s emisiami skleníkových plynov v Únii malé zariadenia, pokiaľ sú splnené podmienky uvedené v danom článku. Toto nariadenie by sa nemalo priamo uplatňovať na dané zariadenia vylúčené podľa článku 27 smernice 2003/87/ES s výnimkou prípadu, keď sa členský štát rozhodne, že by sa toto nariadenie malo uplatňovať.
(8)
V súlade so zásadami prílohy V k smernici 2003/87/ES by mal overovateľ uplatňovať prístup na základe posudzovania rizika s cieľom dospieť pri overovaní k stanovisku, ktoré poskytuje primeranú istotu, že celkové emisie alebo tonokilometre nie sú podstatne skreslené a správu možno overiť ako uspokojivú. Miera istoty by sa mala týkať hĺbky a podrobnosti overovacích činností vykonávaných v priebehu overovania a znenia formulácie verifikačného stanoviska. Overovateľ by mal byť povinný na základe zistení a informácií získaných v priebehu overovacieho procesu prispôsobiť jednu alebo viac činností v procese overovania tak, aby spĺňali požiadavky dosiahnutie primeranej istoty.
(9)
Zodpovednosti overovateľa pri vykonávaní overovania by sa mali jasne vymedziť, aby nedochádzalo k zámene medzi úlohou príslušného orgánu a overovateľa. Overovateľ by si mal za referenčný bod zvoliť plán monitorovania schválený príslušným orgánom a posúdiť, či sa tento plán a postupy opísané v tomto pláne vykonávajú správne. Ak overovateľ zistí nedodržiavanie nariadenia (EÚ) č. 601/2012, mal by niesť zodpovednosť za oznámenie tohto problému v správe o overení.
(10)
Účinné overenie správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla si vyžaduje úplné pochopenie činností prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla. Overovateľ by mal vykonať požadované overovacie činnosti až potom, keď sa na základe predbežného posúdenia presvedčí, že je spôsobilý ich vykonať. V snahe o vysokú kvalitu overovacích činností by sa mali vypracovať harmonizované pravidlá predbežného posudzovania s cieľom zistiť, či je overovateľ spôsobilý, nezávislý a nestranný na vykonanie požadovaných overovacích činností v súlade s pravidlami a zásadami vymedzenými v tomto nariadení.
(11)
Vo všetkých fázach procesu overovania, najmä vo fáze pred uzavretím zmluvy, keď overovateľ vykonáva strategickú analýzu, a počas celého overovania, je zásadne dôležité, aby prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla poskytoval overovateľovi relevantné informácie. Je potrebné stanoviť súbor harmonizovaných požiadaviek, ktorými by sa toto poskytovanie informácií medzi prevádzkovateľom alebo prevádzkovateľom lietadla a overovateľom malo vždy riadiť.
(12)
Všetky overovacie činnosti v overovacom procese sú navzájom prepojené a mali by sa uzavrieť vydaním správy o overení, ktorú vydáva overovateľ a ktorá obsahuje vyhlásenie o overení zodpovedajúce výsledku overovacieho hodnotenia. S cieľom zabezpečiť, že správy o overení a overovacie činnosti v členských štátoch spĺňajú rovnaké normy, je potrebné stanoviť harmonizované požiadavky pre správy o overení a vykonávanie overovacích činností.
(13)
Analýza citlivosti nahlasovaných údajov na skreslené informácie, ktoré by mohli byť podstatné, je zásadnou časťou procesu overovania a určuje, ako by mal overovateľ vykonávať overovacie činnosti. Každý prvok v procese overovania je preto úzko prepojený s výsledkom analýzy týchto rizík skreslených informácií.
(14)
Mali by sa prijať špecifické ustanovenia na overovanie správ prevádzkovateľov lietadiel a prevádzkovateľov zariadení, na ktoré sa vzťahuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/31/ES z 23. apríla 2009 o geologickom ukladaní oxidu uhličitého a o zmene a doplnení smernice Rady 85/337/EHS, smerníc Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES, 2008/1/ES a nariadenia (ES) č. 1013/2006 (8).
(15)
Na vykonávanie smernice 2003/87/ES je zásadne dôležité správne a účinné nahlasovanie emisií skleníkových plynov prevádzkovateľom alebo prevádzkovateľom lietadla. Súčasťou overovacích činností vykonávaných overovateľom by malo byť zabezpečenie správneho fungovania procesu monitorovania a nahlasovania a neustále zlepšovanie výkonnosti prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla.
(16)
Overovacie činnosti a vydávanie správ o overení by mali vykonávať iba tí overovatelia a ich pracovníci, ktorí sú spôsobilí. Overovatelia by mali vytvoriť a neustále zlepšovať vnútorné procesy, ktoré zabezpečujú, že všetci pracovníci zapojení do overovacích činností sú spôsobilí vykonávať zverené úlohy. Kritériá určovania spôsobilosti overovateľa by mali byť vo všetkých členských štátoch rovnaké a mali by byť overiteľné, objektívne a transparentné.
(17)
Vnútroštátny akreditačný orgán zriadený podľa nariadenia (ES) č. 765/2008 by mal mať právomoc akreditovať a vydávať autoritatívne vyhlásenia, pokiaľ ide o spôsobilosť overovateľa vykonávať overovacie činnosti podľa tohto nariadenia, prijímať administratívne opatrenia a vykonávať dohľad nad overovateľmi.
(18)
Členský štát, ktorý zriadenie vnútroštátneho akreditačného orgánu alebo vykonávanie akreditačných činností nepovažuje za hospodársky zmysluplné alebo udržateľné, by mal by mať možnosť obrátiť sa na vnútroštátny akreditačný orgán iného členského štátu. Akreditačné činnosti podľa tohto nariadenia môžu vykonávať iba vnútroštátne akreditačné orgány, ktoré úspešne absolvovali partnerské hodnotenie zorganizované orgánom uznaným podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 765/2008.
(19)
V prípade vnútroštátnych akreditačných orgánov, ktoré sú preukázateľne v súlade s týmto nariadením a ktoré už úspešne absolvovali partnerské hodnotenie organizované orgánom uznaným podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 765/2008, by sa malo vychádzať z toho, že spĺňajú procesné požiadavky uložené na vnútroštátne akreditačné orgány, ako sú požiadavky na štruktúru vnútroštátneho akreditačného orgánu, vytvorenie procesu zabezpečovania spôsobilosti, vytvorenie potrebných postupov a systému riadenia, či opatrení na ochranu dôvernosti získaných informácií, a mali by byť vyňaté z povinnosti absolvovať nové partnerské hodnotenie po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia. V súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (9), by sa v záujme transparentnosti mali zverejňovať informácie o životnom prostredí obsiahnuté v správach prevádzkovateľov a prevádzkovateľov lietadiel, ktoré sa nachádzajú vo vlastníctve verejných orgánov, s výhradou dodržania určitých požiadaviek na ochranu dôverných informácií.
(20)
Pre správne fungovanie systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov a dohľadu nad kvalitou overovania je zásadne dôležitá účinná spolupráca medzi vnútroštátnymi akreditačnými orgánmi a prípadne príslušnými orgánmi. Z dôvodu transparentnosti je potrebné zabezpečiť, aby vnútroštátne akreditačné orgány alebo prípadne iné vnútroštátne orgány a príslušné orgány vytvorili účinný spôsob výmeny informácií. Výmena informácií medzi príslušnými orgánmi a medzi príslušnými orgánmi a vnútroštátnymi akreditačnými orgánmi alebo inými vnútroštátnymi orgánmi by sa mala riadiť najprísnejšími zárukami mlčanlivosti a profesionálneho tajomstva a s informáciami by sa malo zaobchádzať v súlade s uplatniteľným vnútroštátnym právom a právom Únie.
(21)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre zmenu klímy,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto nariadením sa stanovujú pravidlá overovania správ predkladaných podľa smernice 2003/87/ES a akreditácie overovateľov a dohľadu nad overovateľmi.
Týmto nariadením sa bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia nariadenia (ES) č. 765/2008, takisto vymedzujú podmienky vzájomného uznávania overovateľov a partnerského hodnotenia vnútroštátnych akreditačných orgánov podľa článku 15 smernice 2003/87/ES.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
Toto nariadenie sa uplatňuje na overovanie údajov o emisiách skleníkových plynov a údajov o tonokilometroch nahlásených podľa článku 14 smernice 2003/87/ES od 1. januára 2013.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa okrem definícií uvedených v článku 3 smernice 2003/87/ES a článku 3 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 uplatňujú tieto definície:
1.
„detekčné riziko“ je riziko, že overovateľ nezistí podstatne skreslené informácie;
2.
„akreditácia“ je potvrdenie vnútroštátneho akreditačného orgánu o tom, že overovateľ spĺňa požiadavky harmonizovaných noriem v zmysle bodu 9 článku 2 nariadenia (ES) č. 765/2008 a požiadavky tohto nariadenia na vykonávanie overovania správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
3.
„overovateľ“ je právnická osoba alebo iný právny subjekt, ktorý vykonáva overovacie činnosti v súlade s týmto nariadením a ktorý je v čase vydania správy o overení akreditovaný vnútroštátnym akreditačným orgánom podľa nariadenia (ES) č. 765/2008 a tohto nariadenia, alebo fyzická osoba, ktorá je bez toho, aby bol dotknutý článok 5 ods. 2 daného nariadenia, poverená iným spôsobom.
4.
„overovanie“ sú činnosti vykonávané overovateľom s cieľom vydať správu podľa tohto nariadenia;
5.
„podstatne skreslené údaje“ sú skreslené údaje, ktoré podľa názoru overovateľa jednotlivo alebo súhrnne s ostatnými skreslenými údajmi prekračujú hranicu závažnosti alebo môžu negatívne ovplyvniť spôsob, ktorým príslušný orgán nakladá so správou prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
6.
„správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla“ je výročná správa o emisiách, ktorú má predložiť prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla podľa článku 14 ods. 3 smernice 2003/87/ES, alebo správa o tonokilometroch, ktorú má predložiť prevádzkovateľ lietadla na účel žiadosti o pridelenie kvót podľa článkov 3e a 3f danej smernice;
7.
„rozsah akreditácie“ sú činnosti uvedené v prílohe I, na ktoré sa žiada o akreditáciu alebo na ktoré bola akreditácia udelená;
8.
„spôsobilosť“ je schopnosť uplatniť znalosti a zručnosti na vykonávanie činnosti;
9.
„hranica závažnosti“ je kvantitatívny prah alebo hraničný bod, pri prekročení ktorého vzniká skreslenie údajov, ktoré overovateľ jednotlivo alebo súhrnne s ostatnými skreslenými údajmi považuje za podstatné;
10.
„systém kontroly“ je hodnotenie rizika a celý súbor kontrolných činností prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla vrátane jeho nepretržitého riadenia, ktoré prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla zaviedol, zdokumentoval, vykonáva a zachováva podľa článku 58 nariadenia (EÚ) č. 601/2012;
11.
„kontrolné činnosti“ sú všetky činnosti alebo opatrenia, ktoré vykonáva prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla na zmiernenie vlastných rizík;
12.
„nezrovnalosť“ je:
a)
na účely overovania správy prevádzkovateľa o emisiách každé konanie alebo opomenutie konania prevádzkovateľa, ktoré je v rozpore s povolením na emisie skleníkových plynov a požiadavkami uvedenými v pláne monitorovania schválenom príslušným orgánom;
b)
na účely overovania správy prevádzkovateľa lietadla o emisiách alebo tonokilometroch každé konanie alebo opomenutie konania prevádzkovateľa lietadla, ktoré je v rozpore s požiadavkami uvedenými v pláne monitorovania schválenom príslušným orgánom;
c)
na účely akreditácie podľa kapitoly IV každé konanie alebo opomenutie konania overovateľa, ktoré je v rozpore s požiadavkami tohto nariadenia;
13.
„miesto“ sú na účely overovania správy o emisiách alebo tonokilometroch prevádzkovateľa lietadla lokality, kde je definovaný a riadený proces monitorovania vrátane lokalít, kde sa kontrolujú a uschovávajú relevantné údaje a informácie;
14.
„kontrolné prostredie“ je prostredie, v ktorom funguje systém vnútornej kontroly a celkové opatrenia manažmentu prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla s cieľom zabezpečiť informovanosť o tomto systéme vnútornej kontroly;
15.
„vlastné riziko“ je citlivosť parametra v správe prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla na skreslené údaje, ktoré môžu jednotlivo alebo súhrnne s ostatnými skreslenými údajmi spôsobiť podstatné skreslenie skôr, ako sa zohľadní účinok akýchkoľvek súvisiacich kontrolných činností;
16.
„kontrolné riziko“ je citlivosť parametra v správe prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla na skreslené informácie, ktoré môžu jednotlivo alebo súhrnne s ostatnými skreslenými informáciami spôsobiť podstatné skreslenie a ktorým systém kontroly nezabráni alebo ich nezistí a nenapraví včas;
17.
„verifikačné riziko“ je riziko, ktoré je funkciou vlastného rizika, kontrolného rizika a detekčného rizika a spočíva v tom, že overovateľ vyjadrí neprimerané verifikačné stanovisko v prípade, že správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla obsahuje podstatne skreslené údaje;
18.
„primeraná istota“ je vysoký, no nie absolútny stupeň istoty, jasne vyjadrený vo verifikačnom stanovisku, že správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, ktorá je predmetom overovania, neobsahuje podstatne skreslené údaje;
19.
„analytické postupy“ znamenajú analýzu fluktuácií a trendov údajov vrátane analýzy vzťahov údajov, ktoré nie sú zlučiteľné s ostatnými relevantnými informáciami alebo ktoré sa odchyľujú od predpovedaných množstiev;
20.
„interná dokumentácia o overení“ je celá interná dokumentácia, ktorú vypracoval overovateľ s cieľom zaznamenať všetky dokumenty a odôvodnenia činností, ktoré sa vykonávajú pri overovaní správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
21.
„vedúci audítor systému EU ETS“ je audítor EU ETS zodpovedný za riadenie overovacieho tímu a dohľad nad ním, ako aj za vykonanie overenia a podanie správy o overení správ prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
22.
