ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1080/2011/EU
ze dne 25. října 2011
o poskytnutí záruky EU na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Unii a o zrušení rozhodnutí č. 633/2009/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kromě svého základního poslání financovat investice v Evropské unii uskutečňuje Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) od roku 1963 finanční operace mimo Unii na podporu vnějších politik Unie. To umožňuje doplnit rozpočtové prostředky Unie dostupné pro vnější regiony o finanční sílu EIB ve prospěch přijímajících zemí. Uskutečňováním těchto finančních operací EIB přispívá k naplnění obecných zásad a politických cílů Unie, včetně rozvoje třetích zemí, a k prosperitě Unie za změněných globálních ekonomických podmínek. Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie by měly být nadále prováděny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe.
(2)
Ustanovení čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie ( dále jen „Smlouva o fungování EU“) ve spojení s článkem 208 Smlouvy o fungování EU stanoví, že EIB za podmínek stanovených ve svém statutu přispívá k provádění opatření nezbytných k dosahování cílů unijní politiky rozvojové spolupráce.
(3)
V souladu s článkem 19 statutu EIB mají být žádosti podané přímo u EIB o finanční operace EIB uskutečněné podle tohoto rozhodnutí předloženy k vyjádření Komisi (dále jen „žádost o financování ze strany EIB“).
(4)
Za účelem podpory vnější činnosti Unie a umožnění EIB financovat investice mimo Unii, aniž by to mělo nepříznivý dopad na úvěrovou bonitu EIB, využívala většina operací EIB ve vnějších regionech rozpočtovou záruku EU (dále jen „záruka EU“) spravovanou Komisí.
(5)
Záruka EU byla na období 2007-2011 stanovena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 633/2009/ES ze dne 13. července 2009 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Společenství (2).
(6)
Záruční fond pro vnější vztahy (dále jen „záruční fond“), zřízený nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (3), zajišťuje likvidní rezervu pro rozpočet Unie pro případ ztrát z finančních operací EIB a jiných vnějších činností Unie.
(7)
V souladu s rozhodnutím č. 633/2009/ES připravila Komise a EIB přezkum financování EIB v rámci vnější pomoci v polovině období, jenž vychází z nezávislého externího hodnocení, nad nímž vykonával dohled řídící výbor odborníků, z přezkumu provedeného externí poradenskou firmou a zvláštních hodnocení zpracovaných EIB. Dne 12. února 2010 předložil řídící výbor Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a EIB zprávu, která obsahovala jeho závěry a doporučení.
(8)
Řídící výbor dospěl ve své zprávě k závěru, že záruka EU představuje účinný a mocný politický nástroj s velkým finančním a politickým vlivem a že by měla být zachována za účelem krytí rizik politické nebo státní povahy. Byly rovněž navrženy určité změny rozhodnutí č. 633/2009/ES, aby se zajistila maximální přidaná hodnota a účinnost vnějších operací EIB.
(9)
Zásadní je vytvořit seznam zemí, které by mohly být způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU. Je rovněž vhodné rozšířit seznam zemí, které jsou způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU, který je v současnosti uveden v příloze I k rozhodnutí č. 633/2009/ES.
(10)
Za účelem promítnutí podstatných změn politiky by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny přílohy III tohoto rozhodnutí. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předávány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Částky kryté zárukou EU v každém regionu by měly nadále představovat stropy pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU a nikoliv cíle, které má EIB splnit.
(12)
V rámci podpory Unie poskytované třetím zemím za účelem vyrovnání se s celosvětovou hospodářskou a finanční krizí, uspíšila EIB v rámci svého současného mandátu v letech 2009 a 2010 vnější úvěrovou činnost, a to zejména v zemích usilujících o přistoupení a zemích v rámci politiky sousedství a partnerství. Kromě toho si nepokoje v jižním Středomoří na počátku roku 2011 vyžádaly pomoc Unie těmto zemím na zajištění prostředků pro transformaci a modernizaci jejich hospodářství. Proto by měl být strop obecného mandátu na zbývající období mandátu přezkoumán a zvýšen o 1 684 000 000 EUR za účelem lepšího vypořádání se s těmito dočasnými a výjimečnými okolnostmi, aniž by byly dotčeny stropy příštího víceletého finančního rámce.
(13)
Finanční operace EIB plynoucí z výše uvedeného zvýšení stropu obecného mandátu by měly reagovat na politické reformy jednotlivých partnerských zemí posouzené Komisí se zapojením Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) a s ohledem na usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady. Toto posouzení by mělo zohlednit též přezkum evropské politiky sousedství a obnovený důraz na diferenciaci. V zemích usilujících o přistoupení bude financování ze strany EIB i nadále doplňovat pomoc Unie.
(14)
Kromě regionálních stropů by měl být aktivován doplňkový mandát ve výši 2 000 000 000 EUR, který by měl být přidělen jako finanční krytí pro podporu finančních operací EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně v regionech, na něž se mandát vztahuje. EIB by v úzké spolupráci s Komisí mohla svými odbornými znalostmi a zdroji přispívat k podpoře veřejných orgánů i soukromého sektoru při řešení problémů spojených se změnami klimatu a při nejlepším možném využívání dostupných finančních prostředků. U projektů zaměřených na zmírňování dopadů a přizpůsobování by zdroje EIB, tam kde je to možné a vhodné, měly být doplněny zvýhodněnými finančními prostředky dostupnými v rámci rozpočtu EU prostřednictvím efektivní a důsledné kombinace grantů a úvěrů na financování opatření v oblasti změny klimatu v souvislosti s vnější pomocí Unie. Z tohoto hlediska je vhodné, aby výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu obsahovala podrobnou zprávu o finančních nástrojích používaných k financování těchto projektů, v níž budou uvedeny výše finančních prostředků poskytnutých ze strany EIB v rámci doplňkového mandátu a příslušné výše grantů.
(15)
V případě zemí, u nichž se má za to, že se nezavázaly plnit náležité cíle týkající se změny klimatu, by mohlo být v rámci mandátu pro změnu klimatu rozhodnuto o omezení jejich způsobilosti získat financování ze strany EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu v rámci záruky EU. Jakékoli takové omezení způsobilosti by mělo vycházet z komplexního a uceleného politického hodnocení. Rada by proto měla mít pravomoc rozhodnout, na návrh Komise se zapojením ESVČ, o omezení způsobilosti určité země k financování ze strany EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu v rámci záruky EU. Toto omezení by se mělo vztahovat pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB předložena po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
(16)
V rámci mandátu pro změnu klimatu by měla být poskytnuta určitá flexibilita ohledně regionálního rozdělení, aby se umožnil co nejrychlejší a nejúčinnější přístup k financování dostupnému během tříletého období 2011-2013, přičemž by se mělo usilovat o zajištění vyváženého rozdělení mezi regiony v rámci tohoto období na základě priorit stanovených pro vnější pomoc v rámci obecného mandátu.
(17)
Přezkum vnějšího mandátu EIB v polovině období ukázal, že ačkoliv operace EIB prováděné v hodnoceném období (2000-2009) byly obecně v souladu s vnějšími politikami Unie, mělo by být propojení mezi politickými cíli Unie a jejich operativním prováděním ze strany EIB posíleno a mělo by být přesnější a lépe strukturováno.
(18)
Za účelem zlepšení soudržnosti mandátu, posílení zaměření činnosti EIB v oblasti vnějšího financování na podporu politik Unie a maximálního prospěchu příjemců by toto rozhodnutí mělo v mandátu k finančním operacím EIB pro všechny způsobilé regiony a země stanovit horizontální cíle na vysoké úrovni na základě komparativních silných stránek EIB v oblastech, kde má prokazatelné výsledky. Ve všech regionech, na které se toto rozhodnutí vztahuje, by EIB tedy měla financovat projekty v oblastech zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně (včetně transferu technologií souvisejících s novými zdroji energie), sociální a hospodářské infrastruktury (zejména v dopravě, energetice včetně obnovitelných zdrojů energie, zabezpečení dodávek energie, energetické infrastruktuře, environmentální infrastruktuře včetně vody a hygieny, jakož i v informačních a komunikačních technologiích) a rozvoje místního soukromého sektoru, zejména v rámci podpory malých a středních podniků. Je třeba připomenout, že zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování může hrát zásadní roli při oživení hospodářského rozvoje a boji proti nezaměstnanosti. V těchto oblastech by základním cílem finančních operací EIB měla být regionální integrace partnerských zemí, včetně hospodářské integrace zemí usilujících o přistoupení k EU, sousedních zemí a Unie. EIB by mělo být umožněno podporovat přítomnost Unie v partnerských zemích prostřednictvím přímých zahraničních investic, jimiž přispívá k podpoře transferu technologií a předávání znalostí, ať už v rámci záruky EU za investice ve výše zmíněných oblastech nebo na vlastní riziko.
(19)
Chce-li EIB skutečně oslovit malé a střední podniky, měla by spolupracovat s místními institucemi, které ve způsobilých zemích působí jako finanční zprostředkovatelé, zejména s cílem zajistit, aby se část finančních výhod převedla na její klienty a poskytla přidanou hodnotu ve srovnání s jinými zdroji financování. Ve vhodných případech by EIB prostřednictvím svých dohod o spolupráci s těmito zprostředkovatelskými institucemi měla požadovat, aby byly projekty klientů prověřeny, zda vyhovují dohodnutým kritériím v souladu s rozvojovými cíli Unie a vytvářejí přidanou hodnotu. Činnosti finančních zprostředkovatelů na podporu malých a středních podniků by měly být zcela transparentní a měly by o nich být podávány pravidelné zprávy EIB.
(20)
Finanční operace EIB by navíc měly přispívat k naplnění obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) řídí vnější činnost Unie, tedy k prosazování a upevňování demokracie a právního státu, lidských práv a základních svobod a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. Zejména ve vztahu k rozvojovým zemím, ve smyslu seznamu příjemců veřejné rozvojové pomoci sestaveného Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), by měly finanční operace EIB podporovat: udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a rozvoj v oblasti životního prostředí v těchto zemích, především v těch nejvíce znevýhodněných, hladké a postupné zapojení těchto zemí do světové ekonomiky, kampaň proti chudobě a soulad s cíli schválenými Unií v návaznosti na OSN a další příslušné mezinárodní organizace.
(21)
Zatímco silnou stránkou EIB i nadále zůstává její povaha jednoznačně investiční banky, měla by EIB na základě tohoto rozhodnutí v úzké koordinaci s Komisí a pod demokratickým dohledem Evropského parlamentu stanovit dopad svých vnějších operací na rozvoj a řídit se přitom zásadami Evropského konsensu o rozvoji a zásadami stanovenými v článku 208 Smlouvy o fungování EU, jakož i zásadami účinnosti pomoci uvedenými v Pařížské deklaraci z roku 2005 a v Akčním programu z Akkry z roku 2008. To by měla provádět prostřednictvím řady konkrétních opatření, zejména posílením své schopnosti posuzovat environmentální, sociální a rozvojové aspekty projektů, včetně lidských práv a rizik spojených s konflikty, a podporou místních konzultací s veřejnými orgány a občanskou společností. Při provádění kontrol náležité opatrnosti v souvislosti s projekty by EIB ve vhodných případech v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie měla požadovat, aby předkladatelé projektů vedli konzultace na místní úrovni a zveřejňovali jejich výsledky. Dále by se měla EIB blíže zaměřit na odvětví, ve kterých má spolehlivé odborné znalosti z finančních operací v rámci Unie a která dále podpoří rozvoj dotyčné země, jako například na přístup k financování pro malé a střední podniky a mikrosubjekty, na odvětví environmentální infrastruktury včetně vody a hygieny, udržitelné dopravy a zmírňování změny klimatu, zejména v oblasti obnovitelné energie. Financování by mohlo rovněž zahrnovat projekty na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, pokud mají jasnou přidanou hodnotu.
(22)
EIB by také měla postupně posilovat svoji činnost na podporu přizpůsobování se změně klimatu, případně ve spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi. Další požadavky nově zavedené tímto rozhodnutím by vyžadovaly přístup ke zvýhodněným finančním prostředkům a postupné přizpůsobení z hlediska lidských zdrojů při současném prosazování a využívání efektivity, účelnosti a součinnosti. Činnost EIB by také měla doplňovat cíle a priority Unie spojené s budováním institucí a odvětvovými reformami. V neposlední řadě by EIB měla vymezit ukazatele výkonnosti navázané na rozvojové a environmentální aspekty projektů a jejich výsledků.
