SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/89/EU
ze dne 16. listopadu 2011,
kterou se mění směrnice 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES a 2009/138/ES, pokud jde o doplňkový dozor nad finančními subjekty ve finančním konglomerátu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu (3) uděluje příslušným orgánům ve finančním sektoru doplňkové pravomoci a nástroje pro dozor nad skupinami složenými z mnoha regulovaných podniků, které jsou činné v různých odvětvích finančních trhů. Takové skupiny (dále jen „finanční konglomeráty“) jsou vystaveny rizikům (dále jen „skupinová rizika“), jež zahrnují rizika nákazy, kdy se rizika šíří z jednoho konce skupiny na druhý; koncentraci rizik, kdy se stejný typ rizika vyskytne současně v různých částech skupiny; složitost řízení mnoha různých právních subjektů; potenciální střet zájmů; a problém přidělování regulatorního kapitálu všem regulovaným podnikům, které jsou částí finančního konglomerátu, aby se tak zamezilo mnohonásobnému využití kapitálu. Doplňkový dozor by se měl na finanční konglomeráty vztahovat vedle dohledu na samostatném, konsolidovaném nebo skupinovém základě, aniž by docházelo ke zdvojování či k narušení skupiny, a bez ohledu na právní strukturu skupiny.
(2)
Je vhodné zajistit soulad mezi cíli směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES na jedné straně a směrnic Rady 73/239/EHS (4) a 92/49/EHS (5) a směrnic Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES (6), 2002/83/ES (7), 2004/39/ES (8), 2005/68/ES (9), 2006/48/ES (10), 2006/49/ES (11), 2009/65/ES (12), 2009/138/ES (13) a 2011/61/EU (14) na straně druhé, a tím umožnit vhodný doplňkový dozor nad pojišťovacími a bankovními skupinami, a to i v případě, kdy tvoří součást smíšené finanční holdingové struktury.
(3)
Je nezbytné, aby byly finanční konglomeráty určovány v Unii podle rozsahu, v jakém jsou vystaveny skupinovým rizikům, na základě společných pokynů vydaných Evropským orgánem dohledu (Evropským orgánem pro bankovnictví) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (15), Evropským orgánem dohledu (Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (16) a Evropským orgánem dohledu (Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (17) v souladu s článkem 56 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010, a to prostřednictvím Společného výboru evropských orgánů dohledu (dále jen „Společný výbor“). Je také velmi důležité, aby se požadavky týkající se upuštění od uplatnění doplňkového dozoru uplatňovaly na základě rizik a v souladu s uvedenými pokyny. To má zvláštní význam v případě větších, mezinárodně fungujících finančních konglomerátů.
(4)
Důsledné a přiměřené monitorování skupinových rizik ve velkých, složitých, mezinárodně fungujících finančních konglomerátech a dohled nad celoskupinovými kapitálovými politikami těchto skupin jsou možné pouze tehdy, když příslušné orgány shromáždí informace o dohledu a naplánují opatření dohledu nad rámec své vnitrostátní působnosti. Je proto nezbytné, aby příslušné orgány koordinovaly doplňkový dozor nad mezinárodně fungujícími finančními konglomeráty mezi příslušnými orgány, které jsou považovány za nejvhodnější pro výkon doplňkového dozoru nad finančním konglomerátem. Kolegia dotyčných orgánů příslušných pro finanční konglomeráty by měla jednat v souladu s doplňkovou povahou směrnice 2002/87/ES a jako taková by neměla zdvojovat ani nahrazovat činnost stávajících odvětvových kolegií, ale měla by spíše přidávat hodnotu k činnosti stávajících kolegií pro bankovní podskupinu a pojišťovací podskupinu v uvedených finančních konglomerátech. Kolegium pro finanční konglomerát by mělo být zřízeno pouze v případě, že není vytvořeno bankovní ani pojišťovací sektorové kolegium orgánů dohledu.
(5)
K zajištění náležitého regulačního dohledu je nezbytné, aby právní, řídící a organizační strukturu včetně všech regulovaných podniků, neregulovaných dceřiných společností a významných poboček bank, pojišťoven a finančních konglomerátů s přeshraniční činností sledovaly podle potřeby Evropský orgán pro bankovnictví, Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (společně dále jen „evropské orgány dohledu“) a Společný výbor a aby byly tyto informace zpřístupněny dotyčným příslušným orgánům.