„audítor EU ETS“ je jednotlivý člen overovacieho tímu zodpovedný za vykonanie overenia správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, ktorý nie je vedúcim audítorom systému EU ETS;
23.
„technický expert“ je osoba, ktorá má podrobné znalosti a skúsenosti týkajúce sa konkrétneho predmetu, ktoré sú potrebné na vykonávanie overovacích činností na účely kapitoly III a vykonávanie akreditačných činností na účely kapitoly V;
24.
„miera istoty“ je stupeň istoty, ktorú overovateľ poskytuje v súvislosti so správou o overení s cieľom znížiť riziko overovania podľa okolností overovacej povinnosti;
25.
„hodnotiteľ“ je osoba poverená vnútroštátnym akreditačným orgánom vykonať individuálne alebo v rámci hodnotiaceho tímu hodnotenie overovateľa podľa tohto nariadenia;
26.
„vedúci hodnotiteľ“ je hodnotiteľ, ktorý nesie celkovú zodpovednosť za hodnotenie overovateľa podľa tohto nariadenia;
27.
„skreslené údaje“ sú opomenutie, skreslenie alebo omyl v údajoch nahlásených prevádzkovateľom alebo prevádzkovateľom lietadla, s výnimkou neistôt prípustných podľa článku 12 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 601/2012.
Článok 4
Predpoklad súladu
V prípade, že overovateľ preukáže, že dodržiava kritériá relevantných harmonizovaných noriem v zmysle článku 2 bodu 9 nariadenia (ES) č. 765/2008 alebo častí týchto noriem, na ktoré sa uverejnili odkazy v Úradnom vestníku Európskej únie, vychádza sa z toho, že spĺňa požiadavky stanovené v kapitolách II a III tohto nariadenia v rozsahu, v ktorom sa uplatniteľné harmonizované normy vzťahujú na dané požiadavky.
Článok 5
Všeobecný rámec akreditácie
V prípade, že sa v tomto nariadení nestanovujú žiadne konkrétne ustanovenia o zložení vnútroštátnych akreditačných orgánov alebo o činnostiach a požiadavkách spojených s akreditáciou, uplatňujú sa relevantné ustanovenia nariadenia (ES) č. 765/2008.
KAPITOLA II
OVEROVANIE
Článok 6
Spoľahlivosť overovania
Overená správa o emisiách musí byť pre užívateľov spoľahlivým zdrojom informácií. Verne reprezentuje to, čo reprezentovať má, resp. to, čo sa od nej dá odôvodnene očakávať
Proces overovania správ o emisiách má byť účinným a spoľahlivým nástrojom na podporu postupov zabezpečenia kvality a kontroly kvality a poskytovať informácie, na základe ktorých môže prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla zlepšiť svoje výsledky pri monitorovaní a nahlasovaní emisií.
Článok 7
Všeobecné povinnosti overovateľa
1. Overovateľ vykonáva overovanie a činnosti požadované podľa tejto kapitoly s cieľom poskytnúť správu o overení, v ktorej dospel s primeranou istotou k záveru, že správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla neobsahuje žiadne podstatne skreslené údaje.
2. Overovateľ plánuje a vykonáva overovanie s postojom profesionálneho skepticizmu s vedomím, že môžu existovať okolnosti, ktoré spôsobia, že informácie v správe prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla budú obsahovať podstatne skreslené údaje.
3. Overovateľ musí vykonať overenie vo verejnom záujme nezávisle od prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla a príslušných orgánov zodpovedných za smernicu 2003/87/ES.
4. Overovateľ počas overovania posudzuje, či:
a)
je správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla úplná a spĺňa požiadavky stanovené v prílohe IX k nariadeniu (EÚ) č. 601/2012;
b)
prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla koná v súlade s požiadavkami povolenia na emisie skleníkových plynov a plánom monitorovania schváleným príslušným orgánom (ak ide o overenie správy prevádzkovateľa o emisiách), ako aj s požiadavkami plánu monitorovania schváleného príslušným orgánom (ak ide o overenie správy prevádzkovateľa lietadla o emisiách alebo tonokilometroch);
c)
údaje v správe prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla neobsahujú žiadne podstatne skreslené údaje;
d)
sú k dispozícii informácie na podporu činností súvisiacich s tokom údajov, systému kontroly a súvisiacich postupov prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla s cieľom zlepšiť výkonnosť ich monitorovania a nahlasovania.
Na účel písmena c) tohto odseku musí overovateľ získať od prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla jasný a objektívny dôkaz, ktorý podloží súhrnné nahlásené emisie alebo tonokilometre s prihliadnutím na všetky ostatné informácie uvedené v správe prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
5. Ak overovateľ zistí, že prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla nedodržiava nariadenie (EÚ) č. 601/2012, uvedie tento nesúlad v správe o overení aj vtedy, ak príslušný plán monitorovania schválil príslušný orgán.
6. Ak plán monitorovania nebol schválený príslušným orgánom podľa článku 11 nariadenia (EÚ) č. 601/2012, je neúplný, alebo sa počas obdobia nahlasovania vyskytli zásadné zmeny uvedené v článku 15 ods. 3 alebo 4 daného nariadenia, ktoré príslušný orgán neschválil zodpovedajúcim spôsobom, overovateľ odporučí prevádzkovateľovi alebo prevádzkovateľovi lietadla, aby získal potrebné schválenie od príslušného orgánu.
Po schválení príslušným orgánom overovateľ pokračuje v overovacích činnostiach, alebo ich zopakuje či zodpovedajúcim spôsobom prispôsobí.
Ak schválenie nebolo získané pred vydaním správy o overení, overovateľ uvedie túto skutočnosť v správe o overení.
Článok 8
Povinnosti pred uzavretím zmluvy
1. Pred prijatím overovacej povinnosti sa musí overovateľ dôkladne oboznámiť s činnosťou prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla a posúdiť, či môže vykonať overenie. Na tento účel overovateľ musí minimálne:
a)
posúdiť vlastné riziká s cieľom vykonať overenie správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla v súlade s týmto nariadením;
b)
v záujme určenia rozsahu overovania preskúmať informácie, ktoré poskytol prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla;
c)
posúdiť, či povinnosť patrí do rozsahu pôsobnosti jeho akreditácie;
d)
posúdiť, či má spôsobilosť, pracovníkov a prostriedky potrebné na výber overovacieho tímu schopného zvládnuť komplexnosť zariadenia alebo činností a flotily prevádzkovateľa lietadla, ako aj či je schopný úspešne ukončiť overovacie činnosti v rámci požadovanej lehoty;
e)
posúdiť, či je schopný zabezpečiť, aby potenciálny overovací tím disponoval všetkými spôsobilosťami a osobami potrebnými na vykonanie overovacích činností pre daného konkrétneho prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
f)
určiť, koľko času si vyžaduje riadne overenie každej požadovanej overovacej povinnosti.
2. Prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla poskytne overovateľovi všetky relevantné informácie, ktoré overovateľovi umožnia vykonať činnosti uvedené v odseku 1.
Článok 9
Vyčlenenie času
1. Pri určovaní času vyčleneného na overovaciu povinnosť uvedenú v článku 8 ods. 1 písm. f) musí overovateľ zohľadniť minimálne:
a)
komplexnosť zariadenia alebo činností a flotily prevádzkovateľa lietadla;
b)
rozsah informácií a komplexnosť plánu monitorovania schváleného príslušným orgánom;
c)
požadovanú hranicu závažnosti;
d)
komplexnosť a úplnosť činností súvisiacich s tokom údajov a systému kontroly prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
e)
umiestnenie informácií a údajov súvisiacich s emisiami skleníkových plynov alebo údajov o tonokilometroch.
2. Overovateľ zabezpečí, aby v zmluva obsahovala možnosť času účtovaného nad rámec času pôvodne odsúhlasenému v zmluve v prípade, že sa takýto dodatočný čas považuje za potrebný na strategickú analýzu, analýzu rizík alebo iné overovacie činnosti. Dodatočný čas sa môže uplatniť minimálne v týchto situáciách:
a)
keď sa činnosti súvisiace s tokom údajov, kontrolné činnosti alebo logistika prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla ukážu byť v priebehu overovania zložitejšie, ako sa pôvodne predpokladalo;
b)
overovateľ v priebehu overovania zistil skreslené údaje, nezrovnalosti, nedostatočné údaje alebo omyly v skupinách údajov.
3. Overovateľ zdokumentuje vyčlenený čas v internej dokumentácii o overení.
Článok 10
Informácie od prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla
1. Pred strategickou analýzou a inokedy v priebehu overovania poskytne prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla overovateľovi tieto informácie:
a)
povolenie prevádzkovateľa na emisie skleníkových plynov, pokiaľ sa týka overenia správy prevádzkovateľa o emisiách;
b)
najnovšiu verziu plánu monitorovania prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, ako aj všetky ostatné relevantné verzie plánu monitorovania schválené príslušným orgánom vrátane dôkazu o schválení;
c)
opis činností súvisiacich s tokom údajov prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
d)
hodnotenie rizika prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla uvedené v článku 58 ods. 2 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 601/2012, prehľad systému kontroly ako celku;
e)
postupy uvedené v pláne monitorovania schválenom príslušným orgánom vrátane postupov činností súvisiacich s tokom údajov a kontrolných činností;
f)
ročnú správu prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla o emisiách alebo o tonokilometroch;
g)
v prípade potreby plán odoberania vzoriek uvedený v článku 33 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 schválený príslušným orgánom;
h)
ak sa plán monitorovania zmenil počas obdobia nahlasovania, záznam o všetkých týchto zmenách podľa článku 16 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 601/2012;
i)
v prípade potreby správu uvedenú v článku 69 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 601/2012;
j)
správu o overení z predchádzajúceho roka, ak v predchádzajúcom roku overovateľ nevykonal overenie pre tohto konkrétneho prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
k)
všetku relevantnú korešpondenciu s príslušným orgánom, najmä informácie v súvislosti s oznamovaním zmien plánu monitorovania;
l)
informácie o databázach a zdrojoch údajov používaných na účely monitorovania a nahlasovania vrátane informácií od organizácie Eurocontrol;
m)
ak sa overovanie týka správy o emisiách zariadenia vykonávajúceho geologické ukladanie skleníkových plynov v úložisku povolenom podľa smernice 2009/31/ES, plán monitorovania požadovaný podľa tejto smernice a správy požadované podľa článku 14 tejto smernice, ktoré pokrývajú minimálne obdobie nahlasovania v správe o emisiách, ktorá sa má overiť;
n)
v prípade potreby súhlas príslušného orgánu s nevykonaním návštev zariadenia na mieste podľa článku 31 ods. 1;
o)
všetky ostatné relevantné informácie potrebné na naplánovanie a vykonanie overenia.
2. Skôr ako overovateľ vydá správu o overení, prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla mu poskytne konečnú osvedčenú a interne potvrdenú správu prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla.
Článok 11
Strategická analýza
1. Na začiatku overovania overovateľ posúdi pravdepodobný charakter, rozsah a komplexnosť verifikačných úloh prostredníctvom strategickej analýzy všetkých činností relevantných pre zariadenie alebo prevádzkovateľa lietadla.
2. Na účely pochopenia činností vykonávaných zariadením alebo prevádzkovateľom lietadla overovateľ zhromaždí a preskúma informácie, aby mohol posúdiť, či je overovací tím dostatočne spôsobilý vykonať overenie, zistiť, či je vyčlenený čas uvedený v zmluve stanovený správne a zabezpečiť, že bude schopný vykonať potrebnú analýzu rizík. Tieto informácie musia obsahovať minimálne:
a)
informácie uvedené v článku 10 ods. 1;
b)
požadovanú hranicu závažnosti;
c)
ak overovateľ vykonáva overenie pre rovnakého prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, informácie získané z overovania v predchádzajúcich rokoch.
3. Pri skúmaní informácií uvedených v odseku 2 overovateľ posudzuje minimálne:
a)
na účely overenia správy prevádzkovateľa o emisiách kategóriu zariadenia uvedenú v článku 19 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 a činnosti vykonávané v danom zariadení;
b)
na účely overenia správy prevádzkovateľa lietadla o emisiách alebo tonokilometroch, veľkosť a charakter prevádzkovateľa lietadla, distribúciu informácií v rôznych lokalitách, ako aj počet a typ letov;
c)
plán monitorovania schválený príslušným orgánom, ako aj špecifiká metodiky monitorovania stanovené v tomto pláne monitorovania;
d)
charakter, rozsah a komplexnosť zdrojov emisií a zdrojových prúdov, ako aj zariadenia a procesy, z ktorých vyplývajú údaje o emisiách alebo tonokilometroch, vrátane meracích zariadení opísaných v pláne monitorovania, pôvodu a uplatňovania výpočtových faktorov a iných primárnych zdrojov údajov;
e)
činnosti súvisiace s tokom údajov, systém kontroly a kontrolné prostredie.
4. Pri vykonávaní strategickej analýzy overovateľ overí:
a)
či mul bol plán monitorovania predložený v najaktuálnejšej verzii schválenej príslušným orgánom;
b)
či došlo počas obdobia nahlasovania k zmenám plánu monitorovania;
c)
či boli dané zmeny oznámené príslušnému orgánu podľa článku 15 ods. 1 alebo článku 23 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 alebo schválené príslušným orgánom podľa článku 15 ods. 2 daného nariadenia.
Článok 12
Analýza rizík
1. Aby mohol navrhnúť, naplánovať a vykonať účinné overenie, overovateľ identifikuje a analyzuje tieto prvky:
a)
vlastné riziká;
b)
kontrolné činnosti;
c)
ak sa vykonávajú kontrolné činnosti uvedené v písmene b), kontrolné riziká týkajúce sa účinnosti týchto kontrolných činností.
2. Pri zisťovaní a analýze prvkov uvedených v odseku 1 overovateľ musí posúdiť minimálne:
a)
výsledky strategickej analýzy uvedenej v článku 11 ods. 1;
b)
informácie uvedené v článku 10 ods. 1 a článku 11 ods. 2 písm. c);
c)
hranicu závažnosti uvedenú v článku 11 ods. 2 písm. b).