(23)
Se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost byla s cílem zvýšit dopad a soudržnost vnějších vztahů Unie vytvořena funkce vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
(24)
V posledních letech také došlo k rozšíření a posílení politik vnějších vztahů Unie. To se týká zejména předvstupní strategie, evropské politiky sousedství, strategie Unie pro Střední Asii, obnovených partnerství s Latinskou Amerikou a jihovýchodní Asií, jakož i strategických partnerství Unie s Ruskem, Čínou a Indií. Totéž platí také pro unijní politiky rozvojové spolupráce, které byly nyní rozšířeny na všechny rozvojové země. Od roku 2007 jsou vnější vztahy Unie podporovány také novými finančními nástroji, tedy nástrojem předvstupní pomoci, evropským nástrojem sousedství a partnerství, finančním nástrojem pro rozvojovou spolupráci, evropským nástrojem pro demokracii a lidská práva a nástrojem stability.
(25)
S ohledem na zřízení ESVČ by Komise a EIB měly po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost pozměnit memorandum o porozumění týkající se spolupráce a koordinace v regionech, které jsou uvedeny v rozhodnutí Rady 2006/1016/ES ze dne 19. prosince 2006 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Společenství (4), a ve vhodných případech a se souhlasem vysokého představitele rozšířit uplatňování nového memoranda o porozumění i na ESVČ, zejména pokud jde o pravidelný a systematický dialog mezi Komisí a EIB na strategické úrovni, do něhož by měla být zapojena také ESVČ, a další aspekty spadající do pravomoci ESVČ.
(26)
V souladu s čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by EIB měla ve všech regionech, v nichž rozvíjí své aktivity, usilovat o nepřímou podporu dosažení rozvojových cílů tisíciletí pro rok 2015 jako nezbytné opatření pro provádění unijní politiky rozvojové spolupráce.
(27)
V zájmu posílení soudržnosti celkové podpory Unie v dotyčných regionech by se měly využívat příležitosti pro případné spojení finančních prostředků EIB s rozpočtovými zdroji Unie, například ve formě záruk, rizikového kapitálu, úrokových dotací a spolufinancování investic spolu s technickou pomocí při vypracování a provádění projektu, a to prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci, evropského nástroje sousedství a partnerství, finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje stability. Kdykoli k takovému spojení finančních prostředků EIB s jinými rozpočtovými zdroji Unie dojde, měly by být v rozhodnutích o financování zřetelně identifikovány zdroje, které mají být použity. Výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu o finančních operacích EIB prováděných podle tohoto rozhodnutí by měla obsahovat podrobný rozpis rozpočtových zdrojů a finančních nástrojů použitých ve spojení s finančními prostředky EIB.
(28)
Mělo by být zajištěno, aby vnější finanční operace EIB na všech úrovních, od strategického plánování na výchozí úrovni po navazující rozvoj projektů, byly v souladu s vnějšími politikami Unie a s cíli na vysoké úrovni stanovenými v tomto rozhodnutí a aby je podporovaly. V zájmu zvýšení soudržnosti vnějších činností Unie by měl být dále posílen dialog o politice a strategii mezi Komisí, ESVČ a EIB. Za týmž účelem by mezi Komisí, ESVČ a EIB měla existovat užší spolupráce a včasná vzájemná výměna informací na operační úrovni. Kanceláře EIB mimo území Unie by se měly nacházet v první řadě při delegacích EU, aby se tato spolupráce posílila a obě instituce se mohly podělit o provozní náklady. Případná včasná výměna názorů Komisí, ESVČ a EIB pak má zvláštní význam v procesu přípravy programových dokumentů s cílem maximalizovat synergii mezi činnostmi těchto tří institucí Unie.
(29)
Praktická opatření na propojení cílů obecného mandátu a jejich provádění by měla být stanovena v regionálních operačně-technických pokynech. Tyto pokyny by měly být v souladu se širším rámcem regionální politiky Unie stanoveným v tomto rozhodnutí. Měly by odrážet strategie Unie pro jednotlivé země a jejich cílem by mělo být zajistit, aby finanční prostředky poskytované ze strany EIB doplňovaly v jednotlivých regionech odpovídající politiky, programy a nástroje pomoci Unie.
(30)
EIB by měla za konzultací s Komisí připravit orientační víceletý program plánovaného objemu podepsaných finančních operací EIB, aby bylo zajištěno odpovídající rozpočtové plánování, pokud jde o přidělování prostředků do záručního fondu, a aby byla zajištěna slučitelnost prognóz EIB ohledně financování se stropy stanovenými v tomto rozhodnutí. Komise by měla tyto prognózy zohlednit ve svém pravidelném rozpočtovém plánování předávaném rozpočtovému orgánu.
(31)
Měl by být prostudován vývoj platformy Unie pro spolupráci a rozvoj s cílem optimalizovat fungování mechanismů pro kombinování grantů a úvěrů ve vnějších regionech. Za tímto účelem by Komise měla vytvořit skupinu odborníků z členských států, ESVČ a EIB, která by posoudila náklady a přínosy takovéto platformy. Při svých úvahách by tato skupina měla konzultovat jiné relevantní aktéry včetně evropských mnohostranných a dvoustranných finančních institucí. Tato platforma by měla nadále podporovat součinnost a mechanismy vzájemné důvěry založené na komparativní výhodě jednotlivých institucí a zároveň respektovat úlohu a výsady Komise při plnění rozpočtu Unie a úlohu a výsady EIB při poskytování úvěrů. Na základě zjištění skupiny odborníků by Komise měla do poloviny roku 2012 podat zprávu Evropskému parlamentu a Radě a podle okolností předložit návrh na takovou platformu.
(32)
EIB by měla být povzbuzována, aby zvyšovala objem svých operací a diverzifikovala své finanční nástroje mimo Unii bez využití záruky EU, tak aby existovaly podněty k využívání záruky v případě zemí a projektů s obtížným přístupem na trh, s přihlédnutím k udržitelnosti dluhu, a v případech, kdy tak záruka vede k vyšší přidané hodnotě. EIB by proto s přihlédnutím ke své vlastní schopnosti absorbovat riziko, a vždy za účelem podpory cílů politiky Unie v oblasti vnějších vztahů, měla být nabádána ke zvyšování částek, které poskytuje formou půjček na své vlastní riziko, mimo jiné podporováním hospodářských zájmů Unie, a to zejména v zemích usilujících o přistoupení k Unii, v sousedních zemích a v případě jiných regionů v zemích, které dosahují požadovaného investičního stupně, ale také v zemích s nižším investičním stupněm, má-li EIB vhodné záruky třetích stran. Za konzultací s Komisí by EIB měla vypracovat politiku pro rozhodování o tom, zda projekty zahrne do mandátu v rámci záruky EU, nebo do financování na vlastní riziko ze strany EIB. Tato politika by zejména měla vzít v úvahu bonitu dotčených zemí a projektů.
(33)
EIB by měla zvážit zvýšení objemu svých finančních operací podle tohoto rozhodnutí u státem řízených veřejnoprávních subjektů, pokud u těchto operací provede náležité hodnocení úvěrového rizika.
(34)
EIB by měla rozšířit spektrum nabízených nových inovačních finančních nástrojů, včetně zaměření se na tvorbu záručních nástrojů v co největším rozsahu, s přihlédnutím ke strategiím EIB pro řízení rizik. Dále by EIB měla být povzbuzována, aby poskytovala úvěry v místních měnách a vydávala dluhopisy na místních trzích, za předpokladu, že partnerské země zavedou nezbytné strukturální reformy, zejména ve finančním sektoru, jakož i jiná opatření k usnadnění činnosti EIB.
(35)
Aby se zajistilo, že EIB splní požadavky mandátu ve všech regionech a subregionech, měly by být na vnější činnosti EIB postupně přidělovány dostatečné lidské a finanční zdroje. To by mělo zahrnovat zejména dostatečnou kapacitu na podporu unijních cílů rozvojové spolupráce, na větší zaměření se na posouzení environmentálních, sociálních a rozvojových aspektů jejích činností ex ante a na účinné sledování projektů během jejich provádění. Je třeba využít příležitostí k dalšímu zvyšování efektivity a účinnosti a aktivně usilovat o dosažení součinnosti.
(36)
Při svých finančních operacích mimo Unii, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, by měla EIB dále usilovat o posílení koordinace a spolupráce s jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi, včetně případné spolupráce, pokud jde o odvětvové podmínky a vzájemnou důvěru v postupy, o využívání společného spolufinancování a podílení se na celosvětových iniciativách, jako jsou iniciativy na podporu koordinace a efektivity pomoci. Cílem této koordinace a spolupráce by měla být minimalizace potenciálního zdvojování nákladů a nadbytečného překrývání činností. Toto úsilí má být založeno na vzájemnosti. Zásady stanovené v tomto rozhodnutí by se měly rovněž uplatňovat v případech, kdy je financování ze strany EIB prováděno prostřednictvím dohod o spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi.
(37)
V zemích mimo Unii, v nichž provádí společnou činnost s jinými evropskými finančními institucemi, by EIB měla zejména zlepšit vzájemnou spolupráci prostřednictvím dohod, jako je například trojstranné memorandum o porozumění mezi Komisí, skupinou EIB a Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD), které by upravovaly spolupráci mimo území Unie a umožnily skupině EIB a EBRD vzájemně doplňovat své činnosti tím, že se budou opírat o své vlastní komparativní výhody.
(38)
Mělo by být zintenzivněno podávání zpráv a předávání informací ze strany EIB Komisi, aby mohla Komise rozšířit svou výroční zprávu pro Evropský parlament a Radu o finančních operacích EIB prováděných podle tohoto rozhodnutí. Další požadavky na podávání zpráv uvedené v tomto bodě odůvodnění by se měly vztahovat pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB podána po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012. Zpráva by měla zejména zhodnotit soulad finančních operací EIB s tímto rozhodnutím, přičemž by měla vzít v úvahu regionální operačně-technické pokyny, a měla by zahrnovat oddíly týkající se přidané hodnoty EIB, jako je podpora vnějších politik Unie, požadavků mandátu, kvality financovaných operací, přenesení finančních výhod na klienty a oddíly týkající se spolupráce s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a dvoustrannými dárci, včetně spolufinancování. Zpráva by měla rovněž zhodnotit, jak EIB při přípravě a sledování financovaných projektů zohledňuje ekonomickou, finanční, environmentální a sociální udržitelnost. Měla by rovněž obsahovat zvláštní oddíl věnovaný podrobnému vyhodnocení opatření, která EIB přijala za účelem zajištění souladu se současným mandátem, jak je stanoven v rozhodnutí č. 633/2009/ES, se zvláštním zřetelem na finanční operace EIB využívající finančních subjektů nacházejících se v nespolupracujících jurisdikcích. EIB by při svých finančních operacích měla přiměřeně provádět své politiky vůči nedostatečně regulovaným nebo nespolupracujícím jurisdikcím, s cílem přispět k mezinárodnímu boji proti daňovým podvodům a daňovým únikům. Zpráva by měla obsahovat vyhodnocení sociálních a rozvojových aspektů projektů. Zpráva by měla být zveřejněna, aby občanská společnost a přijímající země mohly vyjádřit své stanovisko. V případě potřeby by zpráva měla zahrnovat odkazy na významné změny okolností, které by odůvodnily další změny mandátu před koncem období. Tato zpráva by měla zejména obsahovat rozpis financování ze strany EIB podle tohoto rozhodnutí spolu s veškerými finančními zdroji Unie a jiných dárců, aby poskytla přehled o finanční angažovanosti související s finančními operacemi.
(39)
Finanční operace EIB by měly být i nadále řízeny v souladu s jejími vlastními pravidly a postupy, včetně vhodných kontrolních opatření a opatření přijatých za účelem předcházení daňovým únikům, a v souladu s příslušnými pravidly a postupy ve vztahu k Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF).
(40)
Komise by měla být zejména vyzvána, aby při předkládání návrhu na záruku EU v příštím finančním rámci v úzké spolupráci s EIB a s přihlédnutím k důsledkům vyčlenění prostředků pro Záruční fond pro vnější vztahy posoudila stropy, na které se záruka EU vztahuje, seznam způsobilých zemí, a možnost, aby EIB poskytovala mikroúvěrové financování a další druhy nástrojů. Komise a EIB by měly posoudit možnosti, jak v budoucnu posílit součinnost mezi nástrojem předvstupní pomoci, evropským nástrojem sousedství a partnerství, finančním nástrojem pro rozvojovou spolupráci, evropským nástrojem pro demokracii a lidská práva a nástrojem stability a mandátem EIB pro poskytování úvěrů třetím zemím.
(41)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčena jednání a rozhodnutí o budoucím víceletém finančním rámci.