(6)
Za účelem zajištění účinného doplňkového dozoru nad regulovanými podniky ve finančním konglomerátu, zejména pokud se sídlo jedné z jeho dceřiných společností nachází v třetí zemi, by podniky, na které se tato směrnice vztahuje, měly zahrnovat všechny podniky, zejména úvěrové instituce se sídlem v třetí zemi, které by potřebovaly povolení, pokud by se jejich sídlo nacházelo v Unii.
(7)
Doplňkový dozor nad velkými, složitými, mezinárodně fungujícími finančními konglomeráty vyžaduje koordinaci v celé Unii, aby přispěl ke stabilitě vnitřního trhu s finančními službami. K tomu se příslušné orgány musí dohodnout na postupech dohledu ve vztahu k těmto finančním konglomerátům. Evropské orgány dohledu by měly vydat v souladu s článkem 56 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010, prostřednictvím Společného výboru, společné pokyny pro tyto společné postupy dohledu, a tím zajistit komplexní obezřetnostní rámec nástrojů a pravomocí dohledu dostupných podle směrnic o bankovnictví, pojišťovnictví, cenných papírech a finančních konglomerátech. Pokyny stanovené v směrnici 2002/87/ES by měly odrážet doplňkovou povahu dozoru podle ní a doplňovat dohled nad příslušnými sektory, jak jej stanoví směrnice 73/239/EHS, 92/49/EHS, 98/78/ES, 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES, 2009/138/ES a 2011/61/EU.
(8)
Je skutečně zapotřebí monitorovat a kontrolovat potenciální skupinová rizika, jimž jsou finanční konglomeráty vystaveny a která vznikají v důsledku účastí v jiných společnostech. Pro případy, kdy se konkrétní pravomoci dozoru stanovené v směrnici 2002/87/ES zdají být nedostačující, by společenství dohledu mělo vypracovat alternativní metody, jak řešit a adekvátně zohledňovat tato rizika, pokud možno činností evropských orgánů dohledu prostřednictvím Společného výboru. Pokud je účast jediným prvkem pro určení finančního konglomerátu, měly by mít orgány dohledu možnost posoudit, zda je taková skupina vystavena skupinovým rizikům, a případně upustit od potřeby doplňkového dozoru.
(9)
Pokud jde o některé skupinové struktury, v současné krizi byly orgány dohledu ponechány bez pravomocí, neboť režimy stanovené v příslušných směrnicích je nutily, aby si zvolily buď sektorově specifický dohled, nebo doplňkový dozor. I když by se měl v souvislosti s prací skupiny G-20 na finančních konglomerátech uskutečnit celkový přezkum směrnice 2002/87/ES, je třeba co nejdříve stanovit nezbytné pravomoci dozoru.
(10)
Je vhodné zajistit soulad mezi cíli směrnice 2002/87/ES a směrnice 98/78/ES. Směrnice 98/78/ES by proto měla být změněna tak, aby definovala a zahrnovala smíšené finanční holdingové společnosti. Aby byl zajištěn včasný a soudržný dohled, měla by být směrnice 98/78/ES změněna bez ohledu na brzký počátek uplatňování směrnice 2009/138/ES, která by měla být změněna za stejným účelem.
(11)
Zatímco zátěžové testy pro bankovní a pojišťovací podskupiny ve finančním konglomerátu by měly být prováděny pravidelně, je na koordinátorovi určeném v souladu se směrnicí 2002/87/ES, aby rozhodl o vhodnosti, parametrech a načasování zátěžového testu pro každý finanční konglomerát jako celek. U zátěžových testů v celé Unii, které provádějí evropské orgány dohledu v jednotlivých sektorech, by mělo být úkolem Společného výboru zajistit, aby tyto zátěžové testy probíhaly konzistentně ve všech jednotlivých sektorech. Z těchto důvodů by evropské orgány dohledu měly mít možnost prostřednictvím Společného výboru vytvářet doplňkové parametry pro celounijní zátěžové testy, a zachytit tak specifická skupinová rizika pro finanční konglomeráty, a mělo by jim být umožněno výsledky těchto testů zveřejnit, pokud to sektorové právní předpisy dovolují. Měly by být zohledněny zkušenosti z předchozích celounijních zátěžových testů. Zátěžové testy by například měly zohledňovat rizika týkající se likvidity a solventnosti finančních konglomerátů.