3. Ak overovateľ zistí, že prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla vo svojom hodnotení rizík neuviedol relevantné vlastné riziká a kontrolné riziká, informuje o tejto skutočnosti prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla.
4. V prípade potreby overovateľ zreviduje analýzu rizík na základe informácií získaných v priebehu overovania a zmení alebo zopakuje overovacie činnosti, ktoré treba vykonať.
Článok 13
Plán overovania
1. Overovateľ navrhne plán overovania, ktorý zodpovedá informáciám získaným v priebehu strategickej analýzy a rizikám zisteným počas analýzy rizík a ktorý obsahuje minimálne:
a)
program overovania opisujúci charakter a rozsah overovacích činností, ako aj čas a spôsob, akým sa tieto činnosti majú vykonať;
b)
plán testovania vymedzujúci rozsah a metódy testovania kontrolných činností, ako aj postupy kontrolných činností;
c)
plán odoberania vzoriek údajov vymedzujúci rozsah a metódy odoberania vzoriek súvisiacich s údajovými bodmi, ktoré sú podstatné pre súhrnné emisie v správe prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla o emisiách alebo súhrnné údaje o tonokilometroch v správe prevádzkovateľa lietadla o tonokilometroch.
2. Overovateľ zostaví plán testovania uvedený v ods. 1 písm. b) tak, aby mohol určiť rozsah, v akom sa možno na relevantné kontrolné činnosti spoľahnúť na účely posúdenia dodržiavania požiadaviek uvedených v článku 7 ods. 4 písm. b);
Pri určovaní veľkosti vzoriek a činností výberu vzoriek pre testovanie kontrolných činností overovateľ zohľadňuje:
a)
vlastné riziká;
b)
kontrolné prostredie;
c)
relevantné kontrolné činnosti;
d)
požiadavky na dodanie verifikačného stanoviska s primeranou istotou.
3. Pri určovaní veľkosti vzoriek a činností výberu vzoriek pre výber vzoriek údajov uvedených v odseku 1 písm. c) overovateľ zohľadňuje:
a)
vlastné riziká a kontrolné riziká;
b)
výsledky analytických postupov;
c)
požiadavky na dodanie verifikačného stanoviska s primeranou istotou;
d)
hranicu závažnosti;
e)
závažnosť príspevku jednotlivých údajových prvkov k celkovej skupine údajov.
4. Overovateľ zostaví a vykoná plán overovania tak, aby sa verifikačné riziko znížilo na prijateľnú úroveň s cieľom získať primeranú istotu, že správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla neobsahuje podstatne skreslené údaje.
5. Overovateľ aktualizuje analýzu rizík a plán overovania a prispôsobí overovacie činnosti, keď v priebehu overovania zistí ďalšie riziká, ktoré treba znížiť, alebo ak je skutočné riziko menšie, ako sa spočiatku predpokladalo.
Článok 14
Overovacie činnosti
Overovateľ vykoná plán overovania a na základe analýzy rizík skontroluje vykonávanie plánu monitorovania schváleného príslušným orgánom.
Na tento účel overovateľ vykoná minimálne dôkladné testovanie pozostávajúce z analytických postupov, overovania údajov a kontroly metodiky monitorovania a skontroluje:
a)
činnosti súvisiace s tokom údajov a systémy použité v toku údajov vrátane systémov informačnej technológie;
b)
či sú kontrolné činnosti prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla riadne zdokumentované, vykonávané, zachovávané a dostatočne účinné na zmiernenie vlastných rizík;
c)
či sú postupy uvedené v pláne monitorovania dostatočne účinné na zmiernenie vlastných rizík a kontrolných rizík a či sú postupy vykonávané, dostatočne zdokumentované a riadne zachovávané.
Na účely druhého pododseku písm. a) overovateľ sleduje tok údajov po sekvencii a interakcii činností súvisiacich s tokom údajov od primárneho zdroja údajov až po zostavenie správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla.
Článok 15
Analytické postupy
1. Overovateľ používa analytické postupy na posúdenie hodnovernosti a úplnosti údajov, ak vlastné riziká, kontrolné riziká a vhodnosť kontrolných činností prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla vykazujú potrebu analytických postupov.
2. Pri vykonávaní analytických postupov uvedených v odseku 1 overovateľ posudzuje nahlásené údaje s cieľom identifikovať oblasti potenciálneho rizika a následne potvrdiť a prispôsobiť overovacie činnosti. Overovateľ minimálne:
a)
posudzuje hodnovernosť pohybov a trendov za daný čas alebo medzi porovnateľnými položkami;
b)
identifikuje bezprostredné extrémne hodnoty, neočakávané údaje a chýbajúce údaje.
3. Pri uplatňovaní analytických postupov uvedených v odseku 1 overovateľ vykonáva tieto postupy:
a)
predbežné analytické postupy na súhrnných údajoch pred vykonaním činností uvedených v článku 14 s cieľom pochopiť charakter, komplexnosť a relevantnosť nahlásených údajov;
b)
dôkladné analytické postupy na súhrnných údajoch a údajových bodoch, z ktorých tieto údaje vychádzajú, na účely identifikácie potenciálnych štrukturálnych omylov a bezprostredných extrémnych hodnôt;
c)
záverečné analytické postupy na súhrnných údajoch s cieľom zabezpečiť správne riešenie všetkých omylov zistených v priebehu procesu overovania.
4. Ak overovateľ zistí extrémne hodnoty, pohyby, trendy, chýbajúce údaje alebo údaje, ktoré sa nezhodujú s ostatnými relevantnými informáciami alebo ktoré sa výrazne odlišujú od očakávaných množstiev alebo pomerov, overovateľ získa od prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla vysvetlenia podložené doplňujúcimi relevantnými dôkazmi.
Na základe poskytnutých vysvetlení a doplňujúcich dôkazov overovateľ posúdi vplyv na plán overovania a overovacie činnosti, ktoré treba vykonať.
Článok 16
Overovanie údajov
1. Overovateľ overuje údaje uvedené v správe prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla uplatňovaním podrobného testovania údajov vrátane sledovania údajov späť k zdroju údajov, krížovej kontroly údajov s externými zdrojmi údajov, vykonávania porovnaní, kontroly hraničných hodnôt zodpovedajúcich údajov a vykonávania prepočtov.
2. V rámci overovania údajov uvedeného v odseku 1 a zohľadňovania schváleného plánu monitorovania vrátane postupov opísaných v tomto pláne overovateľ kontroluje:
a)
na účely overenia správy prevádzkovateľa o emisiách hranice zariadenia;
b)
na účely overenia správy prevádzkovateľa o emisiách úplnosť zdrojových prúdov a zdrojov emisií opísaných v pláne monitorovania schválenom príslušným orgánom;
c)
na účely overenia správy prevádzkovateľa lietadla o emisiách a správy o tonokilometroch úplnosť letov, ktoré sú súčasťou letovej činnosti uvedenej v prílohe I k smernici 2003/87/ES, za ktoré zodpovedá prevádzkovateľ lietadla, ako aj úplnosť údajov o emisiách a údajov o tonokilometroch;
d)
na účely overenia správy prevádzkovateľa lietadla o emisiách a jeho správy o tonokilometroch konzistentnosť poskytnutých údajov s dokumentáciou o hmotnosti a vyvážení;
e)
na účely overenia správy prevádzkovateľa lietadla o emisiách konzistentnosť súhrnnej spotreby paliva s údajmi o zakúpenom alebo inak dodanom palive do lietadiel vykonávajúceho letovú činnosť;
f)
konzistentnosť súhrnných poskytnutých údajov v správe prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla s primárnym zdrojom údajov;
g)
ak prevádzkovateľ používa metodiku založenú na meraniach uvedenú v článku 21 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 601/2012, namerané hodnoty používajúce výsledky výpočtov vykonaných prevádzkovateľom podľa článku 46 daného nariadenia;
h)
spoľahlivosť a presnosť údajov.
3. Na účely kontroly úplnosti letov uvedenej v odseku 2 písm. c) overovateľ použije informácie o letovej prevádzke prevádzkovateľa lietadla vrátane údajov od organizácie Eurocontrol alebo iných relevantných organizácií, ktoré môžu spracúvať také informácie o letovej prevádzke, aké má k dispozícii Eurocontrol.
Článok 17
Overovanie správneho uplatňovania metodiky monitorovania
1. Overovateľ skontrolujte správne uplatňovanie a vykonávanie metodiky monitorovania schválenej príslušným orgánom v pláne monitorovania vrátane špecifických detailov tejto metodiky monitorovania.
2. Na účely overenia správy prevádzkovateľa o emisiách overovateľ skontroluje správne uplatňovanie a vykonávanie plánu odoberania vzoriek uvedeného v článku 33 nariadenia (EÚ) č. 601/2012, ktorý schválil príslušný orgán.
3. Ak dochádza k prenosu CO2 podľa článkov 48 a 49 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 a prenesené CO2 sa meria v prevádzajúcom aj prijímajúcom zariadení, overovateľ skontroluje, či rozdiely medzi nameranými hodnotami v oboch zariadeniach možno vysvetliť neistotou systémov merania a či bol v správach o emisiách oboch zariadení použitý správny aritmetický priemer nameraných hodnôt;
Ak rozdiely medzi nameranými hodnotami v oboch zariadeniach nemožno vysvetliť neistotou systémov merania, overovateľ skontroluje, či boli uskutočnené úpravy na zosúladenie rozdielov medzi nameranými hodnotami, či tieto úpravy boli konzervatívne a či na tieto úpravy udelil súhlas príslušný orgán.
4. Ak sa od prevádzkovateľov podľa článku 12 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 vyžaduje zahrnúť do plánu monitorovania ďalšie prvky, ktoré sú relevantné z hľadiska plnenia požiadaviek článku 24 ods. 1 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ (10), overovateľ skontroluje správne uplatňovanie a vykonávanie postupov uvedených v článku 12 ods. 3 daného nariadenia. Pritom overovateľ skontroluje aj to, či prevádzkovateľ do 31. decembra obdobia nahlasovania predložil príslušnému orgánu informácie o akýchkoľvek plánovaných či skutočných zmenách kapacity, úrovni činnosti a prevádzky zariadenia.
Článok 18
Overovanie metód uplatňovaných na chýbajúce údaje
1. Ak sa na doplnenie chýbajúcich údajov podľa článku 65 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 použili metódy stanovené v pláne monitorovania schválenom príslušným orgánom, overovateľ skontroluje, či sa použili metódy vhodné na konkrétnu situáciu a či boli použité správne.
Ak prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla získal podľa článku 65 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 súhlas príslušného orgánu s použitím iných metód, ako sú uvedené v prvom pododseku, overovateľ skontroluje, či bol schválený postup správne použitý a riadne zdokumentovaný.
Ak prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľ lietadla nedokáže včas získať takýto súhlas, overovateľ skontroluje, či postup použitý prevádzkovateľom alebo prevádzkovateľom lietadla na doplnenie chýbajúcich údajov zabezpečuje, že nedochádza k podhodnoteniu emisií, a či tento prístup nevedie k podstatnému skresleniu údajov.
2. Overovateľ skontrolujte účinnosť kontrolných činností, ktoré prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla vykonáva, aby zamedzil výskytu chýbajúcich údajov podľa článku 65 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 601/2012.
Článok 19
Hodnotenie neistoty
1. Ak sa v nariadení (EÚ) č. 601/2012 od prevádzkovateľa vyžaduje, aby v prípade údajov o činnosti a výpočtových faktorov preukázal dodržanie prahových hodnôt neistoty, overovateľ potvrdzuje platnosť informácií použitých na výpočet miery neistoty tak, ako je stanovené v schválenom pláne monitorovania.
2. Ak prevádzkovateľ uplatňuje metodiku monitorovania, ktorá nie je založená na úrovniach, uvedenú v článku 22 nariadenia (EÚ) č. 601/2012, overovateľ skontroluje:
a)
či prevádzkovateľ vykonal hodnotenie a kvantifikáciu neistoty, ktoré preukazujú, že bola dodržaná požadovaná celková prahová hodnota neistoty pre ročnú úroveň emisií skleníkových plynov podľa článku 22 písm. c) tohto nariadenia;
b)
platnosť informácií použitých na hodnotenie a kvantifikáciu neistoty;
c)
či je celkový postup použitý na hodnotenie a kvantifikáciu neistoty v súlade s článkom 22 písm. b) daného nariadenia;
d)
či bol poskytnutý dôkaz, že boli splnené podmienky metodiky monitorovania uvedené v článku 22 písm. a) daného nariadenia.
3. Ak sa podľa nariadenia (EÚ) č. 601/2012 od prevádzkovateľa lietadla vyžaduje, aby preukázal, že neboli prekročené požadované prahové hodnoty neistoty, overovateľ skontroluje platnosť informácií použitých na preukázanie, že neboli prekročené uplatniteľné prahové hodnoty neistoty podľa plánu monitorovania schváleného príslušným orgánom.
Článok 20
Odoberanie vzoriek
1. Pri kontrole súladu kontrolných činností a postupov uvedených v článku 14 písm. b) a c) alebo pri vykonávaní kontrol uvedených v článkoch 15 a 16 môže overovateľ použiť metódy odoberania vzoriek špecifické pre zariadenie alebo prevádzkovateľa lietadla, pokiaľ je odoberanie vzoriek opodstatnené na základe analýzy rizík.
2. Ak overovateľ v priebehu odoberania vzoriek zistí nezrovnalosti alebo skreslené údaje, požiada prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla o vysvetlenie hlavných príčin nezrovnalostí alebo skreslených údajov, aby posúdil vplyv nezrovnalostí alebo skreslených údajov na nahlásené údaje. Na základe výsledku daného hodnotenia overovateľ stanoví, či sú potrebné dodatočné overovacie činnosti, či treba zväčšiť veľkosť vzoriek a ktorú časť populácie údajov musí prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla opraviť.