(42)
Z těchto důvodů a z důvodu právní jistoty a jasnosti by mělo být rozhodnutí č. 633/2009/ES zrušeno,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Záruka EU
1. Evropská unie poskytne Evropské investiční bance (EIB) rozpočtovou záruku EU na financování operací prováděných mimo území Unie (dále jen „záruka EU“). Záruka EU je poskytnuta jako paušální záruka na všechny splatné platby dosud neobdržené EIB v souvislosti s úvěry a úvěrovými zárukami na investiční projekty EIB, které jsou způsobilé podle odstavce 2. Poskytování financí ze strany EIB musí být v souladu se všeobecnými zásadami vnější činnosti Unie a přispívat k dosahování jejích cílů a politik. Cílem financování ze strany EIB v rozvojových zemích ve smyslu seznamu příjemců veřejné rozvojové pomoci sestaveného OECD je nepřímo přispívat k plnění rozvojových cílů jako snižování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného hospodářského a sociálního rozvoje.
2. K získání záruky EU jsou způsobilé úvěry a úvěrové záruky EIB poskytnuté na investiční projekty uskutečněné v zemích, které jsou uvedeny v příloze III, a poskytnuté v souladu s pravidly a postupy EIB, včetně prohlášení EIB o sociálních a environmentálních normách, a na podporu příslušných cílů vnější politiky Unie, pokud bylo financování ze strany EIB poskytnuto v souladu s podepsanou dohodou, jejíž platnost dosud neuplynula a jež ani nebyla ukončena (dále jen „finanční operace EIB“).
3. Záruka EU je omezena na 65 % celkové částky vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci finančních operací EIB po odečtení všech uhrazených částek a přičtení všech souvisejících částek.
4. Záruka EU kryje finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. prosince 2013. Finanční operace EIB podepsané podle rozhodnutí Rady 2006/1016/ES, a 2008/847/ES (5) a podle rozhodnutí č. 633/2009/ES nadále využívají záruku EU podle tohoto rozhodnutí.
5. Pokud do konce období uvedeného v odstavci 4 Evropský parlament a Rada nepřijmou na návrh Komise v souladu s článkem 13 rozhodnutí o poskytnutí nové záruky EU na finanční operace EIB mimo Unii, prodlužuje se uvedené období automaticky o šest měsíců.
Článek 2
Stropy mandátu
1. Maximální strop finančních operací EIB v rámci záruky EU po celé období 2007-2013 po odečtení zrušených částek nepřekročí 29 484 000 000 EUR; tento maximální strop je rozdělen na dvě části:
a)
obecný mandát ve výši 27 484 000 000 EUR;
b)
mandát pro změnu klimatu ve výši 2 000 000 000 EUR.
2. Obecný mandát je rozdělen na regionální stropy a podstropy, jak je stanoveno v příloze I. V rámci regionálních stropů EIB postupně zajistí vyvážené rozdělení mezi jednotlivé země v regionech, na něž se vztahuje obecný mandát.
3. Obecný mandát se vztahuje na finanční operace EIB, které sledují cíle stanovené v článku 3.
4. Mandát pro změnu klimatu se vztahuje na finanční operace EIB ve všech zemích, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, pokud tyto finanční operace podporují klíčový cíl politiky Unie spočívající v řešení změny klimatu podporou projektů zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, které přispívají k celkovému cíli Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu zejména tím, že potlačují nebo snižují emise skleníkových plynů v oblasti obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a udržitelné dopravy nebo zvyšují odolnost vůči negativním dopadům změny klimatu na zranitelné země, odvětví a komunity. Mandát pro změnu klimatu se provádí v úzké spolupráci s Komisí, přičemž je-li to možné a vhodné, se financování ze strany EIB kombinuje s rozpočtovými prostředky Unie.
Ve vhodných případech může Rada na návrh Komise rozhodnout o omezení způsobilost určité země k financování ze strany EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu v rámci záruky EU. Takové omezení způsobilosti k financování v rámci mandátu pro změnu klimatu se vztahuje pouze na finanční operace EIB, u nichž je požádáno o financování ze strany EIB po 30. říjnu 2011 a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
5. V souvislosti s mandátem pro změnu klimatu se EIB snaží zajistit do konce období uvedeného v čl. 1 odst. 4 vyvážené rozdělení podepsaných finančních operací mezi regiony, na něž se vztahuje příloha III. EIB zejména zajistí, aby region uvedený v příloze III bodě A neobdržel více než 40 % částky přidělené na tento mandát, region uvedený v bodě B více než 50 %, region uvedený v bodě C více než 30 % a region uvedený v bodě D více než 10 % této částky. Mandát pro změnu klimatu se využívá k financování projektů, které úzce souvisejí se základními pravomocemi EIB, mají přidanou hodnotu a maximalizují účinek na přizpůsobení se změně klimatu a na zmírňování jejích dopadů.
6. Plnění obecného mandátu i mandátu pro změnu klimatu se řídí zásadami řádné bankovní praxe.
Článek 3
Cíle obecného mandátu
1. Záruka EU se poskytuje na finanční operace EIB, jež podporují některý z těchto obecných cílů:
a)
rozvoj místního soukromého sektoru, zejména podporu malých a středních podniků;
b)
rozvoj sociální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury a informačních a komunikačních technologií;
c)
zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 4.
2. V rámci základních pravomocí EIB přispívají její finanční operace podle tohoto rozhodnutí k naplnění obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o EU řídí vnější činnost Unie, a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou.
3. Základním cílem finančních operací EIB v oblastech, na něž se vztahuje odstavec 1, je regionální integrace partnerských zemí, včetně hospodářské integrace zemí usilujících o přistoupení k Unii, sousedních zemí a Unie.
4. EIB zváží rozšíření své činnosti na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, bude-li mít tato činnost jasnou přidanou hodnotu.
Článek 4
Země, na něž se vztahuje záruka EU
1. Seznam zemí, které by mohly být způsobilé pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze II. Seznam zemí způsobilých pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU je uveden v příloze III a může obsahovat pouze některou ze zemí uvedených v příloze II. U zemí, které nejsou uvedeny v příloze II, se o způsobilosti dané země pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU rozhodne v jednotlivých případech řádným legislativním postupem.
2. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 5, pokud jde o změny přílohy III. Rozhodnutí Komise přitom vychází ze všeobecného posouzení hospodářské a politické situace, včetně otázek souvisejících s demokracií, lidskými právy a základními svobodami, jakož i z příslušných usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěrů Rady. Akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha III nejsou dotčeny záruky EU na financování ze strany EIB podepsané před vstupem těchto aktů v přenesené pravomoci v platnost.
3. Záruka EU se vztahuje pouze na finanční operace EIB prováděné ve způsobilých zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu o právních podmínkách provádění těchto operací.
4. Záruka EU se nevztahuje na finanční operace EIB v určité zemi, jestliže dohoda o těchto operacích byla podepsána po přistoupení uvedené země k Unii.
Článek 5
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci se svěřuje Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 4 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 30. říjnem 2011.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 4 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 6
Příspěvek finančních operací EIB k politikám Unie
1. Komise vypracuje společně s EIB regionální operačně-technické pokyny pro financování ze strany EIB podle tohoto rozhodnutí.
Tyto regionální operačně-technické pokyny, jejichž cílem je zajistit, aby finanční operace EIB podporovaly politiky Unie, musí být v souladu se širším rámcem regionální politiky Unie uvedeným v příloze IV. Regionální operačně-technické pokyny budou zejména zajišťovat, aby financování ze strany EIB v rámci tohoto rozhodnutí v jednotlivých regionech doplňovalo odpovídající politiky, programy a nástroje pomoci Unie.
Při vypracování těchto pokynů budou Komise a EIB v případě potřeby konzultovat Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“) ohledně politických otázek a zohlední relevantní usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady.
Okamžitě po vydání pokynů a jakékoli jejich aktualizaci je Komise předá Evropskému parlamentu a Radě.
V rámci stanoveném regionálními operačně-technickými pokyny vymezí EIB příslušné strategie financování a zajistí jejich provádění.
2. Soulad finančních operací EIB s cíli vnější politiky Unie musí být sledován v souladu s článkem 11. S cílem usnadnit toto sledování vyvine EIB ukazatele pro měření výsledků financovaných projektů z hlediska rozvoje, životního prostředí a lidských práv a zohlední přitom příslušné ukazatele obsažené v Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci. Součástí ukazatelů měřících výsledky projektů z hlediska životního prostředí by měla být kritéria pro „čisté technologie“, jež se v zásadě zaměří na energetickou účinnost a technologie na snižování emisí.
3. Záruka EU se neposkytne na finanční operaci EIB, pokud k této operaci Komise zaujme záporné stanovisko v rámci postupu podle článku 19 statutu EIB.
4. V souladu s unijními a mezinárodními cíli v oblasti změny klimatu předloží EIB ve spolupráci s Komisí do 31. prosince 2012 strategii, jak v rámci svého mandátu pro poskytování úvěrů třetím zemím postupně a plynule zvýšit procentní podíl projektů na podporu snižování emisí CO2 a postupně ukončit financování projektů, které dosažení cílů Unie v oblasti klimatu brání.
5. S ohledem na nové požadavky zavedené tímto rozhodnutím zajistí řídící orgány EIB postupné přizpůsobení zdrojů EIB včetně personálních, aby byly požadavky stanovené v tomto rozhodnutí odpovídajícím způsobem splněny. Je třeba využít příležitostí k dalšímu zvyšování efektivity a účinnosti a aktivně usilovat o dosažení součinnosti.
Článek 7
Hodnocení rozvojových aspektů projektů ze strany EIB
1. V souvislosti s rozvojovými aspekty projektů, na něž se vztahuje záruka EU, provede EIB důkladnou kontrolu náležité opatrnosti a ve vhodných případech vyžaduje v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie příslušné veřejné konzultace na místní úrovni.
EIB zahrne do vlastních pravidel a postupů nezbytná ustanovení týkající se posouzení environmentálního a sociálního dopadu projektů a aspektů spojených s lidskými právy, aby se zajistilo, že na základě tohoto rozhodnutí budou podporovány pouze projekty, které jsou hospodářsky, finančně, environmentálně a sociálně udržitelné.
Komise začlení do výroční zprávy pro Evropský parlament a Radu souhrnné hodnocení rozvojového hlediska činností EIB, které bude vycházet z kontroly náležité opatrnosti prováděné u projektů.
Pokud je to vhodné, posoudí se i možnost zvýšit během projektového cyklu kapacity příjemců financování ze strany EIB prostřednictvím technické pomoci.
2. Kromě předběžného hodnocení rozvojových aspektů požaduje EIB po předkladatelích projektů, aby v průběhu provádění projektu a až do jeho dokončení důkladně sledovali mimo jiné dopady projektu na rozvoj, životní prostředí a lidská práva. EIB posoudí informace poskytnuté předkladatelem projektu. EIB sleduje pokud možno i výsledky činnosti finančních zprostředkovatelů na podporu malých a středních podniků. Je-li to možné, výsledky tohoto sledování se zveřejní.
3. EIB podává Komisi výroční zprávy, v nichž hodnotí očekávané dopady operací financovaných v průběhu roku na rozvoj.
Tyto zprávy vycházejí z ukazatelů EIB pro měření výsledků, jež jsou uvedeny v čl. 6 odst. 2. Komise předkládá zprávy EIB o rozvoji Evropskému parlamentu a Radě v rámci každoročního podávání zpráv podle článku 11 a zveřejňuje je, aby k věci mohly vyjádřit své stanovisko rovněž zúčastněné subjekty, včetně občanské společnosti a přijímajících zemí.
Evropský parlament tyto výroční zprávy projedná s ohledem na stanoviska všech zainteresovaných stran.
4. Požadavky uvedené v tomto článku se vztahují pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB podána po 30. říjnu 2011 a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
Článek 8
Spolupráce s Komisí a ESVČ
1. Je posilován soulad vnějších činností EIB s cíli vnější politiky Unie s cílem maximalizovat součinnost mezi financováním ze strany EIB a rozpočtovými zdroji Unie, zejména vypracováním regionálních operačně-technických pokynů uvedených v článku 6 a pomocí pravidelného a systematického dialogu a včasné výměny informací týkajících se:
a)
strategických dokumentů vypracovaných Komisí nebo případně ESVČ, jako jsou strategické dokumenty pro jednotlivé země a regiony, orientační programy, akční plány a předvstupní dokumenty;
b)
strategických plánovacích dokumentů EIB a zdrojů projektů;
c)
ostatních politických a operačních hledisek.
2. Spolupráce se uskutečňuje na regionálně rozlišeném základě při zohlednění role EIB i politik Unie v jednotlivých regionech.
Článek 9
Spolupráce s jinými institucemi veřejného financování
1. Finanční operace EIB se ve vhodných případech stále častěji provádějí ve spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi nebo evropskými dvoustrannými finančními institucemi s cílem maximalizovat součinnost, spolupráci a efektivitu a zajistit obezřetné a přiměřené sdílení rizik a soudržné projektové a odvětvové podmínky ve snaze minimalizovat potenciální zdvojování nákladů a nadbytečné překrývání činností.