(12)
Komise by měla dále vypracovat ucelený a přesvědčivý systém dohledu nad finančními konglomeráty. Nadcházející celkový přezkum směrnice 2002/87/ES by měl zahrnovat neregulované subjekty, zejména zvláštní účelové jednotky, a měl by vytvořit možnost pro orgány dohledu na základě hodnocení rizik upustit od uplatnění doplňkového dozoru při určování finančního konglomerátu a současně omezit použití této možnosti upuštění. S ohledem na sektorové směrnice by měl přezkum posoudit i systémově relevantní finanční konglomeráty, jejichž velikost, vzájemná propojenost nebo složitost je činí zvlášť zranitelnými. Tyto finanční konglomeráty by měly být určovány analogicky podle vyvíjejících se standardů Rady pro finanční stabilitu a Basilejského výboru pro bankovní dohled. Komise by měla zvážit navržení regulačního opatření v této oblasti.
(13)
Je vhodné zajistit soulad mezi cíli směrnice 2002/87/ES a směrnice 2006/48/ES. Směrnice 2006/48/ES by proto měla být změněna tak, aby definovala a zahrnovala smíšené finanční holdingové společnosti.
(14)
Obnovená dostupnost pravomocí na úrovni smíšených finančních holdingových společností znamená, že některá ustanovení směrnic 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES, nebo 2009/138/ES se na této úrovni uplatní souběžně. Tato ustanovení mohou být vzájemně rovnocenná, zejména pokud jde o kvalitativní prvky přezkumných postupů dohledu. Například stejné požadavky na způsobilost a odbornost řízení holdingových společností jsou stanoveny ve směrnicích 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES, a 2009/138/ES. Aby se předešlo překrývání těchto ustanovení a zajistila účinnost dohledu na nejvyšší úrovni, měly by mít orgány dohledu možnost uplatnit určité ustanovení pouze jednou, a tím současně splnit rovnocenné ustanovení ve všech ostatních použitelných směrnicích. Kde ustanovení nemají stejná znění, měla by být považována za rovnocenná, pokud jsou podobná svou podstatou, zejména pokud jde o dohled založený na riziku. Při posuzování rovnocennosti by orgány dohledu měly v kolegiích ve vztahu ke každé použitelné směrnici zkontrolovat, zda byla pokryta její působnost a je dosahováno jejích cílů, aniž by došlo ke snížení standardů v oblasti dohledu. Posuzování rovnocennosti by se mělo moci vyvíjet s ohledem na změny rámců a postupů dohledu. Posuzování rovnocennosti by proto mělo představovat otevřený, neustále se vyvíjející proces. Tento proces by měl umožnit individuální řešení v jednotlivých případech, aby byly zohledněny veškeré podstatné znaky konkrétní skupiny. Pro zajištění konzistentnosti v rámci dohledu nad jednou konkrétní skupinou a pro vytvoření rovných podmínek pro všechny finanční konglomeráty v celé Unii je nezbytná vhodná spolupráce v oblasti dohledu. Za tímto účelem by měly evropské orgány dohledu prostřednictvím Společného výboru vytvořit pokyny pro sbližování postupů posuzování rovnocennosti a pracovat na vydání závazných technických norem.