3. Overovateľ zdokumentuje výsledok kontrol uvedených v článkoch 14, 15, 16 a 17 vrátane detailov o dodatočných vzorkách v internej dokumentácii o overení.
Článok 21
Návštevy na mieste
1. Raz alebo viackrát v priebehu procesu overovania vykoná overovateľ návštevu na mieste s cieľom posúdiť prevádzku meračov a systémov monitorovania, vykonať pohovory, vykonať činnosti vyžadované podľa tejto kapitoly, ako aj zozbierať dostatok informácií a dôkazov, ktoré mu umožnia dospieť k záveru, či správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla neobsahuje podstatne skreslené údaje.
2. Prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla poskytne overovateľovi prístup do svojich miest.
3. Na účely overenia správy prevádzkovateľa o emisiách využije overovateľ návštevu na mieste aj na posúdenie hraníc zariadenia, ako aj úplnosti zdrojových prúdov a zdrojov emisií.
4. Na účely overenia správy prevádzkovateľa o emisiách overovateľ na základe analýzy rizík rozhodne, či sú potrebné návštevy ďalších lokalít, najmä ak sa relevantné časti činností súvisiacich s tokom údajov a kontrolných činností vykonávajú v iných lokalitách, ako napríklad v ústredí spoločnosti a iných kanceláriách mimo miesta.
Článok 22
Oprava skreslených údajov a nezrovnalostí
1. Ak overovateľ v priebehu overovania zistil skreslené údaje alebo nezrovnalosti, včas o tejto skutočnosti informuje prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla a požiada o relevantné opravy.
Prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla opraví všetky oznámené skreslené údaje alebo nezrovnalosti.
2. Overovateľ v internej dokumentácii o overení zdokumentuje a označí ako vyriešené všetky skreslené údaje alebo nezrovnalosti, ktoré v priebehu overovania opravil prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla.
3. Ak prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla neopraví všetky skreslené údaje alebo nezrovnalosti oznámené overovateľom podľa odseku 1 skôr, ako overovateľ vydá správu o overení, overovateľ požiada prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla o vysvetlenie hlavných príčin nezrovnalostí alebo skreslených údajov, aby posúdil ich vplyv na nahlásené údaje.
Overovateľ stanoví, či majú neopravené skreslené údaje, či už jednotlivo alebo súhrnne s ostatnými skreslenými údajmi, podstatný vplyv na celkové nahlásené údaje o emisiách alebo tonokilometroch. Pri posudzovaní závažnosti skreslených údajov overovateľ posudzuje rozsah a charakter skreslených údajov, ako aj konkrétne okolnosti ich výskytu.
Overovateľ posúdi, či má neopravená nezrovnalosť, či už jednotlivo alebo v kombinácii s ostatnými prípadmi nesúladu, vplyv na nahlásené údaje a či vedie k podstatnému skresleniu údajov.
Overovateľ môže za skreslené údaje považovať za podstatné aj vtedy, ak sú tieto skreslené údaje, či už jednotlivo alebo súhrnne s ostatnými skreslenými údajmi, pod hranicou závažnosti stanovenou v článku 23, pokiaľ je takýto názor opodstatnený rozsahom a charakterom skreslených údajov a konkrétnych okolností ich výskytu.
Článok 23
Hranica závažnosti
1. Hranica závažnosti je 5 % celkových emisií nahlásených v období nahlasovania, ktoré je predmetom overovania, v prípade:
a)
zariadení kategórie A uvedených v článku 19 ods. 2 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 601/2012 a zariadení kategórie B uvedených v článku 19 ods. 2 písm. b) daného nariadenia;
b)
prevádzkovateľov lietadiel s ročnými emisiami 500 kiloton fosílneho CO2 alebo menej.
2. Hranica závažnosti je 2 % celkových emisií nahlásených v období nahlasovania, ktoré je predmetom overovania, v prípade:
a)
zariadení kategórie C uvedených v článku 19 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 601/2012;
b)
prevádzkovateľov lietadiel s ročnými emisiami viac ako 500 kiloton fosílneho CO2.
3. Na účely overenia správ prevádzkovateľov lietadiel o tonokilometroch je hranica závažnosti 5 % celkových nahlásených údajov o tonokilometroch počas obdobia nahlasovania, ktoré je predmetom overovania.
Článok 24
Závery o výsledkoch overovania
Po ukončení overovania a posudzovaní informácií získaných v priebehu overovania overovateľ:
a)
skontroluje konečné údaje prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla vrátane údajov, ktoré boli upravené na základe informácií získaných v priebehu overovania;
b)
preskúma odôvodnenie prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, ktoré poskytol v prípade všetkých rozdielov medzi konečnými údajmi a predtým poskytnutými údajmi;
c)
preskúma výsledok hodnotenia s cieľom zistiť, či plán monitorovania schválený príslušným orgánom vrátane postupov opísaných v tomto pláne bol vykonávaný správne;
d)
posúdi, či je verifikačné riziko na prijateľnej nízkej úrovni na získanie primeranej istoty;
e)
zabezpečí zhromaždenie dostatočných dôkazov, aby bol schopný poskytnúť verifikačné stanovisko s primeranou istotou, že správa neobsahuje podstatne skreslené údaje;
f)
zabezpečí, aby bol proces overovania úplne zdokumentovaný v internej dokumentácii o overení a aby mohol v správe o overení uviesť konečné rozhodnutie.
Článok 25
Nezávislé preskúmanie
1. Pred vydaním správy o overení overovateľ predloží internú dokumentáciu o overení a správu o overení nezávislému revízorovi.
2. Nie je možné, aby nezávislý revízor vykonal overovacie činnosti, ktoré sú predmetom jeho preskúmania.
3. Rozsah nezávislého preskúmania zahŕňa celý proces overovania opísaný v tejto kapitole a zaznamenaný v internej dokumentácii o overení.
Nezávislý revízor vykoná preskúmanie tak, aby zabezpečil, že sa proces overovania vykoná v súlade s týmto nariadením, že sa postupy pre overovacie činnosti uvedené v článku 40 vykonajú správne a že sa uplatní riadna profesionálna starostlivosť a riadny profesionálny úsudok.
Nezávislý revízor posudzuje aj to, či sú zhromaždené dôkazy dostatočné na to, aby overovateľ mohol vydať správu o overení s primeranou istotou.
4. Ak sa vyskytnú okolnosti, ktoré môžu viesť k zmenám v správe o overení po preskúmaní, nezávislý revízor preskúma aj dané zmeny a dôkazy o nich.
5. Overovateľ riadne poverí osobu, ktoré má osvedčiť správu o overení na základe záverov nezávislého revízora a dôkazov v internej dokumentácii o overení.
Článok 26
Interná dokumentácia o overení
1. Overovateľ pripraví a zostaví internú dokumentáciu o overení, ktorá musí obsahovať minimálne:
a)
výsledky vykonaných overovacích činností;
b)
strategickú analýzu, analýzu rizík a plán overovania;
c)
dostatočné informácie na podporu verifikačného stanoviska vrátane odôvodnení vykonaných rozhodnutí o tom, či zistené skreslené informácie majú alebo nemajú podstatný vplyv na nahlásené údaje o emisiách alebo tonokilometroch.
2. Interná dokumentácia o overení uvedená v odseku 1 sa vypracúva tak, aby nezávislý revízor uvedený v článku 25 a vnútroštátny akreditačný orgán mohli posúdiť, či bolo overovanie vykonané v súlade s týmto nariadením.
Po osvedčení správy o overení podľa článku 25 ods. 5 overovateľ uvedie výsledky nezávislého preskúmania v internej dokumentácii o overení.
3. Overovateľ na požiadanie poskytne príslušnému orgánu prístup k internej dokumentácii o overení s cieľom uľahčiť príslušnému orgánu hodnotenie overovania.
Článok 27
Správa o overení
1. Na základe informácií zhromaždených v priebehu overovania vydá overovateľ prevádzkovateľovi alebo prevádzkovateľovi lietadla správu ku každej overenej správe o emisiách alebo správe o tonokilometroch. Správa o overení musí obsahovať minimálne tieto zistenia:
a)
z preskúmania vyplýva, že správa je uspokojivá;
b)
správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla obsahuje podstatne skreslené údaje, ktoré neboli opravené pred vydaním správy o overení;
c)
rozsah overenia je príliš obmedzený v zmysle článku 28 a overovateľ nemohol získať dostatočné dôkazy na vydanie verifikačného stanoviska s primeranou istotou, že správa neobsahuje podstatne skreslené údaje;
d)
nezrovnalosti, či už jednotlivo alebo v kombinácii s ostatnými nezrovnalosťami, spôsobujú nejasnosť a bránia overovateľovi tvrdiť s primeranou istotou, že správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla neobsahuje podstatne skreslené údaje.
Na účely prvého pododseku písm. a) a správa prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla môže overiť ako uspokojivá len vtedy, ak neobsahuje podstatne skreslené údaje.
2. Prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla predkladá správu o overení príslušnému orgánu spolu s príslušnou správou prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla.
3. Správa o overení musí obsahovať aspoň tieto prvky:
a)
názov prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, ktorý bol predmetom overovania;
b)
ciele overovania;
c)
rozsah overovania;
d)
odkaz na správu prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, ktorá sa overovala;
e)
kritériá použité na overenie správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, v prípade potreby vrátane povolenia a verzií plánu monitorovania schváleného príslušným orgánom, ako aj obdobia platnosti každého plánu monitorovania;
f)
súhrnné emisie alebo tonokilometre na každú činnosť uvedenú v prílohe I k smernici 2003/87/ES a na každé zariadenie alebo prevádzkovateľa lietadla;
g)
obdobie nahlasovania, ktoré je predmetom overovania;
h)
zodpovednosti prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, príslušného orgánu a overovateľa;
i)
verifikačné stanovisko;
j)
opis všetkých zistených skreslených údajov a nezrovnalostí, ktoré neboli opravené pred vydaním správy o overení;
k)
dátumy návštev na mieste a osoby, ktoré tieto návštevy vykonali;
l)
informácie o tom, či sa od niektorých návštev na mieste upustilo, ako aj dôvody upustenia od týchto návštev na mieste;
m)
všetky prípady nedodržiavania nariadenia (EÚ) č. 601/2012, ktoré vyšli najavo v priebehu overovania;
n)
ak nebolo možné včas získať od príslušného orgánu schválenie metódy použitej na doplnenie chýbajúcich údajov podľa článku 18 ods. 1 posledného pododseku, potvrdenie, či je použitá metóda konzervatívna a či vedie alebo nevedie k podstatnému skresleniu informácií;
o)
ak overovateľ spozoroval zmeny v kapacite, úrovni činnosti a prevádzke zariadenia, ktoré by mohli ovplyvniť emisné kvóty pridelené zariadeniu a ktoré neboli do 31. decembra obdobia nahlasovania nahlásené príslušnému orgánu podľa článku 24 ods. 1 rozhodnutia 2011/278/EÚ, opis týchto zmien a súvisiace pripomienky;
p)
v prípade potreby odporúčania na zlepšenia;
q)
meno vedúceho audítora systému EU ETS, nezávislého revízora a prípadne audítora EU ETS a technického experta, ktorí boli zapojení do overovania správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
r)
dátum a podpis osoby poverenej konať v mene overovateľa vrátane jej mena.
4. Overovateľ opisuje skreslené údaje a nezrovnalosti v správe o overení dostatočne podrobne, aby prevádzkovateľovi a prevádzkovateľovi lietadla, ako aj príslušnému orgánu, umožnil pochopiť:
a)
rozsah a charakter skreslených údajov alebo nezrovnalostí;
b)
dôvody, prečo skreslené údaje majú či nemajú podstatný vplyv;
c)
ktorého prvku správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla sa týkajú skreslené údaje alebo ktorého prvku plánu monitorovania sa týka nezrovnalosť.
5. Ak členský štát vyžaduje od overovateľa, aby okrem prvkov opísaných v odseku 3 predložil informácie o procese overovania, ktoré nie sú potrebné na pochopenie verifikačného stanoviska, prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla môže z dôvodov efektivity predložiť dané doplňujúce informácie príslušnému orgánu oddelene od správy o overení v iný deň, ale najneskôr 15. mája toho istého roku.
Článok 28
Obmedzenie rozsahu pôsobnosti
Overovateľ môže dospieť k záveru, že rozsah overovania uvedený v článku 27 ods. 1 písm. c) je príliš obmedzený v každej z týchto situácií:
a)
chýbajú údaje, čo overovateľovi bráni získať dôkazy potrebné na zníženie verifikačného rizika na úroveň potrebnú na získanie primeranej miery istoty;
b)
plán monitorovania nie je schválený príslušným orgánom;
c)
plán monitorovania nemá dostatočný rozsah alebo jasnosť na to, aby bolo možné ukončiť overovanie;
d)
overovateľ nedostal od prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla dosť informácií na to, aby mohol vykonať overenie.
Článok 29
Riešenie otvorených nepodstatných nezrovnalostí
1. Overovateľ posúdi, či prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla v prípade potreby opravili nezrovnalosti uvedené v správe o overení za predošlé obdobie monitorovania na základe požiadaviek na overovateľa uvedených v článku 69 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 601/2012.
Ak prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla tieto nezrovnalosti neopravia podľa článku 69 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 601/2012, overovateľ posúdi, či to zvyšuje alebo môže zvýšiť riziko vzniku skreslených údajov.
Overovateľ v správe o overení uvedie, či prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla dané nezrovnalosti vyriešil.
2. Overovateľ zaznamená v internej dokumentácii o overení podrobné údaje o tom, kedy a ako prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla vyriešil v priebehu overovania zistené nezrovnalosti.