2. Spolupráce uvedená v odstavci 1 se usnadní prostřednictvím koordinace, zejména v rámci memorand o porozumění nebo případně jiných rámců Unie pro regionální spolupráci mezi Komisí, EIB, hlavními mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi, které působí v jednotlivých regionech, s přihlédnutím k pravomocím ESVČ.
Článek 10
Krytí a podmínky záruky EU
1. V případě finančních operací EIB, u nichž je jednou ze stran stát nebo za něž se stát zaručil, a jiných finančních operací EIB, u nichž jsou jednou ze stran regionální nebo místní orgány nebo státem vlastněné nebo kontrolované veřejné podniky nebo instituce, jestliže u těchto jiných finančních operací EIB provedla EIB náležité hodnocení úvěrového rizika zohledňující situaci dané země, pokud jde o úvěrová rizika, kryje záruka EU veškeré splatné platby dosud neobdržené EIB (dále jen „globální záruka“).
2. Pro účely odstavce 1 zastupuje Západní břeh Jordánu a pásmo Gazy palestinská samospráva a Kosovo (6) zastupuje Mise OSN v Kosovu nebo správa stanovená v regionálních operačně-technických pokynech uvedených v článku 6.
3. V případě finančních operací EIB neuvedených v odstavci 1 kryje záruka EU veškeré splatné platby dosud neobdržené EIB, pokud bylo neobdržení způsobeno naplněním jednoho z těchto politických rizik (dále jen „záruka na politická rizika“):
a)
zastavení devizového transferu;
b)
vyvlastnění;
c)
válka nebo občanské nepokoje;
d)
odepření spravedlnosti po porušení smlouvy.
4. EIB po konzultaci s Komisí vypracuje jasnou a transparentní politiku přidělování při rozhodování o zdrojích financování operací, které jsou způsobilé získat záruku EU i financování ze strany EIB na její vlastní riziko.
5. Je-li záruka EU uplatněna, postoupí EIB Unii příslušná práva v souladu s dohodou uvedenou v čl. 13 odst. 2.
Článek 11
Výroční zprávy a účetnictví
1. Komise předloží každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí. Tato zpráva zahrnuje hodnocení finančních operací EIB na úrovni projektů a odvětví a na celostátní a regionální úrovni, jakož i hodnocení příspěvku finančních operací EIB k naplňování cílů vnější politiky a strategických cílů Unie. Zpráva obsahuje souhrnný přehled probíhajících projektů.
Zpráva zejména zhodnotí soulad finančních operací EIB s tímto rozhodnutím, přičemž vezme v úvahu regionální operačně-technické pokyny uvedené v článku 6, a bude obsahovat části týkající se přidané hodnoty pro dosahování politických cílů Unie, hodnocení očekávaného souhrnného dopadu na rozvoj, hodnocení toho, jak EIB při přípravě a sledování financovaných projektů zohlednila environmentální a sociální udržitelnost, a hodnocení spolupráce s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi, včetně spolufinancování.
Ve zprávě se uvede zejména rozpis veškerých finančních zdrojů Unie použitých spolu s finančními prostředky EIB a jiných dárců, a vytvoří se tak přehled o finanční angažovanosti související s finančními operacemi prováděnými podle tohoto rozhodnutí. Kromě toho obsahuje i zvláštní část věnovanou podrobnému hodnocení opatření, která EIB přijala, aby dodržela čl. 1 odst. 2 tohoto rozhodnutí.
2. EIB bude i nadále poskytovat Evropskému parlamentu, Radě a Komisi všechny své nezávislé hodnotící zprávy, které posuzují praktické výsledky konkrétních činností zrealizovaných EIB v rámci jejího mandátu pro poskytování úvěrů třetím zemím.
3. Pro účely odstavce 1 předkládá EIB Komisi výroční zprávy o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí na úrovni projektů a odvětví a na celostátní a regionální úrovni a o naplňování cílů vnější politiky a strategických cílů Unie, včetně spolupráce s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a dvoustrannými institucemi, a hodnotící zprávu o dopadu na rozvoj uvedenou v článku 7. Jakákoli memoranda o porozumění mezi EIB a jinými mezinárodními finančními institucemi nebo dvoustrannými institucemi, která se vztahují k finančním operacím podle tohoto rozhodnutí, se zveřejňují, nebo není-li jejich zveřejnění možné, oznamují se Evropskému parlamentu a Radě v rámci výroční zprávy Komise uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
4. EIB poskytne Komisi o každé své finanční operaci statistické, finanční a účetní údaje a jakékoli další doplňující informace nezbytné ke splnění povinnosti Komise podávat zprávy nebo požadavků Účetního dvora, a to spolu s osvědčením auditora o nesplacených částkách finančních operací EIB.
5. Pro účely účetnictví a podávání zpráv Komise o rizicích, na která se vztahuje globální záruka ve smyslu čl. 10 odst. 1 předloží EIB Komisi hodnocení rizik vypracované EIB a informace o bonitě týkající se finančních operací EIB s dlužníky nebo dlužníky krytými zárukou, jinými než státy.
6. Informace uvedené v odstavcích 3, 4 a 5 poskytuje EIB na vlastní náklady.
7. Informace uvedené v odstavcích 3 a 4 rovněž EIB obecně zveřejňuje, přičemž ze zveřejnění vyloučí veškeré informace důvěrné povahy.
8. Informace, zda se na projekt vztahuje záruka EU, se uvede ve shrnutí projektu, které se zveřejňuje na internetových stránkách EIB poté, co projekt projde schvalovací fází.
9. EIB zahrne do své výroční zprávy následné posouzení fungování memoranda o porozumění s evropským veřejným ochráncem práv, a to v rozsahu, v jakém se toto memorandum týká finančních operací EIB, na něž se vztahuje toto rozhodnutí.
10. V příslušných případech se požadavky uvedené v odstavcích 1 a 3 vztahují pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB podána po 30. říjnu 2011 a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
Článek 12
Nespolupracující jurisdikce
V rámci svých finančních operací EIB netoleruje žádné činnosti sloužící protiprávním účelům, včetně praní peněz, financování terorismu, daňových podvodů nebo daňových úniků. EIB se zejména nepodílí na žádné finanční operaci prováděných ve způsobilé zemi prostřednictvím zahraniční nespolupracující jurisdikce, kterou za nespolupracující označuje OECD, Finanční akční výbor (FATF) a další příslušné mezinárodní organizace.
Článek 13
Zpětné získávání plateb provedených Komisí
1. Pokud Komise provede jakoukoli platbu v rámci záruky EU, usiluje EIB jménem a na účet Komise o uplatnění nároků týkajících se vyplacených částek.
2. Komise a EIB uzavřou dohodu, kterou se stanoví podrobná ustanovení o uplatňování nároků a postupech pro jejich vymáhání, a to nejpozději do uzavření dohody uvedené v článku 14.
3. V zájmu transparentnosti Komise na svých internetových stránkách zveřejní konkrétní informace o všech případech zpětného získávání plateb podle dohody o záruce uvedené v článku 14, není-li třeba zachovat důvěrnost.
Článek 14
Dohoda o záruce
Komise a EIB uzavřou dohodu o záruce, která bude obsahovat podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky EU, a informují o ní Evropský parlament.
Článek 15
Kontrola Účetním dvorem
Záruku EU a v jejím rámci poskytnuté a zpětně získané platby k tíži nebo ve prospěch souhrnného rozpočtu Evropské unie kontroluje Účetní dvůr.
Článek 16
Přezkum
Komise v případě potřeby předloží Evropskému parlamentu a Radě návrh, kterým se stanoví záruka EU v příštím víceletém finančním rámci.
Článek 17
Závěrečná zpráva
Do 31. října 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí č. 633/2009/ES se zrušuje.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY č. 1080/2011/EÚ
z 25. októbra 2011,
ktorým sa Európskej investičnej banke poskytuje záruka EÚ na pokrytie straty z úverov a zo záruk za úvery na projekty mimo Únie a ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 633/2009/ES
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 209 a 212,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Európska investičná banka (ďalej len „EIB“) okrem svojho základného poslania, ktorým je financovanie investícií v Európskej únii, od roku 1963 uskutočňuje na podporu vonkajších politík Únie aj finančné operácie mimo Únie. Týmto sa v prospech prijímajúcich krajín umožňuje doplniť rozpočtové zdroje Únie, ktoré sú k dispozícii pre vonkajšie regióny, o finančnú silu EIB. EIB uskutočňovaním takýchto finančných operácií prispieva k plneniu všeobecných zásad a cieľov politík Únie vrátane rozvoja tretích krajín a prosperity Únie v zmenených podmienkach svetového hospodárstva. Finančné operácie EIB na podporu vonkajších politík Únie by sa mali aj naďalej uskutočňovať v súlade s riadnymi bankovými postupmi.
(2)
V článku 209 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) v spojení s jej článkom 208 sa ustanovuje, že EIB prispeje za podmienok stanovených v jej štatúte k vykonávaniu opatrení potrebných na uskutočňovanie cieľov politiky Únie v oblasti rozvojovej spolupráce.
(3)
EIB v súlade s článkom 19 štatútu EIB predkladá Komisii žiadosť o stanovisko k žiadostiam predloženým priamo EIB o finančné operácie EIB, ktoré sa majú vykonať podľa tohto rozhodnutia (ďalej len „žiadosť EIB o stanovisko k financovaniu“).
(4)
S cieľom podporovať vonkajšiu činnosť Únie a v záujme toho, aby mohla EIB financovať investície mimo Únie bez toho, aby táto činnosť mala nepriaznivý vplyv na jej úverové postavenie, sa pri väčšine operácií EIB vo vonkajších regiónoch využíva záruka z rozpočtu EÚ (ďalej len „záruka EÚ“), ktorú spravuje Komisia.
(5)
Záruka EÚ sa stanovila na obdobie rokov 2007 - 2011 rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 633/2009/ES z 13. júla 2009, ktorým sa Európskej investičnej banke poskytuje záruka Spoločenstva na straty z úverov a záruk za úvery na projekty mimo Spoločenstva (2).
(6)
Garančným fondom pre vonkajšie opatrenia (ďalej len „garančný fond“) zriadeným nariadením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa zriaďuje Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (3), sa zabezpečuje rezerva likvidity pre rozpočet Únie na straty z finančných operácií EIB a iných vonkajších činností Únie.
(7)
Komisia a EIB pripravili v súlade s rozhodnutím č. 633/2009/ES strednodobé preskúmanie týkajúce sa poskytovania vonkajších úverov EIB, ktoré vychádza z nezávislého externého hodnotenia pod dohľadom riadiaceho výboru odborníkov, preskúmania vypracovaného externým konzultantom a špecifických hodnotení vypracovaných v rámci EIB. Riadiaci výbor 12. februára 2010 predložil správu so závermi a odporúčaniami Európskemu parlamentu, Rade, Komisii a EIB.
(8)
Riadiaci výbor vo svojej správe skonštatoval, že záruka EÚ je účinný a významný politický nástroj s vysokým finančným a politickým vplyvom a mala by sa zachovať na krytie rizík politickej alebo štátnej povahy. Takisto navrhol na zaistenie maximálnej pridanej hodnoty a účinnosti vonkajších operácií EIB určité zmeny a doplnenia rozhodnutia č. 633/2009/ES.
(9)
Zásadný význam má stanoviť zoznam krajín, ktoré sú potenciálne oprávnené na financovanie zo strany EIB so zárukou EÚ. Takisto je vhodné rozšíriť zoznam krajín oprávnených na financovanie zo strany EIB so zárukou EÚ, ktorý je v súčasnosti uvedený v prílohe I k rozhodnutiu č. 633/2009/ES.
(10)
V záujme zohľadnenia významného vývoja politík by sa právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ mala v súvislosti so zmenami prílohy III k tomuto rozhodnutiu delegovať na Komisiu. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas svojich prípravných prác uskutočňovala primerané konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Komisia by pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov mala zabezpečiť simultánne, včasné a primerané zasielanie relevantných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(11)
Sumy, na ktoré sa vzťahuje záruka EÚ, by v každom regióne mali naďalej predstavovať stropy financovania zo strany EIB v rámci záruky EÚ a nie ciele, ktoré má EIB splniť.
(12)
EIB v rámci podpory Únie určenej tretím krajinám s cieľom vyrovnať sa s globálnou hospodárskou a finančnou krízou sústredila v rámci svojho súčasného mandátu svoju aktivitu v oblasti vonkajších úverov v rokoch 2009 a 2010 hlavne na predvstupové krajiny, ako aj krajiny susedstva a partnerstva. Okrem toho nepokoje v južnom Stredozemí začiatkom roka 2011 znamenajú pre Úniu výzvu, aby pomohla poskytnúť dotknutým krajinám tejto oblasti prostriedky na prebudovanie a modernizáciu ich ekonomík. Na zostávajúce obdobie mandátu by sa mal preto všeobecný strop mandátu prehodnotiť a zvýšiť o 1 684 000 000 EUR, aby sa prispôsobil týmto dočasným a výnimočným okolnostiam, a to bez toho, aby boli dotknuté stropy v rámci budúceho viacročného finančného rámca.