(15)
Za účelem zdokonalení doplňkového dozoru nad finančními subjekty ve finančním konglomerátu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o technické úpravy, které je třeba učinit ve směrnici 2002/87/ES s ohledem na definice, přizpůsobení terminologie a metody výpočtu v ní stanovené. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(16)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zdokonalení doplňkového dozoru nad finančními subjekty ve finančním konglomerátu, není možné uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu nebo účinků této směrnice lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(17)
Směrnice 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES a 2009/138/ES by proto měly být změněny,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 98/78/ES
Směrnice 98/78/ES se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
písmeno j) se nahrazuje tímto:
„j)
‚holdingovou pojišťovnou se smíšenou činností‘ mateřský podnik jiný než pojišťovna, pojišťovna z třetí země, zajišťovna, zajišťovna z třetí země, holdingová pojišťovna nebo smíšená finanční holdingová společnost, jehož alespoň jeden dceřiný podnik je pojišťovnou nebo zajišťovnou;“
b)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„m)
‚smíšenou finanční holdingovou společností‘ smíšená finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 2 bodu 15 směrnice 2002/87/ES.“
2)
V článku 2 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Každá pojišťovna nebo zajišťovna, jejímž mateřským podnikem je holdingová pojišťovna, smíšená finanční holdingová společnost, pojišťovna z třetí země nebo zajišťovna z třetí země, podléhá doplňkovému dozoru vykonávanému způsobem stanoveným v čl. 5 odst. 2 a v článcích 6, 8 a 10.“
3)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 2a
Úroveň použití na smíšené finanční holdingové společnosti
1. Vztahují-li se na smíšenou finanční holdingovou společnost rovnocenná ustanovení této směrnice i směrnice 2002/87/ES, zejména pokud jde o dohled založený na riziku, může orgán příslušný k doplňkovému dozoru po konzultaci s ostatními dotyčnými příslušnými orgány použít na tuto smíšenou finanční holdingovou společnost pouze příslušné ustanovení směrnice 2002/87/ES.
2. Vztahují-li se na smíšenou finanční holdingovou společnost rovnocenná ustanovení této směrnice i směrnice 2006/48/ES, zejména pokud jde o dohled založený na riziku, může orgán příslušný k doplňkovému dozoru, po dohodě s orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě v sektoru bankovnictví a v sektoru investičních služeb, použít pouze ustanovení směrnice vztahující se na nejvýznamnější sektor určený v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES.
3. Orgán příslušný k doplňkovému dozoru informuje o rozhodnutích přijatých podle odstavců 1 a 2 Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (18) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (19). Evropský orgán pro bankovnictví, Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (20) vypracují prostřednictvím Společného výboru evropských orgánů dohledu (dále jen „Společný výbor“) pokyny pro sbližování postupů dohledu a vypracují návrh regulačních technických norem, který předloží Komisi do tří let od přijetí uvedených pokynů.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010.
4)
V článku 3 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Výkon doplňkového dozoru v souladu s článkem 2 v žádném případě neznamená, že příslušné orgány jsou povinny jednotlivě dohlížet na pojišťovnu z třetí země, zajišťovnu z třetí země, holdingovou pojišťovnu, smíšenou finanční holdingovou společnost nebo holdingovou pojišťovnu se smíšenou činností.“
5)
V článku 4 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Pokud pojišťovny nebo zajišťovny, kterým bylo vydáno povolení k výkonu činnosti ve dvou či více členských státech, mají za mateřský podnik stejnou holdingovou pojišťovnu, pojišťovnu z třetí země, zajišťovnu z třetí země, smíšenou finanční holdingovou společnost nebo holdingovou pojišťovnu se smíšenou činností, mohou příslušné orgány dotyčných členských států uzavřít dohodu o tom, který z nich bude vykonávat doplňkový dozor.“
6)
Článek 10 se nahrazuje tímto:
„Článek 10
Holdingové pojišťovny, smíšené finanční holdingové společnosti, pojišťovny z třetích zemí a zajišťovny z třetích zemí
1. Ve vztahu k čl. 2 odst. 2 členské státy vyžadují, aby se metoda doplňkového dozoru použila v souladu s přílohou II. Výpočet zahrnuje všechny přidružené podniky holdingové pojišťovny, smíšené finanční holdingové společnosti, pojišťovny z třetí země nebo zajišťovny z třetí země.
2. Jestliže příslušné orgány dojdou na základě výpočtu uvedeného v odstavci 1 k závěru, že solventnost dceřiné pojišťovny nebo zajišťovny holdingové pojišťovny, smíšené finanční holdingové společnosti, pojišťovny z třetí země nebo zajišťovny z třetí země je nebo může být ohrožena, přijmou vhodná opatření na úrovni dané pojišťovny nebo zajišťovny.“
7)
Přílohy I a II se mění v souladu s přílohou I této směrnice.