Článok 30
Zlepšovanie procesu monitorovania a nahlasovania
1. Ak overovateľ zistil oblasti, v ktorých môže prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla zlepšiť svoje výsledky v súvislosti s písmenami a) až d) tohto odseku, v správe o overení uvedie odporúčania na zlepšenie výkonnosti prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla v týchto bodoch:
a)
hodnotenie rizika prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
b)
vývoj, zdokumentovanie, vykonávanie a zachovávanie činností súvisiacich s tokom údajov a kontrolných činností, ako aj hodnotenie systému kontroly;
c)
vývoj, zdokumentovanie, vykonávanie a zachovávanie postupov činností súvisiacich s tokom údajov a kontrolných činností, ako aj iných postupov, ktoré musí prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla zaviesť podľa nariadenia (EÚ) č. 601/2012;
d)
monitorovanie a nahlasovanie emisií alebo tonokilometrov aj v súvislosti s dosiahnutím vyšších úrovní, zníženia rizika a zvýšenia účinnosti v oblasti monitorovania a nahlasovania.
2. V priebehu overovania nasledujúcom po roku, v ktorom boli v správe o overení uvedené odporúčania na zlepšenie, overovateľ skontroluje, či a ako prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla splnil dané odporúčania na vylepšenie.
Ak prevádzkovateľ alebo prevádzkovateľ lietadla tieto odporúčania nesplnil alebo ich nesplnil správne, overovateľ posúdi vplyv tejto skutočnosti na riziko vzniku skreslených informácií a nezrovnalostí.
Článok 31
Zjednodušené overovanie v prípade zariadení
1. Odchylne od článku 21 ods. 1 sa overovateľ môže s výhradou schválenia príslušného orgánu podľa druhého pododseku tohto článku na základe výsledku analýzy rizík rozhodnúť, že nevykoná návštevu zariadenia na mieste potom, čo sa uistil o tom, že sa k všetkým relevantným údajom môže dostať na diaľku a že sú splnené podmienky nevykonania návštev na mieste, ktoré stanovila Komisia. Overovateľ o tejto skutočnosti bezodkladne informuje prevádzkovateľa.
V takýchto prípadoch prevádzkovateľ predloží príslušnému orgánu žiadosť o schválenie rozhodnutia overovateľa nevykonať návštevu na mieste.
Na základe žiadosti predloženej príslušným prevádzkovateľom rozhodne príslušný orgán o schválení rozhodnutia overovateľa nevykonať návštevu na mieste s prihliadnutím na všetky tieto prvky:
a)
informáciu, ktorú overovateľ poskytol o výsledku analýzy rizík;
b)
informáciu o tom, že k relevantným údajom sa možno dostať na diaľku;
c)
dôkaz, že požiadavky stanovené v odseku 3 sa na zariadenie neuplatňujú;
d)
dôkaz, že sú splnené podmienky na nevykonanie návštev na mieste, ktoré stanovila Komisia.
2. Súhlas príslušného orgánu uvedený v odseku 1 sa nevyžaduje pre nevykonanie návštev na mieste v prípade zariadení s nízkymi emisiami uvedenými v článku 47 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 601/2012.
3. Overovateľ vykoná návštevu na mieste vždy:
a)
keď overovateľ overuje správu prevádzkovateľa o emisiách po prvýkrát;
b)
keď overovateľ nevykonal návštevu na mieste v dvoch obdobiach nahlasovania, ktoré bezprostredne predchádzajú súčasnému obdobiu nahlasovania;
c)
keď počas obdobia nahlasovania došlo k výrazným zmenám v pláne monitorovania vrátane tých, ktoré sú uvedené v článku 15 ods. 3 alebo 4 nariadenia (EÚ) č. 601/2012.
Článok 32
Zjednodušené overovanie v prípade prevádzkovateľov lietadiel
1. Odchylne od článku 21 ods. 1 tohto nariadenia sa overovateľ môže rozhodnúť nevykonať návštevu na mieste v prípade malého zdroja emisií uvedeného v článku 54 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 601/2012, ak overovateľ na základe analýzy rizík dospel k záveru, že overovateľ sa môže ku všetkým relevantným údajom dostať na diaľku.
2. Ak prevádzkovateľ lietadla použije zjednodušené nástroje uvedené v článku 54 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 na stanovenie spotreby paliva a nahlasované údaje boli vygenerované týmito nástrojmi nezávisle od akéhokoľvek zadania prevádzkovateľa lietadla, overovateľ sa na základe svojej analýzy rizík môže rozhodnúť nevykonať kontroly uvedené v článku 14, článku 16, článku 17 ods. 1, článku 17 ods. 2 a článku 18 tohto nariadenia.
Článok 33
Zjednodušené plány overovania
Ak overovateľ použije zjednodušený plán overovania, uchováva v internej dokumentácii o overovaní záznamy o opodstatnenosti použitia takýchto plánov vrátane dôkazu, že boli splnené podmienky na použitie zjednodušených plánov overovania.
KAPITOLA III
POŽIADAVKY NA OVEROVATEĽOV
Článok 34
Rozsah akreditácie podľa sektorov
Overovateľ vydá správu o overení len tomu prevádzkovateľovi alebo prevádzkovateľovi lietadla, ktorý vykonáva činnosť patriacu do rozsahu činnosti uvedeného v prílohe I, na ktorú dostal overovateľ akreditáciu podľa ustanovení nariadenia (ES) č. 765/2008 a tohto nariadenia.
Článok 35
Kontinuálny proces zabezpečovania spôsobilosti
1. Overovateľ zavedie, zdokumentuje, vykonáva a zachováva proces zabezpečovania spôsobilosti s cieľom zabezpečiť, aby boli všetci pracovníci poverení overovacími činnosťami spôsobilí vykonávať pridelené úlohy.
2. V rámci procesu zabezpečovania spôsobilosti uvedenom v odseku 1 overovateľ musí stanoviť, zdokumentovať, vykonávať a zachovávať minimálne:
a)
všeobecné kritériá spôsobilosti pre všetkých pracovníkov vykonávajúcich overovacie činnosti;
b)
osobitné kritériá spôsobilosti pre každú funkciu v rámci overovateľa vykonávajúcu overovacie činnosti, najmä pre audítora EU ETS, vedúceho audítora EU ETS, nezávislého revízora a technického experta;
c)
metódu, ktorá zabezpečuje pretrvávajúcu spôsobilosť a pravidelné hodnotenie výkonnosti všetkých pracovníkov, ktorí vykonávajú overovacie činnosti;
d)
proces na zabezpečenie stáleho vzdelávania pracovníkov vykonávajúcich overovacie činnosti;
e)
proces, ktorým sa posúdi, či overovacia povinnosť patrí do rozsahu akreditácie overovateľa, či má overovateľ spôsobilosť, pracovníkov a prostriedky potrebné na výber overovacieho tímu a úspešné ukončenie overovacích činností v rámci potrebnej lehoty.
Kritériá spôsobilosti uvedené v prvom pododseku písm. b) sú špecifické pre každý rozsah akreditácie, v ktorom tieto osoby vykonávajú overovacie činnosti.
Pri hodnotení spôsobilosti pracovníkov podľa prvého pododseku písm. c) overovateľ posudzuje danú spôsobilosť na základe kritérií spôsobilosti uvedenými v písmenách a) a b);
Proces uvedený v prvom pododseku písm. e) zahŕňa aj proces hodnotenia, či má overovací tím k dispozícii všetky spôsobilosti a osoby potrebné na vykonanie overovacích činností v prípade konkrétneho prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla.
Overovateľ vypracuje všeobecné a osobitné kritériá spôsobilosti, ktoré sú v súlade s kritériami uvedenými v článku 36 ods. 4 a v článkoch 37, 38 a 39.
3. Na účely potvrdenia pretrvávajúcej spôsobilosti pracovníkov, ktorí vykonávajú overovacie činnosti, overovateľ v pravidelných intervaloch monitoruje výkonnosť všetkých týchto pracovníkov.
4. Overovateľ v pravidelných intervaloch skúma proces zabezpečovania spôsobilosti uvedený v odseku 1 s cieľom zabezpečiť:
a)
vypracovanie kritérií spôsobilosti uvedených v prvom pododseku písm. a) a b) v súlade s požiadavkami na spôsobilosť podľa tohto nariadenia;
b)
riešenie všetkých problémov, ktoré možno zistiť v súvislosti so stanovením všeobecných a osobitných kritérií spôsobilosti podľa odseku 2 písm. a) a b);
c)
aktualizáciu a zachovávanie všetkých požiadaviek v procese zabezpečovania spôsobilosti.
5. Overovateľ musí mať systém na zaznamenávanie výsledkov činností vykonávaných v procese zabezpečovania spôsobilosti uvedenom v odseku 1.
6. Spôsobilosť a výkonnosť audítora EU ETS a vedúceho audítora EU ETS posudzuje dostatočne spôsobilý hodnotiteľ.
Na tento účel spôsobilý hodnotiteľ v priebehu overovania správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla monitoruje daných audítorov v mieste zariadenia alebo prevádzkovateľa lietadla (podľa toho, čo je vhodné) s cieľom zistiť, či spĺňajú kritériá spôsobilosti.
7. Ak pracovník nepreukáže, že v plnej miere spĺňa všetky kritériá spôsobilosti pre konkrétnu úlohu, ktorá mu bola pridelená, overovateľ určí a zorganizuje doplňujúce školenie alebo doplňujúcu prax pod dohľadom a monitoruje tohto jednotlivca, až kým overovateľovi nepreukáže, že spĺňa kritériá spôsobilosti.
Článok 36
Overovacie tímy
1. Pre každú konkrétnu overovaciu povinnosť overovateľ zostaví overovací tím schopný vykonať overovacie činnosti uvedené v kapitole II.
2. Overovací tím tvorí minimálne vedúci audítor EU ETS a ak si to vyžadujú závery overovateľa počas hodnotenia uvedeného v článku 8 ods. 1 písm. e) a strategická analýza, aj primeraný počet audítorov EU ETS a technických expertov.
3. Na nezávislé preskúmanie overovacích činností súvisiacich s konkrétnou overovacou povinnosťou overovateľ určí nezávislého revízora, ktorý nie je členom overovacieho tímu.
4. Každý člen tímu musí:
a)
jednoznačne chápať svoju individuálnu úlohu v procese overovania;
b)
byť schopný efektívne komunikovať v jazyku potrebnom na vykonávanie jeho konkrétnych úloh.
5. Medzi členmi overovacieho tímu je minimálne jedna osoba, ktorá má technickú spôsobilosť a znalosti potrebné na posúdenie osobitných technických aspektov monitorovania a nahlasovania v súvislosti s činnosťami uvedenými v prílohe I, ktoré vykonáva zariadenie alebo prevádzkovateľ lietadla, a minimálne jedna osoba, ktorá je schopná komunikovať v jazyku potrebnom na overenie správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla v členskom štáte, v ktorom overovateľ vykonáva dané overovanie.
6. Ak overovací tím tvorí jedna osoba, táto osoba musí spĺňať všetky požiadavky na spôsobilosť audítora EU ETS a vedúceho audítora EU ETS, ako aj požiadavky stanovené v odsekoch 4 a 5.
Článok 37
Požiadavky na spôsobilosť audítorov EU ETS a vedúcich audítorov EU ETS
1. Audítor EU ETS je spôsobilý vykonať overenie. Na tento účel musí audítor EU ETS vykazovať minimálne:
a)
znalosť smernice 2003/87/ES, nariadenia (EÚ) č. 601/2012, tohto nariadenia, relevantných noriem a iných relevantných právnych predpisov, uplatniteľných usmernení, ako aj relevantných usmernení a právnych predpisov vydaných členským štátom, v ktorom overovateľ vykonáva overovanie;
b)
znalosti a skúsenosti v oblasti auditu údajov a informácií vrátane:
i)
metodík auditu údajov a informácií vrátane uplatňovania hranice závažnosti a posudzovania závažnosti skreslených údajov;
ii)
analýzy vlastných rizík a kontrolných rizík;
iii)
techník odoberania vzoriek v súvislosti s odoberaním vzoriek údajov a preverovaním kontrolných činností;
iv)
posudzovania údajových a informačných systémov, systémov IT, činností súvisiacich s tokom údajov, kontrolných činností, systémov kontroly a postupov kontrolných činností;
c)
schopnosť vykonávať činnosti súvisiace s overením správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla v zmysle požiadaviek kapitoly II;
d)
znalosti a skúsenosti v oblasti sektorovo špecifických technických aspektov monitorovania a nahlasovania, ktoré sú relevantné z hľadiska rozsahu činností uvedeného v prílohe I, v rámci ktorého audítor EU ETS vykonáva overovanie.
2. Vedúci audítor EU ETS musí spĺňať požiadavky na spôsobilosť audítora EU ETS, preukázať spôsobilosť viesť overovací tím a niesť zodpovednosť za vykonávanie overovacích činností v súlade s týmto nariadením.
Článok 38
Požiadavky na spôsobilosť nezávislých revízorov
1. Nezávislý revízor musí mať primeranú právomoc na preskúmanie návrhu správy o overení a internej dokumentácie o overení podľa článku 25.
2. Nezávislý revízor musí spĺňať požiadavky na spôsobilosť vedúceho audítora EU ETS uvedené v článku 37 ods. 2
3. Nezávislý revízor musí mať potrebnú spôsobilosť na analýzu poskytnutých informácií s cieľom potvrdiť úplnosť a celistvosť informácií, spochybniť chýbajúce alebo protichodné informácie, ako aj skontrolovať dátové stopy na účely posúdenia, či je interná dokumentácia o overení úplná a poskytuje dostatočné informácie na podporu návrhu správy o overení.
Článok 39
Využívanie technických expertov
1. Pri vykonávaní overovacích činností môže overovateľ využiť technických expertov, ktorí mu poskytnú podrobné znalosti a skúsenosti v oblasti konkrétnej témy, ktoré sú potrebné na účely pomoci audítorovi EU ETS a vedúcemu audítorovi EU ETS pri vykonávaní ich overovacích činností.
2. Ak nezávislý revízor nemá dostatočnú spôsobilosť na posúdenie konkrétneho problému v procese preskúmania, overovateľ požiada o pomoc technického experta.
3. Technický expert má spôsobilosti a skúsenosti, ktoré sú potrebné na účinnú pomoc audítorovi EU ETS a vedúcemu audítorovi EU ETS alebo prípadne nezávislému revízorovi s témou, v prípade ktorej sa vyžadujú jeho znalosti a skúsenosti. Okrem toho musí technický expert dostatočne rozumieť otázkam uvedeným v článku 37 ods. 1 písm. a), b) a c).