(13)
Finančné operácie EIB, ktoré vyplývajú z vyššie uvedeného zvýšenia všeobecného stropu mandátu by mali reagovať na politické reformy uskutočnené jednotlivými partnerskými krajinami a posúdené Komisiou za účasti Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ), pričom sa zohľadnia uznesenia Európskeho parlamentu, ako aj rozhodnutia a závery Rady. Pri tomto posúdení sa zohľadní aj preskúmanie európskej susedskej politiky a posilnený dôraz na diferenciáciu. V prípade predvstupových krajín by sa mala financovaním zo strany EIB naďalej dopĺňať pomoc Únie.
(14)
Popri regionálnych stropoch by sa mal aktivovať fakultatívny mandát vo výške 2 000 000 000 EUR, ktorý by sa mal rozdeľovať ako balík na podporu finančných operácií EIB v oblasti zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na túto zmenu vo všetkých regiónoch, na ktoré sa mandát vzťahuje. EIB by mohla v úzkej spolupráci s Komisiou prispieť svojimi odbornými znalosťami a zdrojmi k podpore verejných orgánov i súkromného sektora pri riešení problematiky zmeny klímy, ako aj k podpore v tom, aby využívali dostupné finančné prostriedky čo najlepšie. V prípade projektov zameraných na zmierňovanie zmeny klímy a adaptáciu na ňu by sa zdroje EIB mali podľa možnosti a vhodnosti doplniť o zvýhodnené finančné prostriedky, ktoré sú dostupné v rámci rozpočtu Únie prostredníctvom efektívneho a konzistentného spájania grantov a úverov na financovanie opatrení v oblasti zmeny klímy v kontexte vonkajšej pomoci Únie. V tejto súvislosti je vhodné, aby výročná správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade obsahovala podrobné informácie o finančných nástrojoch využívaných na financovanie týchto projektov a bol v nej stanovený objem finančných prostriedkov EIB v rámci fakultatívneho mandátu a príslušný objem grantov.
(15)
Oprávnenie na získanie prostriedkov EIB na financovanie zmierňovania zmeny klímy na základe záruky EÚ by sa mohlo obmedziť v rámci mandátu týkajúceho sa zmeny klímy v prípade krajín, pri ktorých sa dospelo k názoru, že sa neusilujú o plnenie príslušných cieľov v oblasti zmeny klímy. Každé takéto obmedzenie oprávnenia by malo vychádzať z komplexného a rozsiahleho politického posúdenia. Preto by mala mať Rada na návrh Komisie, ktorej pomáha ESVČ, právomoc rozhodnúť o obmedzení oprávnenia krajiny získať finančné prostriedky EIB na zmiernenie zmeny klímy so zárukou EÚ. Takéto obmedzenie by sa malo uplatňovať len na finančné operácie EIB, na ktoré bola podaná žiadosť EIB o stanovisko k financovaniu po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia a ktoré sa podpísali po 1. januári 2012.
(16)
V rámci mandátu týkajúceho sa zmeny klímy by pri regionálnom rozdeľovaní mala existovať určitá pružnosť, ktorá by v rámci trojročného obdobia počas rokov 2011 - 2013 umožňovala čerpať dostupné finančné prostriedky čo najrýchlejšie a najúčinnejšie, pričom by sa malo usilovať o zabezpečenie ich vyváženého rozdelenia medzi regióny počas celého obdobia na základe priorít stanovených pre oblasť vonkajšej pomoci v rámci všeobecného mandátu.
(17)
Strednodobé preskúmanie vykonávania mandátu pre vonkajšiu činnosť preukázalo, že aj keď finančné operácie EIB vykonané v období, na ktoré sa hodnotenie vzťahuje (2000 - 2009) boli vo všeobecnosti v súlade s vonkajšími politikami Únie, malo by sa posilniť prepojenie medzi cieľmi politík Únie a ich operatívnym vykonávaním, ktoré by taktiež malo byť explicitnejšie a štruktúrovanejšie.
(18)
Na to, aby sa posilnila ucelenosť mandátu, zlepšilo sa zameranie činností EIB súvisiacich s poskytovaním vonkajších úverov na podporu politík Únie a dosiahol sa maximálny prospech pre príjemcov, by sa týmto rozhodnutím mali v mandáte pre finančné operácie EIB vo všetkých oprávnených regiónoch a krajinách stanoviť horizontálne ciele na vysokej úrovni vychádzajúce z komparatívnej sily EIB v oblastiach, v ktorých preukázateľne dosahuje dobré výsledky. Vo všetkých regiónoch, na ktoré sa toto rozhodnutie vzťahuje, by tak EIB mala financovať projekty v oblastiach zmierňovania zmeny klímy a adaptácie na ňu (a to aj prostredníctvom prenosu technológií súvisiacich s novými zdrojmi energie), sociálnej a ekonomickej infraštruktúry (hlavne v doprave, energetike vrátane energie z obnoviteľných zdrojov, energetickej bezpečnosti, energetickej infraštruktúry, environmentálnej infraštruktúry vrátane infraštruktúry súvisiacej s vodou a sanitáciou, ako aj informačných a komunikačných technológií) a rozvoja miestneho súkromného sektora, najmä podporou malých a stredných podnikov (MSP). Treba pripomenúť, že zlepšenie dostupnosti kapitálu pre MSP môže zohrávať dôležitú úlohu pri stimulovaní hospodárskeho rozvoja a v boji proti nezamestnanosti. V rámci týchto oblastí by základným cieľom finančných operácií EIB mala byť regionálna integrácia partnerských krajín vrátane hospodárskej integrácie predvstupových krajín, susedných krajín a Únie. EIB môže podporiť prítomnosť Únie v partnerských krajinách prostredníctvom priamych zahraničných investícií, ktoré prispievajú k podpore prenosu technológií a poznatkov, a to buď v rámci záruk EÚ na investície v spomínaných oblastiach alebo na vlastné riziko.
(19)
Ak chce EIB účinne pomôcť MSP, mala by spolupracovať s miestnymi finančnými sprostredkovateľskými inštitúciami v oprávnených krajinách najmä s cieľom zaručiť, aby časť finančných výhod prešla na ich klientov a v porovnaní s inými zdrojmi financovania poskytla pridanú hodnotu. EIB by v záujme zabezpečenia pridanej hodnoty mala prostredníctvom svojich dohôd o spolupráci s týmito sprostredkovateľskými inštitúciami v prípade, že je to vhodné, požiadať, aby sa projekty jej klientov preverovali na základe dohodnutých kritérií v súlade s rozvojovými cieľmi Únie. Finančné sprostredkovateľské činnosti na podporu MSP by mali byť plne transparentné a EIB by sa o nich mali pravidelne poskytovať informácie.
(20)
Okrem toho by finančné operácie EIB mali prispievať k presadzovaniu všeobecných zásad, ktorými sa riadi vonkajšia činnosť Únie podľa článku 21 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ): k upevňovaniu a podpore demokracie, právneho štátu, ľudských práv a základných slobôd a prispievať k plneniu medzinárodných dohôd týkajúcich sa životného prostredia, ktorých je Únia zmluvnou stranou. Osobitne v súvislosti s rozvojovými krajinami vymedzenými v zozname Organizácie pre rozvoj a spoluprácu (OECD) obsahujúceho príjemcov oficiálnej rozvojovej pomoci (ODA), by finančné operácie EIB mali podporovať: udržateľný ekonomický, sociálny a environmentálny rozvoj osobitne tých, ktoré sú najviac znevýhodnené; plynulé a postupné začlenenie do svetového hospodárstva; boj proti chudobe, ako aj dosahovanie cieľov, ktoré Únia schválila v rámci spolupráce s Organizáciou Spojených národov a s inými príslušnými medzinárodnými organizáciami.
(21)
Zatiaľ čo silnou stránkou EIB zostáva jej osobitosť investičnej banky, EIB by podľa tohto rozhodnutia mala v úzkej koordinácii s Komisiou a pod demokratickou kontrolou Európskeho parlamentu určiť vplyv, ktorý majú jej vonkajšie operácie na rozvoj, a to podľa zásad Európskeho konsenzu o rozvoji a zásad stanovených v článku 208 ZFEÚ, ako aj zásad účinnosti pomoci uvedených v Parížskej deklarácii z roku 2005 a v Akčnom programe z Akkry z roku 2008. To by sa malo uskutočniť prostredníctvom viacerých konkrétnych opatrení, najmä posilnením kapacít na posudzovanie environmentálnych, sociálnych a rozvojových aspektov projektov vrátane ľudských práv a rizík súvisiacich s konfliktom, ako aj prostredníctvom podporovania miestnych konzultácií s verejnými orgánmi a občianskou spoločnosťou. Pri hĺbkovej analýze projektu by mala EIB v prípade vhodnosti a v súlade so zásadami Únie týkajúcimi sa sociálnych vecí a životného prostredia vyžadovať, aby žiadateľ o projekt uskutočňoval miestne konzultácie a o ich výsledkoch informoval verejnosť. EIB by sa okrem toho mala vo zvýšenej miere zamerať na oblasti, v ktorých má kvalitné odborné znalosti z finančných operácií v rámci Únie a ktoré prispejú k rozvoju príslušnej krajiny, ako je napríklad prístup k finančným prostriedkom na environmentálnu infraštruktúru MSP a mikropodnikov vrátane infraštruktúry súvisiacej s vodou a sanitáciou, udržateľná doprava a zmierňovanie zmeny klímy, najmä v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov. Financovanie by malo zahŕňať aj projekty na podporu infraštruktúry v oblasti zdravia a vzdelávania, ak prinášajú jasnú pridanú hodnotu.
(22)
EIB by takisto mala postupne posilňovať svoju činnosť na podporu prispôsobenia sa zmene klímy podľa potreby prostredníctvom spolupráce s inými medzinárodnými finančnými inštitúciami (IFI) a európskymi dvojstrannými finančnými inštitúciami (EBFI). Dodatočné požiadavky, ktoré sa zavádzajú v tomto rozhodnutí, by si vyžadovali prístup k zvýhodneným zdrojom a postupné prispôsobovanie ľudských zdrojov, pričom by sa zároveň malo vyžadovať sledovanie a využívanie efektívnosti, účinnosti a synergie. Činnosť EIB by takisto mala dopĺňať ciele a priority Únie týkajúce sa inštitucionálneho rozvoja a sektorových reforiem. Napokon by EIB mala určiť výkonnostné ukazovatele, ktoré sa viažu na rozvojové a environmentálne aspekty projektov a ich výsledkov.
(23)
Nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy sa s cieľom zvýšiť vplyv a súdržnosť vonkajších vzťahov Únie vytvorila funkcia Vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (ďalej len „vysoký predstaviteľ“).
(24)
V posledných rokoch došlo tiež k rozšíreniu a posilneniu politík vonkajších vzťahov Únie. Týka sa to najmä predvstupovej stratégie, európskej susedskej politiky, stratégie Únie pre Strednú Áziu, obnovených partnerstiev s Latinskou Amerikou a juhovýchodnou Áziou, ako aj strategických partnerstiev Únie s Ruskom, Čínou a Indiou. Rovnako tomu je aj v prípade politík Únie v oblasti rozvojovej spolupráce, ktoré sa teraz rozšírili na všetky rozvojové krajiny. Od roku 2007 sa vonkajšie vzťahy Únie podporujú aj novými finančnými nástrojmi, a to nástrojom predvstupovej pomoci (IPA), nástrojom európskeho susedstva a partnerstva (ENPI), nástrojom financovania rozvojovej spolupráce (DCI), európskym nástrojom pre demokraciu a ľudské práva (EIDHR) a nástrojom stability.
(25)
V nadväznosti na zriadenie ESVČ a nadobudnutie účinnosti tohto rozhodnutia by Komisia a EIB mali zmeniť a doplniť Memorandum o porozumení v oblasti spolupráce a koordinácie v regiónoch uvedených v rozhodnutí Rady 2006/1016/ES z 19. decembra 2006, ktorým sa Európskej investičnej banke poskytuje záruka Spoločenstva na straty z úverov a záruk za úvery na projekty mimo Spoločenstva (4), a prípadne so súhlasom vysokého predstaviteľa rozšíriť nové memorandum o porozumení o ESVČ, najmä pokiaľ ide o pravidelný a systematický dialóg na strategickej úrovni medzi Komisiou a EIB, do ktorého by sa mala zapojiť ESVČ, a iné aspekty patriace do rozsahu pôsobnosti ESVČ.