Článek 2
Změny směrnice 2002/87/ES
Směrnice 2002/87/ES se mění takto:
1)
Články 1 a 2 se nahrazují tímto:
„Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví pravidla pro doplňkový dozor nad regulovanými podniky, které obdržely povolení podle článku 6 směrnice 73/239/EHS, článku 4 směrnice 2002/83/ES (21), článku 5 směrnice 2004/39/ES (22), článku 3 směrnice 2005/68/ES (23), článku 6 směrnice 2006/48/ES (24), článku 5 směrnice 2009/65/ES (25), článku 14 směrnice 2009/138/ES (26) nebo článků 6 až 11 směrnice 2011/61/EU (27) a které jsou součástí finančního konglomerátu.
Tato směrnice rovněž mění související sektorové předpisy, které se vztahují na podniky regulované uvedenými směrnicemi.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
‚úvěrovou institucí‘ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 bodu 1 směrnice 2006/48/ES;
2)
‚pojišťovnou‘ pojišťovna ve smyslu čl. 13 bodů 1, 2 a 3 směrnice 2009/138/ES;
3)
‚investičním podnikem‘ investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2004/39/ES, včetně podniků uvedených v čl. 3 odst. 1 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (28), nebo podnik se sídlem v třetí zemi, který by musel mít povolení podle směrnice 2004/39/ES, kdyby se jeho sídlo nacházelo v Unii;
4)
‚regulovaným podnikem‘ úvěrová instituce, pojišťovna, zajišťovna, investiční podnik, společnost spravující aktiva nebo správce alternativního investičního fondu;
5)
‚společností spravující aktiva‘ správcovská společnost ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2009/65/ES nebo podnik se sídlem v třetí zemi, který by musel mít povolení podle uvedené směrnice, kdyby se jeho sídlo nacházelo v Unii;
5a)
‚správcem alternativních investičních fondů‘ správce alternativních investičních fondů ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. b), l) a ab) směrnice 2011/61/EU nebo podnik se sídlem v třetí zemi, který by musel mít povolení podle uvedené směrnice, kdyby se jeho sídlo nacházelo v Unii;
6)
‚zajišťovnou‘ zajišťovna ve smyslu čl. 13 bodu 4, 5 nebo 6 směrnice 2009/138/ES nebo zvláštní účelová jednotka ve smyslu čl. 13 bodu 26 uvedené směrnice;
7)
‚sektorovými předpisy‘ právní předpisy Unie týkající se obezřetnostního dohledu nad regulovanými podniky, zejména směrnice 2004/39/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/138/ES;
8)
‚finančním sektorem‘ sektor složený z jednoho nebo více těchto podniků:
a)
úvěrová instituce, finanční instituce nebo podnik pomocných bankovních služeb ve smyslu čl. 4 bodu 1, 5 nebo 21 směrnice 2006/48/ES (dále souhrnně ‚sektor bankovnictví‘);
b)
pojišťovna, zajišťovna nebo pojišťovací holdingová společnost ve smyslu čl. 13 bodu 1, 2, 4 nebo 5 nebo čl. 212 odst. 1 písm. f) směrnice 2009/138/ES (dále souhrnně ‚pojišťovací sektor‘);
c)
investiční podnik ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) směrnice 2006/49/ES (dále souhrnně ‚sektor investičních služeb‘);
9)
‚mateřským podnikem‘ mateřský podnik ve smyslu článku 1 sedmé směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983 o konsolidovaných účetních závěrkách (29) nebo jakýkoli podnik, který podle názoru příslušných orgánů fakticky vykonává dominantní vliv nad jiným podnikem;
10)
‚dceřiným podnikem‘ dceřiný podnik ve smyslu článku 1 směrnice 83/349/EHS nebo jakýkoli podnik, nad nímž podle názoru příslušných orgánů fakticky vykonává dominantní vliv mateřský podnik, nebo jakýkoli dceřiný podnik takového dceřiného podniku;
11)
‚účastí‘ účast ve smyslu první věty článku 17 čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978 o ročních účetních závěrkách některých forem společností (30) nebo přímé či nepřímé držení nejméně 20 % hlasovacích práv nebo základního kapitálu podniku;
12)
„skupinou“ skupina podniků, která se skládá z mateřského podniku, jeho dceřiných podniků a podniků, ve kterých drží mateřský podnik nebo jeho dceřiné podniky účast, nebo podniků vzájemně propojených ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice 83/349/EHS, včetně jakékoli její podskupiny;