4. Technický expert vykonáva špecifikované úlohy pod vedením a plnou zodpovednosťou vedúceho audítora EU ETS overovacieho tímu, v ktorom pracuje technický expert alebo nezávislý revízor.
Článok 40
Postupy overovacích činností
1. Overovateľ zavedie, zdokumentuje, vykonáva a zachováva jeden alebo viac postupov overovacích činností opísaných v kapitole II a postupy a procesy požadované podľa oddielu 3 prílohy II. Pri zavádzaní a vykonávaní týchto postupov a procesov overovateľ vykonáva činnosti v súlade s harmonizovanou normou v zmysle prílohy II.
2. Overovateľ zavedie, zdokumentuje, vykonáva a zachováva systém riadenia kvality s cieľom zabezpečiť konzistentný vývoj, vykonávanie, zlepšovanie a preskúmanie postupov a procesov uvedených v odseku 1 v súlade s harmonizovanou normou v zmysle prílohy II.
Článok 41
Záznamy a komunikácia
1. Overovateľ vedie záznamy vrátane záznamov o spôsobilosti a nestrannosti pracovníkov s cieľom preukázať súlad s týmto nariadením.
2. Overovateľ pravidelne sprístupňuje informácie prevádzkovateľovi alebo prevádzkovateľovi lietadla a iným relevantným stranám v súlade harmonizovanou normou v zmysle prílohy II.
3. Overovateľ zachováva dôvernosť informácií získaných v priebehu overovania v súlade harmonizovanou normou v zmysle prílohy II.
Článok 42
Nestrannosť a nezávislosť
1. Overovateľ je nezávislý od prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla a nestranný pri vykonávaní svojich overovacích činností.
Na tento účel nesmie byť overovateľ ani žiadna časť rovnakej právnickej osoby prevádzkovateľom ani prevádzkovateľom lietadla, vlastníkom prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, ani nesmie byť v ich vlastníctve, a nesmie mať ani vzťahy s prevádzkovateľom alebo prevádzkovateľom lietadla, ktoré by mohli ovplyvniť jeho nezávislosť a nestrannosť. Overovateľ je nezávislý aj od orgánov, ktoré obchodujú s emisnými kvótami v rámci systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov podľa článku 19 smernice 2003/87/ES.
2. Overovateľ je organizovaný spôsobom, ktorý chráni jeho objektívnosť, nezávislosť a nestrannosť. Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú relevantné požiadavky stanovené v harmonizovanej norme v zmysle prílohy II.
3. Overovateľ nesmie vykonávať overovacie činnosti pre prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, ktoré predstavujú neprijateľné ohrozenie jeho nestrannosti alebo ktoré mu spôsobujú konflikt záujmov. Na overovanie správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, ktorá predstavuje skutočný alebo potenciálny konflikt záujmov, nesmie overovateľ využiť svojich ani externých pracovníkov. Overovateľ ďalej zabezpečí, aby činnosti pracovníkov alebo organizácií neovplyvňovali dôverný, objektívny, nezávislý a nestranný charakter overovania.
Neprijateľné ohrozenie nestrannosti alebo konflikt záujmov v zmysle prvej vety prvého pododseku vzniká v ktoromkoľvek z týchto prípadov:
a)
keď overovateľ alebo ktorákoľvek časť rovnakej právnickej osoby poskytuje konzultačné služby pri vývoji časti procesu monitorovania a nahlasovania, ktorý je opísaný v pláne monitorovania schválenom príslušným orgánom, vrátane vývoja metodiky monitorovania, návrhu správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla a návrhu plánu monitorovania;
b)
keď overovateľ alebo ktorákoľvek časť rovnakej právnickej osoby poskytuje technickú pomoc pri vývoji alebo zachovávaní systému používaného na monitorovanie a nahlasovanie údajov o emisiách alebo údajov o tonokilometroch.
4. Konflikt záujmov overovateľa vo vzťahu medzi ním a prevádzkovateľom alebo prevádzkovateľom lietadla vzniká v ktoromkoľvek z týchto prípadov:
a)
keď je vzťah medzi overovateľom a prevádzkovateľom alebo prevádzkovateľom lietadla založený na spoločnom vlastníctve, spoločnom riadení, spoločnej správe alebo spoločných pracovníkoch, spoločných prostriedkoch, spoločných financiách a spoločných zmluvách alebo marketingu;
b)
keď konzultačný orgán, orgán technickej pomoci alebo iná organizácia, ktorá je vo vzťahu s overovateľmi a ohrozuje nestrannosť overovateľa, poskytne prevádzkovateľovi alebo prevádzkovateľovi lietadla konzultáciu uvedenú v odseku 3 písm. a) alebo technickú pomoc uvedenú v odseku 3 písm. b).
Na účely prvého pododseku písm. b) je nestrannosť overovateľa skompromitovaná, ak sú vzťahy medzi overovateľom a konzultačným orgánom, orgánom technickej pomoci alebo inou organizáciou založené na spoločnom vlastníctve, spoločnom riadení, spoločnom vedení alebo spoločných pracovníkoch, spoločných prostriedkoch, spoločných financiách, spoločných zmluvách alebo marketingu a spoločnej platbe provízií za predaj alebo iných podnetov na získavanie nových klientov.
5. Overovateľ nesmie zadať nezávislé preskúmanie alebo vydanie správy o overení externému zadávateľovi. Na účely tohto nariadenia platí, že ak sa externe zadávajú iné overovacie činnosti, overovateľ musí splniť relevantné požiadavky stanovené v harmonizovanej norme v zmysle prílohy II.
Uzatvorenie zmluvy s jednotlivcami na vykonanie overovacích činností však nepredstavuje externé zadávanie na účely prvého pododseku, ak overovateľ pri uzatváraní zmluvy s týmito osobami spĺňa relevantné požiadavky harmonizovaných noriem uvedených v prílohe II.
6. Overovateľ zavedie, zdokumentuje, vykonáva a zachováva proces s cieľom zabezpečiť pretrvávajúcu nestrannosť a nezávislosť overovateľa, častí rovnakého právneho subjektu, iných organizácií uvedených v odseku 4 a všetkých pracovníkov a zmluvne viazaných osôb zapojených do overovania. Tento proces zahŕňa mechanizmus na ochranu nestrannosti a nezávislosti overovateľa a spĺňa relevantné požiadavky stanovené v harmonizovanej norme v zmysle prílohy II.
KAPITOLA IV
AKREDITÁCIA
Článok 43
Akreditácia
Overovateľ, ktorý prevádzkovateľovi alebo prevádzkovateľovi lietadla vydáva správu o overení, je akreditovaný na rozsah činností uvedený v prílohe I, pre ktoré overovateľ vykonáva overenie správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla.
Článok 44
Ciele akreditácie
V priebehu akreditačného procesu a monitorovania akreditovaných overovateľov každý vnútroštátny akreditačný orgán posudzuje, či overovateľ a jeho pracovníci vykonávajúci overovacie činnosti:
a)
sú spôsobilí vykonať overenie správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla v súlade s týmto nariadením;
b)
vykonávajú overovanie správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla v súlade s týmto nariadením;
c)
spĺňajú požiadavky uvedené v kapitole III.
Článok 45
Žiadosť o akreditáciu
1. Každá právnická osoba alebo iný právny subjekt môže požiadať o akreditáciu podľa článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2008 a ustanovení tejto kapitoly.
Žiadosť musí obsahovať informácie požadované na základe harmonizovanej normy v zmysle prílohy III.
2. Okrem informácií uvedených v odseku 1 tohto článku musí žiadateľ pred začatím posúdenia podľa článku 44 dať vnútroštátnemu akreditačnému orgán k dispozícii:
a)
všetky informácie, ktoré vyžaduje vnútroštátny akreditačný orgán;
b)
postupy a informácie týkajúce sa procesov uvedených v článku 40 ods. 1 a informácie o systéme riadenia kvality uvedenom v článku 40 ods. 2;
c)
kritériá spôsobilosti uvedené v článku 35 ods. 2 písm. a) a b), výsledky procesu zabezpečovania spôsobilosti uvedeného v článku 35, ako aj inú relevantnú dokumentáciu o spôsobilosti všetkých pracovníkov zapojených do overovacích činností;
d)
informácie o procese zabezpečenia pretrvávajúcej nestrannosti a nezávislosti podľa článku 42 ods. 6 vrátane relevantných záznamov o nestrannosti a nezávislosti žiadateľa a jeho pracovníkov;
e)
informácie o technických expertoch a kľúčových pracovníkoch zapojených do overovania správ prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla;
f)
systém a proces na zabezpečenie príslušnej internej dokumentácie o overení;
g)
ostatné relevantné záznamy uvedené v článku 41 ods. 1.
Článok 46
Príprava na posúdenie
1. Pri príprave posúdenia uvedeného v článku 44 každý vnútroštátny akreditačný orgán zohľadní komplexnosť rozsahu, pre ktorý overovateľ žiada akreditáciu, ako aj komplexnosť systému riadenia kvality uvedeného v článku 44 ods. 2, postupy a informácie k procesom uvedeným v článku 40 ods. 1 a geografické oblasti, v ktorých overovateľ vykonáva alebo plánuje vykonať overovanie.
2. Na účely tohto nariadenia musí vnútroštátny akreditačný orgán spĺňať minimálne požiadavky stanovené v harmonizovanej norme v zmysle prílohy III.
Článok 47
Posúdenie
1. Na účely vykonania posúdenia uvedeného v článku 44 musí hodnotiaci tím uvedený v článku 57 vykonať minimálne tieto činnosti:
a)
preskúmanie všetkých relevantných dokumentov a záznamov uvedených v článku 45;
b)
návšteva priestorov žiadateľa s cieľom preskúmať reprezentatívnu vzorku internej dokumentácie o overení a posúdiť vykonávanie systému riadenia kvality žiadateľa a postupov alebo procesov uvedených v článku 40;
c)
osvedčenie reprezentatívnej časti požadovaného rozsahu akreditácie, ako aj výkonnosti a spôsobilosti reprezentatívneho počtu pracovníkov žiadateľa, ktorí sú zapojení do overovania správy prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, s cieľom zabezpečiť, aby títo pracovníci pracovali v súlade s týmto nariadením.
Pri vykonávaní týchto činností musí hodnotiaci tím spĺňať požiadavky stanovené v harmonizovanej norme v zmysle prílohy III.
2. Hodnotiaci tím oznámi zistenia a nezrovnalosti žiadateľovi v súlade s požiadavkami stanovenými v harmonizovanej norme v zmysle prílohy III požiada žiadateľa, aby na oznámené zistenia a nezrovnalosti odpovedal v súlade s danými ustanoveniami.
3. Žiadateľ prijme nápravné opatrenia na riešenie všetkých oznámených nezrovnalostí podľa odseku 2 a vo svojej odpovedi na zistenia a nezrovnalosti oznámené hodnotiacim tímom uvedie, aké opatrenia prijal alebo plánuje prijať v rámci lehoty stanovenej vnútroštátnym akreditačným orgánom na riešenie všetkých zistených nezrovnalostí.
4. Vnútroštátny akreditačný orgán preskúma odpovede žiadateľa na zistenia a nezrovnalosti predložené podľa odseku 3.
Ak vnútroštátny akreditačný orgán považuje odpoveď žiadateľa za nedostatočná či neúčinnú, požiada žiadateľa o ďalšie informácie alebo opatrenia. Vnútroštátny akreditačný orgán môže požadovať aj dôkaz o účinnom vykonaní prijatých opatrení alebo vykonať následné hodnotenie na posúdenie účinného vykonávania nápravných opatrení.
Článok 48
Rozhodnutie o akreditácii a osvedčenie o akreditácii
1. Pri príprave a prijímaní rozhodnutia o udelení, rozšírení alebo obnovení akreditácie žiadateľa musí vnútroštátny akreditačný orgán zohľadniť požiadavky stanovené harmonizovanej norme v zmysle prílohy III.
2. Ak sa vnútroštátny akreditačný orgán rozhodne udeliť, rozšíriť alebo obnoviť akreditáciu žiadateľa, vydá v tomto zmysle osvedčenie o akreditácii.
Osvedčenie o akreditácii musí obsahovať minimálne informácie požadované na základe harmonizovanej normy v zmysle prílohy III.
Osvedčenie o akreditácii platí maximálne päť rokov odo dňa vydania daného osvedčenia vnútroštátnym akreditačným orgánom.
Článok 49
Dohľad
1. Vnútroštátny akreditačný orgán vykonáva ročný dohľad nad každým overovateľom, ktorému vydal osvedčenie o akreditácii.
V rámci dohľadu sa vykoná minimálne:
a)
návšteva priestorov overovateľa s cieľom vykonať činnosti uvedené v článku 47 ods. 1 písm. b);
b)
osvedčenie výkonnosti a spôsobilosti reprezentatívneho počtu pracovníkov overovateľa v súlade s článkom 47 ods. 1 písm. c).
2. Vnútroštátny akreditačný orgán vykoná prvý dohľad nad overovateľom v súlade s článkom 1 najneskôr 12 mesiacov odo dňa, keď bolo danému overovateľovi vydané osvedčenie o akreditácii.
3. Vnútroštátny akreditačný orgán vypracuje svoj plán dohľadu nad každým overovateľom spôsobom, ktorý umožní posúdiť reprezentatívne vzorky rozsahu akreditácie v súlade s požiadavkami stanovenými v harmonizovanej norme v zmysle prílohy III.
4. Na základe výsledkov dohľadu uvedeného v odseku 1 vnútroštátny akreditačný orgán rozhodne, či potvrdí pokračovanie akreditácie.
5. Ak overovateľ vykonáva overovanie v inom členskom štáte, vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý overovateľa akreditoval, môže požiadať vnútroštátny akreditačný orgán členského štátu, v ktorom vykonáva overovanie, aby v jeho mene a na jeho zodpovednosť vykonával činnosti dohľadu.