(26)
Prispievaním k vykonávaniu opatrení nevyhnutných na presadzovanie cieľov politiky Únie v oblasti rozvojovej spolupráce v súlade s článkom 209 ods. 3 ZFEÚ, by sa mala EIB usilovať o nepriamu podporu dosiahnutia miléniových rozvojových cieľov do roku 2015 vo všetkých regiónoch, v ktorých pôsobí.
(27)
V záujme posilnenia súdržnosti celkovej pomoci Únie v dotknutých regiónoch by sa mali podľa potreby využiť možnosti na prípadné prepojenie financovania zo strany EIB s rozpočtovými zdrojmi Únie, napríklad formou záruk, rizikového kapitálu, dotácií na úrokové sadzby a investičného spolufinancovania spolu s technickou pomocou pri príprave a vykonávaní projektov prostredníctvom nástrojov IPA, ENPI, DCI, EIDHR a nástroja stability. Vždy, keď dôjde k takémuto prepojeniu financovania EIB s inými rozpočtovými zdrojmi Únie, vo všetkých finančných rozhodnutiach by sa malo jasne určiť, ktoré zdroje sa použijú. Výročná správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade o finančných operáciách EIB uskutočnených na základe tohto rozhodnutia by mala obsahovať podrobné rozčlenenie rozpočtových zdrojov a finančných nástrojov použitých v kombinácii s financovaním EIB.
(28)
Na všetkých úrovniach - od strategického plánovania po prípravu súvisiacich projektov - by sa malo zabezpečiť, aby operácie EIB týkajúce sa poskytovania vonkajších úverov boli v súlade s vonkajšími politikami Únie a s vysokými cieľmi Únie ustanovenými v tomto rozhodnutí a aby ich podporovali. Na zvýšenie súdržnosti vonkajšej činnosti EÚ by sa mal ďalej posilniť dialóg medzi Komisiou, ESVČ a EIB o politike a stratégii. Rovnako by sa mala posilniť spolupráca a včasná vzájomná výmena informácií medzi Komisiou, ESVČ a EIB na operačnej úrovni. Kancelárie EIB mimo Únie by sa mali primárne umiestňovať v priestoroch delegácií Únie, aby sa tak táto spolupráca podporila a zároveň aby sa obe strany spoločne podieľali na prevádzkových nákladoch. Je mimoriadne dôležité, aby Komisia, ESVČ a EIB mali možnosť včasnej prípadnej výmeny názorov počas prípravy programových dokumentov, aby tak tieto tri orgány Únie dosiahli maximálnu synergiu svojich činností.
(29)
Praktické opatrenia na prepojenie cieľov všeobecného mandátu a ich plnenia sa stanovia v regionálnych technických operačných usmerneniach. Takéto usmernenia by mali byť v súlade so širším rámcom regionálnej politiky Únie stanoveným v tomto rozhodnutí. V usmerneniach by sa mali zohľadniť stratégie Únie pre jednotlivé krajiny a cieľom usmernení by malo byť zabezpečiť, aby sa financovaním zo strany EIB dopĺňali príslušné politiky, programy a nástroje pomoci Únie v jednotlivých regiónoch.
(30)
EIB by mala po konzultácii s Komisiou vypracovať orientačný viacročný program plánovaného objemu podpísaných finančných operácií EIB, aby sa zaistilo vhodné rozpočtové plánovanie tvorby garančného fondu a zabezpečila sa zlučiteľnosť plánovaného financovania zo strany EIB so stropmi stanovenými v tomto rozhodnutí. Komisia by tento plán mala zohľadniť v pravidelnom plánovaní rozpočtu, ktorý sa predkladá rozpočtovému orgánu.
(31)
S cieľom optimalizovať fungovanie mechanizmov kombinujúcich granty a úvery vo vonkajších regiónoch by sa malo preskúmať vytvorenie „platformy Únie pre spoluprácu a rozvoj“. Komisia by mala na tieto účely vytvoriť skupinu expertov z členských štátov, ESVČ a EIB, ktorá by posúdila náklady a prínosy takejto platformy. Skupina by mala v súvislosti so svojou analýzou viesť konzultácie s ostatnými relevantnými aktérmi vrátane európskych mnohostranných a dvojstranných finančných inštitúcií. Takáto platforma by na základe komparatívnej výhody jednotlivých inštitúcií pokračovala v podpore synergií a mechanizmov budovania vzájomnej dôvery, pričom by sa rešpektovala úloha a výsadné práva Komisie pri plnení rozpočtu Únie a EIB pri poskytovaní úverov. Komisia by na základe zistení tejto skupiny expertov mala do polovice roka 2012 podať Európskemu parlamentu a Rade správu a prípadne takúto platformu navrhnúť.
(32)
EIB by sa mala nabádať na zvýšenie operácií a diverzifikovanie svojich finančných nástrojov mimo Únie bez toho, aby sa využívala záruka EÚ, a to tak, aby sa využívanie záruky podporovalo v tých krajinách a projektoch, ktoré majú malý prístup na trh, pričom by sa malo prihliadať na otázku udržateľnosti dlhovej služby, a v ktorých týmto záruka vytvára väčšiu pridanú hodnotu. EIB by sa preto mala nabádať, aby za súčasného zohľadnenia vlastnej absorbčnej kapacity rizika a vždy s cieľom podporovať ciele vonkajšej politiky Únie zvyšovala objem úverov, ktoré poskytuje na vlastné riziko, okrem iného aj prostredníctvom podpory hospodárskych záujmov Únie, a to najmä v predvstupových krajinách, krajinách susedstva a v krajinách, ktoré dosahujú investičný stupeň a sú v iných regiónoch, ale aj v krajinách, ktoré nedosahujú investičný stupeň, ak má EIB primerané záruky tretej strany. Po porade s Komisiou by EIB mala vypracovať politiku rozhodovania o zaradení projektu buď do mandátu so zárukou EÚ, alebo do financovania EIB s vlastným rizikom. V takejto politike by sa zohľadňovala najmä úverová bonita príslušných krajín a projektov.
(33)
EIB by mala zvážiť zvýšenie finančných operácií, ktoré sa majú uskutočniť podľa tohto rozhodnutia pre verejné subjekty na nižšej ako národnej úrovni, ak sa pri týchto operáciách úspešne vykonalo príslušné posúdenie úverového rizika pre EIB.
(34)
EIB by mala rozšíriť rozsah nových a inovatívnych finančných nástrojov, ktoré ponúka, a to aj tak, že sa najviac, ako je to možné, zameria na vypracovanie záručných nástrojov, pričom bude prihliadať na vlastné politiky riadenia rizika. Okrem toho by sa EIB mala povzbudiť, aby poskytovala úvery v miestnych menách a emitovala dlhopisy na miestnych trhoch za predpokladu, že partnerské krajiny uskutočnia potrebné štrukturálne reformy, a to najmä vo finančnom sektore, ako aj iné opatrenia na uľahčenie jej činnosti.
(35)
Na zaistenie toho, aby EIB plnila požiadavky mandátu v regiónoch a podregiónoch, mali by byť v priebehu času vyčlenené dostatočné ľudské a finančné zdroje určené na vonkajšie činnosti EIB. Ide najmä o to, aby disponovala dostatočnými kapacitami na podporu cieľov rozvojovej spolupráce Únie, sústredila sa na posudzovanie environmentálnych, sociálnych a rozvojových aspektov jej činností ex ante a efektívne monitorovala projekty počas ich realizácie. Pritom by mala využívať príležitosti na ďalšie zvyšovanie efektívnosti a účinnosti a aktívne by sa mala snažiť využívať synergie.
(36)
EIB by sa pri svojich finančných operáciách mimo Únie, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto rozhodnutia, mala usilovať o ďalšie posilňovanie koordinácie a spolupráce s IFI a EBFI a v prípade vhodnosti aj o spoluprácu, pokiaľ ide o sektorovú podmienenosť, vzájomné spoliehanie sa na postupy a využívanie spoločného spolufinancovania a účasť na globálnych iniciatívach, ako sú iniciatívy na podporu koordinácie pomoci a jej účinnosti. Pri takejto koordinácii a spolupráci by sa mala usilovať o minimalizáciu možného zdvojenia nákladov a zbytočného zdvojenia úsilia. Táto snaha musí vychádzať zo zásady reciprocity. Zásady ustanovené v tomto rozhodnutí by sa mali uplatňovať aj vtedy, keď sa financovanie EIB vykonáva prostredníctvom dohôd o spolupráci s inými IFI a EBFI.
(37)
EIB by najmä v krajinách mimo Únie, v ktorých pôsobí spoločne s inými európskymi finančnými inštitúciami, mala prostredníctvom dohôd zameraných na spoluprácu mimo Únie, ako je trojstranné memorandum o porozumení medzi Komisiou, skupinou EIB a Európskou bankou pre obnovu a rozvoj (ďalej len „EBOR“), posilniť vzájomnú spoluprácu s týmito organizáciami a umožniť EIB skupine a EBOR, aby svoje činnosti navzájom dopĺňali s ohľadom na ich príslušné komparatívne výhody.
(38)
EIB by mala zintenzívniť vykazovanie a zasielanie informácií Komisii, aby tak Komisia mohla skvalitniť výročnú správu o finančných operáciách EIB vykonaných podľa tohto rozhodnutia, ktorú predkladá Európskemu parlamentu a Rade. Dodatočné požiadavky na vykazovanie uvedené v tomto odôvodnení by sa mali týkať len finančných operácií EIB, pri ktorých sa žiadosť EIB o stanovisko k financovaniu predloží po dátume nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia a ktoré sa podpísali po 1. januári 2012. V správe by sa mal hodnotiť najmä súlad finančných operácií EIB s týmto rozhodnutím so zreteľom na regionálne technické operačné usmernenia a mali by sa do nej zahrnúť časti informujúce o pridanej hodnote EIB, napríklad o podpore vonkajšej politiky Únie, o požiadavkách mandátu, o kvalite financovaných operácií a prevode finančných výhod na klientov a časti o spolupráci s Komisiou vrátane spolufinancovania a spolupráci s inými medzinárodnými finančnými inštitúciami a dvojstrannými darcami. Malo by sa v nej tiež vyhodnotiť, do akej miery EIB pri vypracovaní a monitorovaní financovaných projektov prihliadala na hospodársku, finančnú, environmentálnu a sociálnu udržateľnosť. Osobitná časť správy by sa mala venovať podrobnému hodnoteniu opatrení, ktoré EIB prijala na zabezpečenie súladu so súčasným mandátom ustanoveným v rozhodnutí č. 633/2009/ES, pričom by sa osobitná pozornosť mala venovať finančným operáciám EIB, pri ktorých sa využívajú finančné nástroje v nespolupracujúcich jurisdikciách. Pri uskutočňovaní finančných operácií by EIB mala zabezpečiť primerané uplatňovanie svojich politík voči slabo regulovaným alebo nespolupracujúcim jurisdikciám, a tak prispievať k medzinárodnému boju proti daňovým podvodom a únikom. Správa by mala obsahovať aj hodnotenie sociálnych a rozvojových aspektov projektov. Mala by byť verejne dostupná, aby k nej občianska spoločnosť a prijímajúce krajiny mohli vyjadriť svoje názory. V prípade potreby by mala obsahovať aj odkazy na významné zmeny okolností, ktorými by sa opodstatňovali ďalšie zmeny a doplnenia mandátu pred skončením obdobia. Predovšetkým by však mala obsahovať podrobný rozpis financovania EIB, na ktoré sa toto rozhodnutie vzťahuje, spolu so všetkými finančnými zdrojmi Únie a iných darcov, aby tak poskytla prehľad o finančnej expozícii finančných operácií.
(39)
Finančné operácie EIB by sa mali naďalej riadiť v súlade s pravidlami a postupmi EIB vrátane primeraných kontrolných opatrení a opatrení prijatých v záujme zamedzenia daňovým únikom, ako aj v súlade s relevantnými pravidlami a postupmi týkajúcimi sa Dvora audítorov a Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF).
(40)
Komisia by sa mala vyzvať, aby v úzkej spolupráci s EIB pri predkladaní návrhu na poskytnutie záruky EÚ podľa budúceho viacročného finančného rámca a s prihliadnutím na dôsledky na tvorbu rezerv v Garančnom fonde preskúmala stropy, na ktoré sa záruka EÚ vzťahuje, zoznam potenciálnych oprávnených krajín a možnosť, aby EIB poskytovala financovanie mikroúverov a iné typy nástrojov. Komisia a EIB by mali v budúcnosti preskúmať aj možnosti pre zlepšenie synergie medzi financovaním prostredníctvom nástrojov IPA, ENPI, DCI, EIDHR a nástroja stability a mandátom EIB pre vonkajšiu činnosť.
(41)
Toto rozhodnutie nemá vplyv na rokovania a rozhodnutia týkajúce sa budúceho viacročného finančného rámca.