Článok 50
Prehodnotenie
1. Pred uplynutím platnosti osvedčenia o akreditácii vnútroštátny akreditačný orgán vykoná prehodnotenie overovateľa, ktorému vnútroštátny akreditačný orgán vydal osvedčenie o akreditácii, s cieľom zistiť, či je možné predĺžiť platnosť tohto osvedčenia o akreditácii.
2. Vnútroštátny akreditačný orgán vypracuje svoj plán prehodnotenia každého overovateľa spôsobom, ktorý umožní posúdenie reprezentatívnych vzoriek rozsahu akreditácie. Pri plánovaní a vykonávaní dohľadu musí vnútroštátny akreditačný orgán spĺňať požiadavky stanovené v harmonizovanej norme v zmysle prílohy III.
Článok 51
Mimoriadne hodnotenie
1. Vnútroštátny akreditačný orgán môže kedykoľvek vykonať mimoriadne hodnotenie overovateľa s cieľom zabezpečiť, aby tento overovateľ spĺňal požiadavky tohto nariadenia.
2. Aby mohol vnútroštátny akreditačný orgán posúdiť potrebu mimoriadneho hodnotenia, overovateľ ho bezodkladne informuje o akýchkoľvek dôležitých zmenách, ktoré sú relevantné z hľadiska jeho akreditácie a ktoré sa týkajú ktoréhokoľvek aspektu jeho statusu alebo prevádzky. K dôležitým zmenám patria aj zmeny uvedené v harmonizovanej norme v zmysle prílohy III.
Článok 52
Rozšírenie rozsahu akreditácie
Ak overovateľ požiada o rozšírenie rozsahu udelenej akreditácie, vnútroštátny akreditačný orgán vykoná činnosti potrebné na zistenie, či overovateľ spĺňa požiadavky článku 44 pre požadované rozšírenie rozsahu jeho akreditácie.
Článok 53
Administratívne opatrenia
1. Ak overovateľ nespĺňa požiadavky tohto nariadenia, vnútroštátny akreditačný orgán môže pozastaviť či odvolať jeho akreditáciu alebo zúžiť jej rozsah.
V prípade, že o to overovateľ požiada, vnútroštátny akreditačný orgán pozastaví či odvolá jeho akreditáciu alebo zúži jej rozsah.
Vnútroštátny akreditačný orgán zavedie, zdokumentuje, vykonáva a zachováva postup na pozastavenie akreditácie, odvolanie akreditácie a zúženie rozsahu akreditácie.
2. Vnútroštátny akreditačný orgán pozastaví akreditáciu alebo zúži jej rozsah vždy, keď:
a)
sa overovateľ dopustil závažného porušenia požiadaviek tohto nariadenia;
b)
overovateľ stále a opakovane neplní požiadavky tohto nariadenia;
c)
overovateľ porušil iné osobitné podmienky vnútroštátneho akreditačného orgánu.
3. Vnútroštátny akreditačný orgán odvolá akreditáciu, keď:
a)
overovateľ nenapravil dôvody rozhodnutia o pozastavení osvedčenia o akreditácii;
b)
člen vrcholového manažmentu overovateľa bol odsúdený za podvod;
c)
overovateľ úmyselne poskytol nepravdivé informácie.
4. Proti rozhodnutiu vnútroštátneho akreditačného orgánu o pozastavení, odvolaní alebo zúžení rozsahu akreditácie v súlade s odsekmi 2 a 3 sa možno odvolať.
Členské štáty zavedú postupy na riešenie týchto odvolaní.
5. Rozhodnutie vnútroštátneho akreditačného orgánu o pozastavení, odvolaní alebo zúžení rozsahu akreditácie nadobúda účinnosť po jeho oznámení overovateľovi.
Vnútroštátny akreditačný orgán ukončí pozastavenie osvedčenia o akreditácii, ak dostane uspokojivé informácie a získa presvedčenie o tom, že overovateľ spĺňa požiadavky tohto nariadenia.
KAPITOLA V
POŽIADAVKY NA AKREDITAČNÉ ORGÁNY PRI AKREDITÁCII OVEROVATEĽOV ETS
Článok 54
Vnútroštátny akreditačný orgán
1. Úlohy súvisiace s akreditáciou podľa tohto nariadenia vykonávajú vnútroštátne akreditačné orgány vymenované podľa článku 4 ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2008.
2. Ak sa členský štát rozhodne povoliť v rámci tohto nariadenia osvedčovanie overovateľov, ktorí sú fyzickými osobami, úlohami súvisiacimi s osvedčovaním týchto overovateľov sa poverí vnútroštátny orgán, ktorý nie je vnútroštátnym akreditačným orgánom vymenovaným podľa článku 4 ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2008.
3. Ak sa členský štát rozhodne využiť možnosť uvedenú v odseku 2, zabezpečí, aby príslušný vnútroštátny orgán spĺňal požiadavky tohto nariadenia vrátane požiadaviek článku 70 a predložil požadované dokumenty podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 765/2008.
4. Vnútroštátny akreditačný orgán je členom orgánu uznaného podľa článku 14 daného nariadenia.
5. Vnútroštátny akreditačný orgán je poverený vykonávaním akreditácie ako činnosti verejnoprávneho orgánu a bolo mu udelené formálne uznanie členského štátu, v ktorom akreditáciu nevykonávajú priamo verejné orgány.
6. Na účely tohto nariadenia vnútroštátny akreditačný orgán vykonáva svoje úlohy v súlade s požiadavkami stanovenými v harmonizovanej norme v zmysle prílohy III.
Článok 55
Cezhraničná akreditácia
Ak členský štát, nepovažuje vymenovanie akreditačného orgánu alebo poskytovanie akreditačných služieb v zmysle článku 15 smernice 2003/87/ES za hospodársky zmysluplné alebo udržateľné, mal by mať možnosť obrátiť sa na vnútroštátny akreditačný orgán iného členského štátu.
Príslušný členský štát informuje o tejto skutočnosti Komisiu a iné členské štáty.
Článok 56
Nezávislosť a nestrannosť
1. Vnútroštátny akreditačný orgán je organizovaný spôsobom, ktorý je zárukou jeho úplnej nezávislosti od overovateľov, ktorých hodnotí, ako aj jeho nestrannosti pri vykonávaní jeho akreditačných činností.
2. Na tento účel nesmie vnútroštátny akreditačný orgán ponúkať ani poskytovať žiadne činnosti alebo služby poskytované overovateľom, ani poskytovať konzultačné služby, vlastniť podiely ani mať žiaden iný finančný alebo riadiaci záujem o overovateľa.
3. Bez toho, aby bol dotknutý článok 54 ods. 2, sa štruktúra, zodpovednosti a úlohy vnútroštátneho akreditačného orgánu jasne odlišujú od tých, ktoré prináležia príslušnému orgánu a iným vnútroštátnym orgánom.
4. Vnútroštátny akreditačný orgán prijíma všetky konečné rozhodnutia týkajúce sa akreditácie overovateľov.
Vnútroštátny akreditačný orgán však môže niektoré činnosti zadať subdodávateľom s výhradou splnenia požiadaviek stanovených v harmonizovanej norme v zmysle prílohy III.
Článok 57
Hodnotiaci tím
1. Vnútroštátny akreditačný orgán vymenuje pre každé konkrétne hodnotenie hodnotiaci tím.
2. Hodnotiaci tím tvorí vedúci hodnotiteľ a v prípade potreby vhodný počet hodnotiteľov alebo technických expertov na konkrétny rozsah akreditácie.
Medzi členmi hodnotiaceho tímu je minimálne jedna osoba, ktorá má znalosti v oblasti monitorovania a nahlasovania emisií skleníkových plynov podľa nariadenia (EÚ) č. 601/2012, ktoré sú relevantné pre rozsah akreditácie, ako aj spôsobilosť a znalosti potrebné na posúdenie činností overovania v rámci zariadenia alebo prevádzkovateľa lietadla pre daný rozsah, a minimálne jedna osoba, ktorá má znalosti v oblasti relevantných vnútroštátnych právnych predpisov a usmernení.
Článok 58
Požiadavky na spôsobilosť hodnotiteľov
1. Hodnotiteľ musí byť pri hodnotení overovateľa spôsobilý vykonávať činnosti vyžadované podľa kapitoly IV. Na tento účel hodnotiteľ musí:
a)
spĺňať požiadavky stanovené v harmonizovanej norme podľa nariadenia (ES) č. 765/2008 uvedenej v prílohe III;
b)
poznať smernicu 2003/87/ES, nariadenie (EÚ) č. 601/2012, toto nariadenie, relevantné normy, uplatniteľné usmernenia a iné relevantné právne predpisy, ako aj uplatniteľné usmernenia;
c)
mať znalosti z oblasti auditu údajov a informácií podľa článku 37 ods. 1 písm. b) získané v priebehu odborného vzdelávania alebo mať prístup k osobe, ktorá má znalosti a skúsenosti v oblasti takýchto údajov a informácií.
2. Vedúci hodnotiteľ musí spĺňať požiadavky na spôsobilosť hodnotiteľa uvedené v odseku 1, preukázať spôsobilosť viesť hodnotiaci tím a niesť zodpovednosť za vykonanie hodnotenia v súlade s týmto nariadením.
3. Interní revízori a osoby prijímajúce rozhodnutia o udelení, rozšírení alebo obnovení akreditácie musia spĺňať požiadavky na spôsobilosť uvedené v odseku 1 a okrem toho musia mať aj dostatočné znalosti a skúsenosti v oblasti hodnotenia akreditácie.
Článok 59
Technickí experti
1. Vnútroštátny akreditačný orgán môže do hodnotiaceho tímu zaradiť technických expertov, ktorí poskytujú podrobné znalosti a skúsenosti týkajúce sa konkrétnej témy, ktoré sú potrebné na pomoc vedúcemu hodnotiteľovi alebo hodnotiteľovi pri vykonávaní hodnotiacich činností.
2. Technický expert musí mať spôsobilosť, ktorá je potrebná na účinnú pomoc vedúcemu hodnotiteľovi a hodnotiteľovi s témou, v prípade ktorej sa vyžadujú jeho znalosti a skúsenosti. Okrem toho musí technický expert:
a)
poznať smernicu 2003/87/ES, nariadenie (EÚ) č. 601/2012, toto nariadenie, relevantné normy, uplatniteľné usmernenia a iné relevantné právne predpisy, ako aj uplatniteľné usmernenia;
b)
dostatočne rozumieť overovacím činnostiam.
3. Technický expert vykonáva špecifikované úlohy pod vedením a plnou zodpovednosťou vedúceho hodnotiteľa príslušného hodnotiaceho tímu.
Článok 60
Postupy
Vnútroštátny akreditačný orgán spĺňa požiadavky stanovené podľa článku 8 nariadenia (ES) č. 765/2008.
Článok 61
Sťažnosti
Ak vnútroštátny akreditačný orgán dostane sťažnosť na overovateľa od príslušného orgánu, prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla alebo od iných zainteresovaných strán, vnútroštátny akreditačný orgán v rozumnej časovej lehote:
a)
rozhodne o právoplatnosti sťažnosti;
b)
zabezpečí, že príslušný overovateľ dostane príležitosť predložiť svoje pripomienky;
c)
prijme príslušné opatrenia na riešenie sťažnosti;
d)
zaznamená sťažnosť a prijaté opatrenie a
e)
odpovie sťažovateľovi.
Článok 62
Záznamy a dokumentácia
Vnútroštátny akreditačný orgán vedie záznamy o každej osobe zapojenej do akreditačného procesu. K daným záznamom patria aj záznamy o relevantnej kvalifikácii, odbornom vzdelaní, praxi, nestrannosti a spôsobilosti, ktoré sú potrebné na preukázanie súladu s týmto nariadením.
Článok 63
Prístup k informáciám a ochrana dôverných informácií
1. Vnútroštátny akreditačný orgán pravidelne zverejňuje a aktualizuje informácie, ktoré získal v priebehu svojich akreditačných činností.
2. Vnútroštátny akreditačný orgán prijme v súlade s článkom 8 bodom 4 nariadenia (ES) č. 765/2008 vhodné opatrenia na prípadné zabezpečenie dôvernosti získaných informácií.
Článok 64
Partnerské hodnotenie
1. Vnútroštátne akreditačné orgány sa podrobujú pravidelnému partnerskému hodnoteniu.
Partnerské hodnotenie organizuje orgán uznaný podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 765/2008.
2. Orgán uznaný podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 765/2008 vykonáva príslušné kritériá partnerského hodnotenia a účinný a nezávislý proces partnerského hodnotenia s cieľom posúdiť, či:
a)
vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý je predmetom partnerského hodnotenia, vykonáva akreditačné činnosti podľa kapitoly IV;
b)
vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý je predmetom partnerského hodnotenia, spĺňa požiadavky stanovené v tejto kapitole.
Ku kritériám patria požiadavky na spôsobilosť partnerských hodnotiteľov a tímov pre partnerské hodnotenie, ktoré sú špecifické pre systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov vytvorený smernicou 2003/87/ES.
3. Orgán uznaný podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 765/2008 uverejní a oznámi výsledok partnerského hodnotenia vnútroštátneho akreditačného orgánu Komisii, vnútroštátnym orgánom zodpovedným za vnútroštátne akreditačné orgány v členských štátoch a príslušnému orgánu členských štátov alebo kontaktnému miestu uvedenému v článku 69 ods. 2
4. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 1, platí, že ak vnútroštátny akreditačný orgán úspešne absolvoval partnerské hodnotenie zorganizované orgánom uznaným podľa článku 14 nariadenia č. 765/2008 pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia, nemusí tento vnútroštátny akreditačný orgán absolvovať nové partnerské hodnotenie po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia, pokiaľ preukáže súlad s týmto nariadením.
Na tento účel príslušný akreditačný orgán predloží orgánu uznanému podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 765/2008 žiadosť a potrebnú dokumentáciu.
Orgán uznaný podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 765/2008 rozhodne o tom, či sú splnené podmienky na udelenie výnimky.
Výnimka sa uplatňuje maximálne tri roky odo dňa oznámenia rozhodnutia vnútroštátnemu akreditačnému orgánu.