(42)
Z tohto dôvodu a z dôvodov právnej istoty a zrozumiteľnosti by sa malo rozhodnutie č. 633/2009/ES zrušiť,
PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Záruka EÚ
1. Európska únia poskytuje Európskej investičnej banke (EIB) rozpočtovú záruku EÚ na operácie vykonávané mimo Únie (ďalej len „záruka EÚ“). Záruka EÚ sa poskytuje ako všeobecná záruka na platby, ktoré EIB nedostala, ale ktoré sú splatné v súvislosti s úvermi a úverovými zárukami na investičné projekty EIB oprávnené podľa odseku 2. Finančné činnosti EIB sú v súlade so všeobecnými zásadami a prispievajú k dosahovaniu cieľov a politík vonkajšej činnosti Únie. Jedným z cieľov financovania EIB v rozvojových krajinách vymedzených v zozname príjemcov oficiálnej rozvojovej pomoci (ODA) vypracovaným OECD je nepriamo prispievať k dosahovaniu rozvojových cieľov, ako je znižovanie chudoby prostredníctvom inkluzívneho rastu a trvalo udržateľného hospodárskeho a sociálneho rozvoja.
2. Na získanie záruky EÚ sú oprávnené úvery a úverové záruky EIB na investičné projekty uskutočňované v krajinách uvedených v prílohe III, ktoré sú poskytnuté v súlade s vlastnými pravidlami a postupmi EIB vrátane vyhlásenia EIB o sociálnych a environmentálnych normách, pričom tieto úvery a úverové záruky EIB slúžia na podporu relevantných cieľov vonkajšej politiky Únie a financovanie EIB sa poskytlo v súlade s podpísanou dohodou, ktorej platnosť sa neskončila a ktorá sa ani nezrušila (ďalej len „finančné operácie EIB“).
3. Záruka EÚ sa obmedzuje na 65 % celkovej sumy úverov vyplatených a záruk poskytnutých v rámci finančných operácií EIB, zníženej o splatené sumy a zvýšenej o všetky súvisiace sumy.
4. Záruka EÚ sa vzťahuje na finančné operácie EIB podpísané v období od 1. februára 2007 do 31. decembra 2013. Na finančné operácie EIB podpísané na základe rozhodnutí Rady 2006/1016/ES a 2008/847/ES (5) a na základe rozhodnutia č. 633/2009/ES sa naďalej vzťahujú záruky EÚ podľa tohto rozhodnutia.
5. Ak v čase uplynutia obdobia uvedeného v odseku 4 Európsky parlament a Rada ešte neprijali rozhodnutie, ktorým sa EIB na jej finančné operácie mimo Únie poskytuje nová záruka EÚ v súlade s článkom 16, uvedené obdobie sa automaticky predlžuje o šesť mesiacov.
Článok 2
Stropy mandátu
1. Maximálny strop pre finančné operácie EIB so zárukou EÚ znížený o zrušené sumy nepresiahne v období rokov 2007 - 2013 sumu 29 484 000 000 EUR, pričom sa rozdelí na dve časti:
a)
všeobecný mandát vo výške 27 484 000 000 EUR;
b)
mandát týkajúci sa zmeny klímy vo výške 2 000 000 000 EUR.
2. Všeobecný mandát sa rozdelí na regionálne stropy a podstropy stanovené v prílohe I. EIB v rámci regionálnych stropov postupne v rámci regiónov, na ktoré sa vzťahuje všeobecný mandát, zaistí vyvážené rozdelenie medzi krajinami.
3. Všeobecný mandát pokrýva iba finančné operácie EIB, ktoré sa používajú na plnenie cieľov uvedených v článku 3.
4. Mandát týkajúci sa zmeny klímy sa vzťahuje na finančné operácie EIB vo všetkých krajinách, na ktoré sa toto rozhodnutie vzťahuje, v ktorých takéto finančné operácie podporujú kľúčové politické ciele Únie na vyrovnanie sa so zmenou klímy prostredníctvom podpory projektov na zmiernenie zmeny klímy a adaptáciu na ňu, ktoré prispievajú k celkovému cieľu Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (UNFCCC), a to najmä tým, že sa budú odstraňovať alebo znižovať emisie skleníkových plynov v oblastiach energie z obnoviteľných zdrojov, bude sa zvyšovať energetická efektívnosť a zabezpečovať udržateľná doprava alebo že sa bude posilňovať schopnosť vyrovnať sa s nepriaznivými účinkami zmeny klímy na zraniteľné krajiny, odvetvia a komunity. Mandát týkajúci sa zmeny klímy sa vykonáva v úzkej spolupráci s Komisiou, pričom sa podľa možnosti a vhodnosti financovanie EIB kombinuje s rozpočtovými zdrojmi Únie.
Rada prípadne môže na návrh Komisie rozhodnúť o obmedzení možnosti získať financovanie EIB na zmiernenie zmeny klímy so zárukou EÚ. Každé takéto obmedzenie oprávnenia na financovanie EIB v rámci mandátu týkajúceho sa zmeny klímy sa uplatňuje len na tie finančné operácie EIB, pri ktorých sa podala žiadosť o stanovisko k financovaniu po 30. októbri 2011 a ktoré sa podpísali po 1. januári 2012.
5. V prípade mandátu týkajúceho sa zmeny klímy sa EIB do konca obdobia uvedeného v článku 1 ods. 4 usiluje o zaistenie vyváženého rozdelenia podpísaných finančných operácií v regiónoch, na ktoré sa vzťahuje príloha III. EIB najmä zaistí, aby krajiny uvedené v bode A prílohy III dostali najviac 40 % sumy pridelenej podľa tohto mandátu, krajiny uvedené v bode B najviac 50 %, región uvedený v bode C najviac 30 % a krajina uvedená v bode D najviac 10 %. Vo všeobecnosti sa mandát týkajúci sa zmeny klímy využíva na financovanie projektov, ktoré úzko súvisia s hlavnými právomocami EIB, majú pridanú hodnotu a maximalizujú účinok činnosti na zmierňovanie zmeny klímy a adaptáciu na ňu.
6. Všeobecný mandát i mandát týkajúci sa zmeny klímy sa riadi v súlade s riadnymi bankovými postupmi.
Článok 3
Všeobecné ciele mandátu
1. Záruka EÚ sa poskytne na finančné operácie EIB, ktorými sa podporuje ktorýkoľvek z týchto všeobecných cieľov:
a)
rozvoj miestneho súkromného sektora, najmä podpora MSP;
b)
rozvoj sociálnej a hospodárskej infraštruktúry vrátane dopravnej, energetickej a environmentálnej infraštruktúry a informačných a komunikačných technológií;
c)
zmierňovanie zmeny klímy a adaptáciu na ňu, ako sa uvádza v článku 2 ods. 4.
2. V rámci hlavných právomocí EIB však jej finančné operácie, ktoré sa uskutočňujú podľa tohto rozhodnutia, prispievajú k všeobecným zásadám, ktorými sa riadi vonkajšia činnosť Únie, uvedeným v článku 21 ZEÚ a prispievajú tiež k vykonávaniu medzinárodných dohôd v oblasti životného prostredia, ktorých je Únia zmluvnou stranou.
3. Základným cieľom finančných operácií EIB v rámci oblastí, na ktoré sa vzťahujú ciele uvedené v odseku 1, je regionálna integrácia medzi partnerskými krajinami vrátane hospodárskej integrácie medzi predvstupovými krajinami, krajinami susedstva a Úniou.
4. EIB zváži posilnenie činností na podporu infraštruktúry v oblasti zdravia a vzdelávania, ak to prinesie jasnú pridanú hodnotu.
Článok 4
Krajiny, ktoré nie sú zahrnuté
1. Zoznam krajín, ktoré sú potenciálne oprávnené na financovanie zo strany EIB so zárukou EÚ, sa uvádza v prílohe II. Zoznam krajín, ktoré sú oprávnené na financovanie zo strany EIB so zárukou EÚ, sa uvádza v prílohe III a nesmie zahŕňať žiadne iné krajiny než tie, ktoré sú uvedené v prílohe II. V prípade krajín, ktoré v prílohe II uvedené nie sú, sa o oprávnenosti na financovanie zo strany EIB so zárukou EÚ rozhodne v rámci riadneho legislatívneho postupu, pričom každá krajina sa posudzuje osobitne.
2. Komisia je splnomocnená prijať delegované akty v súlade s článkom 5 týkajúce sa zmien a doplnení prílohy III. Rozhodnutia Komisie vychádzajú z celkového ekonomického a politického posúdenia vrátane aspektov súvisiacich s demokraciou, ľudskými právami a základnými slobodami, ako aj z príslušných uznesení Európskeho parlamentu a rozhodnutí a záverov Rady. Delegované akty, ktoré menia a dopĺňajú prílohu III nemajú vplyv na krytie finančných operácií EIB so zárukou EÚ, ktoré boli podpísané pred nadobudnutím účinnosti delegovaných aktov.
3. Záruka EÚ sa vzťahuje len na finančné operácie EIB uskutočňované v oprávnených krajinách, ktoré s EIB uzavreli rámcovú dohodu ustanovujúcu právne podmienky, podľa ktorých sa takéto operácie majú uskutočňovať.
4. Záruka EÚ sa na finančné operácie EIB v konkrétnej krajine nevzťahuje, ak sa dohoda týkajúca sa takýchto operácií podpísala po pristúpení tejto krajiny k Únii.
Článok 5
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 4 sa Komisii udeľuje na dobu neurčitú od 30. októbra 2011.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 4 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie o odvolaní nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 4 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 6
Príspevok finančných operácií EIB k politikám Únie
1. Komisia spolu s EIB vypracuje regionálne technické operačné usmernenia pre financovanie zo strany EIB na základe tohto rozhodnutia.
Regionálne technické operačné usmernenia, ktorých cieľom je zabezpečiť, aby finančné operácie EIB podporovali politiky Únie, musia byť v súlade so širším rámcom Únie pre regionálnu politiku stanoveným v prílohe IV. Regionálnymi technickými operačnými usmerneniami sa najmä zabezpečí, aby sa financovaním zo strany EIB dopĺňali príslušné politiky, programy a nástroje pomoci Únie v jednotlivých regiónoch.
Komisia a EIB pri vypracúvaní týchto usmernení budú podľa potreby konzultovať s ESVČ o politických otázkach a zohľadňujú príslušné uznesenia Európskeho parlamentu , ako aj rozhodnutia a závery Rady.
Komisia zasiela usmernenia a všetky ich aktualizácie Európskemu parlamentu a Rade hneď po ich ustanovení.
EIB v rámci stanovenom regionálnymi technickými operačnými usmerneniami vymedzí príslušné stratégie financovania a zabezpečí ich vykonávanie.
2. Súlad finančných operácií EIB s cieľmi vonkajšej politiky Únie sa monitoruje v súlade s článkom 11. V záujme uľahčenia takéhoto monitorovania vypracuje EIB výkonnostné ukazovatele týkajúce sa rozvojových, environmentálnych a ľudskoprávnych aspektov financovaných projektov, pričom prihliada na príslušné ukazovatele v rámci Parížskej deklarácie o účinnosti pomoci. Ukazovatele environmentálnych aspektov projektov by mali obsahovať kritériá pre „čisté technológie“, ktoré sú v zásade zamerané na energetickú efektívnosť a technológie na znižovanie emisií.
3. Finančná operácia EIB nie je krytá zárukou EÚ, ak Komisia v rámci postupu ustanoveného v článku 19 štatútu EIB predloží k takejto operácii záporné stanovisko.
4. V súlade s cieľmi Únie v oblasti zmeny klímy a medzinárodnými cieľmi v tejto oblasti predloží EIB v spolupráci s Komisiou do 31. decembra 2012 stratégiu, ako v rámci mandátu pre jej vonkajšie činnosti postupne a plynulo zvýšiť percentuálny podiel projektov na podporu znižovania emisií CO2 a postupne ukončiť finančné projekty, ktoré majú negatívny vplyv na dosahovanie cieľov Únie v oblasti zmeny klímy.
5. S ohľadom na dodatočné požiadavky, ktoré sa týmto rozhodnutím zavádzajú, riadiace orgány EIB zabezpečujú, aby sa zdroje EIB vrátane personálnych zdrojov postupne upravovali v záujme náležitého plnenia požiadaviek ustanovených v tomto rozhodnutí. Pritom by mali využívať príležitosti na ďalšie zvyšovanie efektívnosti a účinnosti a aktívne by sa malo vyvíjať úsilie zamerané na využívanie synergií.
Článok 7
Posúdenie rozvojových aspektov projektu zo strany EIB
1. EIB vykoná dôkladnú hĺbkovú analýzu rozvojových aspektov projektov so zárukou EÚ a prípadne a v súlade so sociálnymi a environmentálnymi zásadami Únie, uskutoční príslušné konzultácie na miestnej úrovni.