5. Vnútroštátny orgán, ktorý je podľa článku 54 ods. 2 poverený úlohami súvisiacimi s osvedčovaním overovateľov, ktorí sú fyzickými osobami, podľa tohto nariadenia, musí byť rovnako dôveryhodný ako vnútroštátne akreditačné orgány, ktoré úspešne absolvovali partnerské hodnotenie.
Na tento účel príslušný členský štát okamžite po svojom rozhodnutí o poverení vnútroštátneho orgán vykonaním osvedčenia, predloží Komisii a ostatným členským štátom všetky relevantné dokumenty. Žiaden vnútroštátny orgán nesmie osvedčiť overovateľov na účely tohto nariadenia skôr, ako príslušný členský štát predloží dané dokumenty.
Príslušný členský štát pravidelne preskúmava fungovanie vnútroštátneho orgánu s cieľom ubezpečiť sa o tom, že je aj naďalej dôveryhodný, a o výsledku informuje Komisiu.
Článok 65
Nápravné opatrenia
1. Členské štáty v pravidelných intervaloch monitorujú svoje vnútroštátne akreditačné orgány s cieľom ubezpečiť sa o tom, že aj naďalej spĺňajú požiadavky tohto nariadenia, pričom zohľadnia výsledky partnerského hodnotenia vykonaného podľa článku 64.
2. Ak vnútroštátny akreditačný orgán nespĺňa požiadavky tohto nariadenia alebo si neplní svoje povinnosti podľa tohto nariadenia, dotknutý členský štát prijme vhodné nápravné opatrenia alebo zabezpečí prijatie takýchto nápravných opatrení a informuje o tejto skutočnosti Komisiu.
Článok 66
Vzájomné uznávanie overovateľov
1. Členské štáty uznávajú rovnocennosť služieb poskytovaných tými vnútroštátnymi akreditačnými orgánmi, ktoré úspešne absolvovali partnerské hodnotenie. Členské štáty prijímajú osvedčenia o akreditácii overovateľov akreditovaných týmito vnútroštátnymi akreditačnými orgánmi a rešpektujú právo overovateľov vykonávať overovanie pre svoj rozsah akreditácie.
2. Ak vnútroštátny akreditačný orgán neabsolvoval celý proces partnerského hodnotenia pred 31. decembrom 2014, členské štáty prijmú osvedčenia o akreditácii overovateľov akreditovaných týmto vnútroštátnym akreditačným orgánom za predpokladu, že orgán uznaný podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 765/2008 začal partnerské hodnotenie tohto vnútroštátneho akreditačného orgánu a nezistil žiaden nesúlad vnútroštátneho akreditačného orgánu s týmto nariadením.
3. Ak osvedčovanie overovateľov vykonáva vnútroštátny orgán uvedený v článku 54 ods. 2, členské štáty prijmú osvedčenie vydané takýmto orgánom a rešpektujú právo osvedčených overovateľov vykonávať overovanie pre svoj rozsah osvedčenia.
Článok 67
Monitorovanie poskytovaných služieb
Ak členský štát v priebehu inšpekcie vykonanej podľa článku 31 ods. 4 smernice 2006/123/ES zistí, že overovateľ nedodržiava toto nariadenie, príslušný orgán alebo vnútroštátny akreditačný orgán daného členského štátu o tejto skutočnosti informujú vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý tohto overovateľa akreditoval.
Vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý tohto overovateľa akreditoval, považuje oznámenie danej informácie za sťažnosť v zmysle článku 61 tohto nariadenia a prijme primerané opatrenia a odpovie príslušnému orgánu alebo vnútroštátnemu akreditačnému orgánu podľa článku 72 ods. 2 druhého pododseku tohto nariadenia.
Článok 68
Elektronická výmena údajov a používanie automatizovaných systémov
1. Členské štáty môžu vyžadovať, aby overovatelia používali na správy o overení podľa článku 74 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 elektronické šablóny alebo osobitné formáty súborov.
2. Na účel predloženia správy o overení a na ďalšie typy komunikácie medzi prevádzkovateľom, prevádzkovateľom lietadla, overovateľom, príslušným orgánom a vnútroštátnym akreditačným orgánom môžu byť podľa článku 74 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 601/2012 sprístupnené normalizované elektronické šablóny alebo špecifikácie formátu súborov.
KAPITOLA VI
VÝMENA INFORMÁCIÍ
Článok 69
Výmena informácií a kontaktné body
1. Členský štát zavedie účinnú výmenu vhodných informácií a účinnú spoluprácu medzi svojím vnútroštátnym akreditačným orgánom alebo prípadne vnútroštátnym orgánom povereným osvedčovaním overovateľov a príslušným orgánom.
2. Ak je podľa článku 18 smernice 2003/87/ES v členskom štáte určený viac ako jeden príslušný orgán, členský štát poverí jeden z daných príslušných orgánov ako kontaktné miesto pre výmenu informácií, koordináciu spolupráce uvedenej v odseku 1 a činnosti uvedené v tejto kapitole.
Článok 70
Akreditačný pracovný program a správa manažmentu
1. Do 31. decembra každého roku vnútroštátny akreditačný orgán sprístupňuje akreditačný pracovný program príslušnému orgánu každého členského štátu spolu so zoznamom overovateľov akreditovaných daným vnútroštátnym akreditačným orgánom, ktorí podľa článku 76 oznámili, že zamýšľajú vykonávať overovanie v daných členských štátoch. Akreditačný pracovný program obsahuje o každom overovateľovi aspoň tieto informácie:
a)
predpokladaný čas a miesto overovania;
b)
informácie o činnostiach, ktoré vnútroštátny akreditačný orgán plánuje pre tohto overovateľa, najmä činnosti dohľadu a prehodnotenia;
c)
dátumy predpokladaných znaleckých auditov, ktoré má vykonať vnútroštátny akreditačný orgán s cieľom posúdiť overovateľa vrátane adresy a kontaktných údajov prevádzkovateľov alebo prevádzkovateľov lietadla, ktorých navštívi v priebehu znaleckého auditu;
d)
informácie o tom, či vnútroštátny akreditačný orgán požiadal vnútroštátny akreditačný orgán členského štátu, v ktorom overovateľ vykonáva overovanie, o vykonanie činností dohľadu.
2. Po predložení akreditačného pracovného programu podľa odseku 1 príslušný orgán poskytne vnútroštátnemu akreditačnému orgánu všetky relevantné informácie vrátane všetkých relevantných vnútroštátnych právnych predpisov alebo usmernení.
3. Do 1. júna každého roka vnútroštátny akreditačný orgán sprístupní príslušnému orgánu správu manažmentu. Správa manažmentu obsahuje o každom overovateľovi, ktorého vnútroštátny akreditačný orgán akreditoval, minimálne tieto informácie:
a)
podrobnosti akreditácie overovateľov, ktorých tento vnútroštátny akreditačný orgán akreditoval po prvýkrát, vrátane rozsahu akreditácie týchto overovateľov;
b)
všetky zmeny rozsahu akreditácie týchto overovateľov;
c)
súhrnné výsledky činností dohľadu a prehodnotenia vykonaných vnútroštátnym akreditačným orgánom;
d)
súhrnné výsledky mimoriadnych hodnotení, ktoré sa uskutočnili, vrátane dôvodov začatia týchto mimoriadnych hodnotení;
e)
všetky sťažnosti podané proti overovateľovi od poslednej správy manažmentu a opatrenia, ktoré vnútroštátny akreditačný orgán prijal.
Článok 71
Výmena informácií o administratívnych opatreniach
Ak vnútroštátny akreditačný orgán uložil overovateľovi administratívne opatrenia podľa článku 53 alebo ak bolo ukončené pozastavenie akreditácie alebo ak sa rozhodnutím vo veci odvolania zvrátilo rozhodnutie vnútroštátneho akreditačného orgánu uložiť administratívne opatrenia uvedené v článku 45, vnútroštátny akreditačný orgán informuje tieto strany:
a)
príslušný orgán členského štátu, v ktorom je overovateľ akreditovaný;
b)
príslušný orgán a vnútroštátny akreditačný orgán každého členského štátu, v ktorom overovateľ vykonáva overovania.
Článok 72
Výmena informácií s príslušným orgánom
1. Príslušný orgán členského štátu, v ktorom overovateľ vykonáva overovanie, každoročne informuje vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý akreditoval daného overovateľa, minimálne o:
a)
relevantných výsledkoch kontroly správy prevádzkovateľa a prevádzkovateľa lietadla a správ o overení, najmä o každom zistenom porušení tohto nariadenia zo strany daného overovateľa;
b)
výsledkoch inšpekcie u prevádzkovateľa alebo prevádzkovateľa lietadla, sú tieto výsledky relevantné pre vnútroštátny akreditačný orgán, pokiaľ ide o akreditáciu overovateľa a dohľad nad overovateľom, alebo ak tieto výsledky zahŕňajú akékoľvek zistené porušenie tohto nariadenia zo strany daného overovateľa;
c)
výsledkoch hodnotenia internej dokumentácie o overení tohto overovateľa, ak príslušný orgán posúdil internú dokumentáciu o overení podľa článku 26 ods. 3;
d)
sťažnostiach prijatých príslušným orgánom, pokiaľ ide o overovateľa.
2. Ak informácie uvedené v odseku 1 preukazujú, že príslušný orgán zistil porušenie tohto nariadenia zo strany overovateľa, vnútroštátny akreditačný orgán považuje oznámenie danej informácie za sťažnosť príslušného orgánu na daného overovateľa v zmysle článku 61.
Vnútroštátny akreditačný orgán prijme vhodné opatrenia na riešenie takejto informácie a príslušnému orgánu odpovie do troch mesiacov odo dňa jej doručenia. Vnútroštátny akreditačný orgán vo svojej odpovedi informuje príslušný orgán o prijatých opatreniach a prípadne o administratívnych opatreniach uložených overovateľovi.
Článok 73
Výmena informácií o dohľade
1. Ak bol vnútroštátny akreditačný orgán členského štátu, v ktorom overovateľ vykonáva overovanie, požiadaný podľa článku 49 ods. 5 vykonávať činnosti dohľadu, daný vnútroštátny akreditačný orgán oznámi svoje zistenia vnútroštátnemu akreditačnému orgánu, ktorý overovateľa akreditoval, s výnimkou prípadu, že sa oba vnútroštátne akreditačné orgány dohodnú inak.
2. Pri posudzovaní, či overovateľ spĺňa požiadavky tohto nariadenia, vezme vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý overovateľa akreditoval, do úvahy zistenia uvedené v odseku 1.
3. Ak zistenia uvedené v odseku 1 preukazujú, že overovateľ nedodržiava toto nariadenie, vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý overovateľa akreditoval, prijme príslušné opatrenia podľa tohto nariadenia a informuje vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý vykonáva činnosti dohľadu, o tom:
a)
aké opatrenie prijal vnútroštátny akreditačný orgán, ktorý overovateľa akreditoval;
b)
akým spôsobom prípadne overovateľ vyriešil zistenia;
c)
aké administratívne opatrenia boli v prípade potreby overovateľovi uložené.
Článok 74
Výmena informácií s členským štátom, v ktorom je overovateľ usadený
Ak overovateľovi udelil akreditáciu vnútroštátny akreditačný orgán v inom členskom štáte ako je členský štát, v ktorom je overovateľ usadený, príslušnému orgánu členského štátu, v ktorom je overovateľ usadený, sa poskytne akreditačný pracovný program, správa manažmentu podľa článku 70, ako aj a informácie podľa článku 71.
Článok 75
Databázy akreditovaných overovateľov
1. Vnútroštátne akreditačné orgány alebo prípadne vnútroštátne orgány uvedené v článku 54 ods. 2 zriadia a spravujú databázu a umožnia prístup do tejto databázy iným vnútroštátnym akreditačným orgánom, vnútroštátnym orgánom, overovateľom, prevádzkovateľom, prevádzkovateľom lietadiel a príslušným orgánom.
Orgán uznaný podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 765/2008 uľahčí a zharmonizuje prístup k jednotlivým databázam s cieľom umožniť účinnú a nákladovo efektívnu komunikáciu medzi vnútroštátnymi akreditačnými orgánmi, vnútroštátnymi orgánmi, overovateľmi, prevádzkovateľmi, prevádzkovateľmi lietadiel a príslušnými orgánmi, a môže tieto databázy zlúčiť do jednej centralizovanej databázy.
2. Databáza uvedená v odseku 1 obsahuje minimálne tieto informácie:
a)
názov a adresu každého overovateľa akreditovaného týmto vnútroštátnym akreditačným orgánom;
b)
členské štáty, v ktorých overovateľ vykonáva overovanie;
c)
rozsah akreditácie každého overovateľa;
d)
dátum udelenia akreditácie a dátum uplynutia platnosti akreditácie;
e)
všetky informácie o administratívnych opatreniach uložených overovateľovi.
Informácie sú verejne prístupné.
Článok 76
Oznámenia overovateľov
1. Aby vnútroštátny akreditačný orgán mohol vypracovať akreditačný pracovný program a správu manažmentu podľa článku 70, overovateľ do 15. novembra každého roka zašle vnútroštátnemu akreditačnému orgánu, ktorý overovateľa akreditoval, tieto informácie:
a)
plánovaný čas a miesto overovaní, ktoré má overovateľ v pláne vykonať;
b)
adresu a kontaktné údaje prevádzkovateľov alebo prevádzkovateľov lietadiel, ktorých správy o emisiách alebo tonokilometroch sú predmetom jeho overovania.
2. Ak dôjde k zmene informácií uvedených v odseku 1, overovateľ tieto zmeny oznámi akreditačnému orgánu v časovej lehote, na ktorej sa dohodol s daným vnútroštátnym akreditačným orgánom.
KAPITOLA VII
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 77
Prechodné ustanovenia
Údaje o emisiách a prípadne údaje o činnosti, ktoré vznikli pred 1. januárom 2013, sa overujú podľa požiadaviek stanovených v rozhodnutí 2007/589/ES (11).
Článok 78
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobudne účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2013.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 21. júna 2012