Vlastné pravidlá a postupy EIB obsahujú potrebné ustanovenia o posúdení environmentálneho a sociálneho vplyvu projektov a aspektov týkajúcich sa ľudských práv na zaistenie toho, aby sa podľa tohto rozhodnutia podporovali výlučne projekty, ktoré sú hospodársky, finančne, environmentálne a sociálne udržateľné.
Komisia do výročnej správy pre Európsky parlament a Radu začlení súhrnné posúdenie rozvojového rozmeru činností EIB, ktoré vychádza z hĺbkovej analýzy projektov.
V hodnotení sa podľa potreby uvedie aj posúdenie spôsobu, ako sa kapacity príjemcov finančných prostriedkov EIB môžu počas projektového cyklu posilniť technickou pomocou.
2. EIB popri posúdení ex ante týkajúcom sa rozvojových aspektov vyžaduje, aby navrhovatelia projektu počas jeho realizácie až do jeho ukončenia dôkladne monitorovali okrem iného aj jeho vplyv na rozvoj, životné prostredie a ľudské práva. Informácie, ktoré žiadatelia o projekt predložili, EIB posúdi. Monitorovanie EIB sa podľa možnosti zaoberá aj monitorovaním činnosti finančných sprostredkovateľov zameranou na podporu MSP. Jeho výsledky sa podľa možnosti zverejňujú.
3. EIB predkladá Komisii výročné správy, v ktorých posudzuje predpokladaný rozvojový vplyv operácií, ktoré sa počas daného roka financovali.
Správy vychádzajú z výkonnostných ukazovateľov EIB uvedených v článku 6 ods. 2. Komisia správy EIB o rozvoji predkladá Európskemu parlamentu a Rade v rámci každoročného vykazovania ustanoveného v článku 11 a zverejňuje ich, aby sa k tejto otázke mohli vyjadriť aj zainteresované strany vrátane občianskej spoločnosti a prijímajúcich krajín.
Európsky parlament výročné správy prerokuje, pričom zohľadní stanoviská všetkých zainteresovaných strán.
4. Požiadavky uvedené v tomto článku sa uplatňujú len na finančné operácie EIB, pri ktorých sa žiadosť o stanovisko k financovaniu predloží po 30. októbri 2011 a ktoré sa podpísali po 1. januári 2012.
Článok 8
Spolupráca s Komisiou a ESVČ
1. V záujme maximalizácie synergie medzi financovaním EIB a rozpočtovými zdrojmi Únie sa posiľňuje súlad vonkajších činností EIB s cieľmi vonkajšej politiky Únie, a to najmä ustanovením regionálnych technických operačných usmernení uvedených v článku 6, ako aj pravidelným a systematickým dialógom a včasnou výmenou informácií:
a)
o strategických dokumentoch vypracovaných Komisiou a/alebo Európskou službou pre vonkajšiu činnosť, napríklad o strategických dokumentoch pre krajinu alebo región, orientačných programoch, akčných plánoch a predvstupových dokumentoch;
b)
o dokumentoch strategického plánovania EIB a rozpracovaných projektoch;
c)
o iných politických a operačných aspektoch.
2. Spolupráca sa uskutočňuje v jednotlivých regiónoch osobitne a zohľadňuje sa pri nej úloha EIB, ako aj politiky Únie v každom regióne.
Článok 9
Spolupráca s inými inštitúciami poskytujúcimi financovanie z verejných zdrojov
1. V záujme maximalizácie synergie, spolupráce a efektívnosti i zaistenia obozretného a rozumného rozdelenia rizika a koherentnej podmienenosti projektu a sektora sa finančné operácie EIB postupne stále vo väčšej miere vykonávajú podľa potreby v spolupráci s inými IFI alebo EBFI, aby sa tak minimalizovalo možné zdvojenie nákladov a zbytočné zdvojenie úsilia.
2. Spoluprácu uvedenú v odseku 1 uľahčuje prípadná koordinácia medzi Komisiou, EIB, hlavnými IFI a EBFI pôsobiacimi v jednotlivých regiónoch, ktorá sa uskutočňuje najmä v kontexte memoranda o porozumení alebo iných rámcov Únie pre regionálnu spoluprácu, pričom sa zohľadňujú právomoci ESVČ.
Článok 10
Finančné krytie a podmienky záruky EÚ
1. Pri finančných operáciách EIB, ktoré sa uzavrú so štátom alebo za ktoré ručí štát, ako aj pri iných finančných operáciách EIB uzavretých s regionálnymi alebo miestnymi orgánmi alebo štátnymi a/alebo štátom kontrolovanými verejnými podnikmi alebo inštitúciami, kde sa pre tieto iné finančné operácie EIB uskutočnilo príslušné posúdenie úverového rizika EIB a zohľadnilo sa úverové riziko dotknutej krajiny, kryje záruka EÚ všetky platby, ktoré neboli EIB uhradené, ale sú voči nej splatné (ďalej len „komplexná záruka“).
2. Na účely odseku 1 Predjordánsko a pásmo Gazy zastupuje Palestínska samospráva a Kosovo (6) zastupuje Misia OSN v Kosove alebo správa určená v regionálnych technických operačných usmerneniach uvedených v článku 6.
3. Pri finančných operáciách EIB s výnimkou tých, ktoré sú uvedené v odseku 1, sa záruka EÚ vzťahuje na všetky platby, ktoré neboli EIB uhradené, ale sú voči nej splatné, ak bolo neuhradenie spôsobené naplnením jedného z nasledujúcich politických rizík (ďalej len „záruka vzťahujúca sa na politické riziká“):
a)
neprevoditeľnosť meny;
b)
vyvlastnenie;
c)
vojna alebo občianske nepokoje;
d)
odopretie spravodlivosti pri porušení zmluvy.
4. EIB po konzultácii s Komisiou vypracuje jasnú a transparentnú politiku prideľovania na účely rozhodovania o zdroji financovania operácií, ktoré sú oprávnené získať záruku EÚ, aj na financovanie EIB na vlastné riziko.
5. Ak sa záruka uplatní, EIB v súlade s dohodou uvedenou v článku 13 ods. 2 postúpi Únii príslušné práva.
Článok 11
Predkladanie výročnej správy a účtovníctvo
1. Komisia každý rok predkladá Európskemu parlamentu a Rade správu o finančných operáciách EIB uskutočňovaných podľa tohto rozhodnutia. Správa obsahuje posúdenie finančných operácií EIB na úrovni projektu, odvetvia, krajiny a regiónu, ako aj posúdenie príspevku finančných operácií EIB k plneniu cieľov vonkajšej politiky Únie, ako aj jej strategických cieľov. Prehľad o prebiehajúcich projektoch sa v nej v súhrnnej podobe.
Najmä sa v nej posudzuje súlad finančných operácií EIB s týmto rozhodnutím so zreteľom na regionálne technické operačné usmernenia uvedené v článku 6, ďalej obsahuje časti o pridanej hodnote pre plnenie cieľov politík Únie, o súhrnnom posúdení očakávaného vplyvu na rozvoj a o miere, do akej EIB pri príprave a monitorovaní financovaných projektov zohľadnila environmentálnu a sociálnu udržateľnosť, ako aj o spolupráci s Komisiou a inými IFI a EBFI vrátane spolufinancovania.
Správa má najmä obsahovať rozpis všetkých finančných zdrojov použitých v spojení s financovaním EIB a iných darcov, aby tak poskytla prehľad o finančnej expozícii finančných operácií, ktoré sa uskutočňujú podľa tohto rozhodnutia. Okrem toho obsahuje aj osobitnú časť zameranú na podrobné hodnotenie opatrení, ktoré EIB prijala s cieľom zabezpečiť súlad s článkom 1 ods. 2.
2. EIB naďalej Európskemu parlamentu, Rade a Komisii poskytuje všetky svoje nezávislé hodnotiace správy, v ktorých posudzuje praktické výsledky dosiahnuté prostredníctvom osobitných činností, na ktoré sa vzťahujú jej mandáty pre vonkajšie činnosti.
3. EIB na účely odseku 1 predkladá Komisii výročné správy o finančných operáciách EIB uskutočňovaných podľa tohto rozhodnutia na úrovni projektu, odvetvia, krajiny a regiónu, ako aj o plnení cieľov vonkajších politík Únie a jej strategických cieľov vrátane spolupráce s Komisiou, inými IFI a EBFI, ako aj správu o posúdení vplyvu na rozvoj v zmysle článku 7. Každé memorandum o porozumení medzi EIB a inými medzinárodnými finančnými inštitúciami alebo EBFI týkajúce sa finančných operácií podľa tohto rozhodnutia sa zverejňuje, a ak zverejnenie nie je možné, Európskemu parlamentu a Rade sa o ňom poskytnú informácie v rámci výročnej správy Komisie uvedenej v odseku 1 tohto článku.
4. EIB Komisii o každej svojej finančnej operácii predkladá štatistické, finančné a účtovné údaje, ako aj všetky dodatočné informácie, ktoré sú potrebné na plnenie vykazovacej povinnosti Komisie alebo vyplývajú z požiadaviek Dvora audítorov a audítorské správy o neuhradených sumách finančných operácií EIB.
5. Na účely účtovníctva a vykazovania rizík zo strany Komisie, ktoré sú kryté komplexnou zárukou, ako sa vymedzuje v článku 10 ods. 1, poskytuje EIB Komisii posúdenie rizík EIB a informácie o bonite finančných operácií EIB s veriteľmi alebo ručiteľmi inými ako štáty.
6. EIB informácie uvedené v odsekoch 3, 4 a 5 predkladá na vlastné náklady.
7. EIB informácie, na ktoré sa odkazuje v odsekoch 3 a 4, vo všeobecnosti zverejňuje s výnimkou utajovaných skutočností.
8. Informácie o tom, či sa na projekt vzťahuje záruka EÚ, sa uvádzajú v zhrnutí projektu na webovej stránke EIB po ukončení etapy schvaľovania.
9. EIB vo svojej výročnej správe uvádza nadväzujúce posúdenie fungovania memoranda o porozumení s európskym ombudsmanom, a to v tej miere, v akej sa toto memorandum týka finančných operácií EIB, na ktoré sa toto rozhodnutie vzťahuje.
10. Požiadavky uvedené v odsekoch 1 a 3 sa prípadne uplatňujú len na finančné operácie EIB, pri ktorých sa žiadosť o stanovisko k financovaniu predloží po 30. októbri 2011 a ktoré sa podpísali po 1. januári 2012.
Článok 12
Nespolupracujúce jurisdikcie
EIB pri svojich finančných operáciách netoleruje žiadne aktivity, ktoré sa vykonávajú na nelegálne účely vrátane prania špinavých peňazí, financovania terorizmu a daňových podvodov a únikov. Najmä sa nezúčastňuje na žiadnych finančných operáciách, ktoré sa v oprávnenej krajine uskutočňujú prostredníctvom cudzích nespolupracujúcich jurisdikcií, ktoré za také označila OECD, Finančná akčná skupina (FATF) či iné relevantné medzinárodné organizácie.
Článok 13
Vymáhanie platieb uskutočnených Komisiou
1. Ak Komisia uskutoční platbu, na ktorú sa vzťahuje záruka EÚ, vymáhanie pohľadávok za uhradené sumy realizuje v mene a na účet Komisie Európska investičná banka.
2. Najneskôr v deň uzavretia dohody uvedenej v článku 14 Komisia a EIB uzavrú dohodu o záruke s podrobnými ustanoveniami a postupmi týkajúcimi sa vymáhania pohľadávok.
3. V záujme transparentnosti Komisia na svojej webovej stránke uverejňuje konkrétne informácie o všetkých prípadoch vymáhania v rámci dohody o záruke uvedenej v článku 14 s výnimkou utajovaných skutočností.
Článok 14
Dohoda o záruke
Komisia a EIB uzavrú dohodu o záruke s podrobnými ustanoveniami a postupmi týkajúcimi sa záruky EÚ a náležite o tom informujú Európsky parlament.
Článok 15
Audit vykonávaný Dvorom audítorov
Dvor audítorov vykonáva audit záruky EÚ a platieb a získaných prostriedkov v rámci nej, ktoré sa účtujú na ťarchu alebo v prospech všeobecného rozpočtu Európskej únie.
Článok 16
Preskúmanie
Komisia v prípade potreby predloží Európskemu parlamentu a Rade návrh na zriadenie záruky EÚ v nasledujúcom viacročnom finančnom rámci.
Článok 17
Záverečná správa
Komisia Európskemu parlamentu a Rade do 31. októbra 2014 predloží záverečnú správu o uplatňovaní tohto rozhodnutia.
Článok 18
Zrušenie
Rozhodnutie č. 633/2009/ES sa týmto zrušuje.
Článok 19
Nadobudnutie účinnosti
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Štrasburgu 25. októbra 2011