12a)
„kontrolou“ vztah mezi mateřským podnikem a dceřiným podnikem podle článku 1 směrnice 83/349/EHS nebo podobný vztah mezi fyzickou či právnickou osobou a podnikem;
13)
„úzkým propojením“ stav, kdy jsou dvě nebo více fyzických či právnických osob spojeny kontrolou nebo účastí, nebo stav, v němž jsou dvě nebo více fyzických či právnických osob trvale vázány k téže osobě vztahem kontroly;
14)
„finančním konglomerátem“ skupina nebo podskupina, kde regulovaný podnik je v čele skupiny nebo podskupiny nebo kde nejméně jeden z dceřiných podniků ve skupině nebo podskupině je regulovaným podnikem a která splňuje tyto podmínky:
a)
pokud je regulovaný podnik v čele skupiny nebo podskupiny:
i)
tento podnik je buď mateřským podnikem podniku ve finančním sektoru, podnikem, který má účast v podniku ve finančním sektoru, nebo podnikem propojeným s podnikem ve finančním sektoru vztahem ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice 83/349/EHS,
ii)
nejméně jeden podnik ve skupině nebo podskupině je činný v pojišťovacím sektoru a nejméně jeden v sektoru bankovnictví nebo v sektoru investičních služeb a
iii)
konsolidované nebo agregované činnosti podniků ve skupině nebo podskupině v pojišťovacím sektoru a konsolidované nebo agregované činnosti podniků v sektoru bankovnictví a sektoru investičních služeb jsou významné ve smyslu čl. 3 odst. 2 nebo 3 této směrnice, nebo
b)
pokud v čele skupiny nebo podskupiny nestojí žádný regulovaný podnik:
i)
probíhá činnost skupiny nebo podskupiny hlavně ve finančním sektoru ve smyslu čl. 3 odst. 1 této směrnice,
ii)
nejméně jeden podnik ve skupině nebo podskupině je činný v pojišťovacím sektoru a nejméně jeden v sektoru bankovnictví nebo v sektoru investičních služeb a
iii)
konsolidované nebo agregované činnosti podniků ve skupině nebo podskupině v pojišťovacím sektoru a konsolidované nebo agregované činnosti podniků v sektoru bankovnictví a sektoru investičních služeb jsou významné ve smyslu čl. 3 odst. 2 nebo 3 této směrnice;
15)
„smíšenou finanční holdingovou společností“ mateřský podnik jiný než regulovaný podnik, který společně se svými dceřinými podniky, z nichž nejméně jeden je regulovaným podnikem se sídlem v Unii, a jinými podniky tvoří finanční konglomerát;
16)
„příslušnými orgány“ vnitrostátní orgány členských států, které jsou právním předpisem oprávněny k dohledu nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami, zajišťovnami, investičními podniky, společnostmi spravujícími aktiva nebo správci alternativních investičních fondů, ať nad jednotlivými podniky nebo nad celou skupinou;
17)
„dotyčnými příslušnými orgány“:
a)
příslušné orgány členských států pověřené sektorovým dohledem v rámci celé skupiny nad kterýmkoli z regulovaných podniků ve finančním konglomerátu, především nad nejvyšším mateřským podnikem sektoru;
b)
koordinátor určený v souladu s článkem 10, pokud se liší od orgánů uvedených v písmenu a);
c)
případně jiné příslušné orgány dotčené podle názoru orgánů uvedených v písmenech a) a b);
18)
„transakcemi uvnitř skupiny“ všechny transakce, kterými regulované podniky v rámci finančního konglomerátu závisí přímo či nepřímo na jiných podnicích ve stejné skupině nebo na jakékoli fyzické či právnické osobě spojené s podniky v této skupině úzkým propojením, pokud jde o splnění závazku smluvního či mimosmluvního, ať už za úplatu či nikoli;
19)
„koncentrací rizik“ veškerá rizika potenciální ztráty, která jsou dostatečně velká k tomu, aby ohrozila solventnost regulovaných podniků ve finančním konglomerátu nebo jejich finanční situaci obecně; důvodem těchto rizik může být riziko výpadku protistrany neboli úvěrové riziko, investiční riziko, pojišťovací riziko, tržní riziko, jiná rizika nebo kombinace či vzájemné působení těchto rizik.
Než vstoupí v platnost regulační technické normy přijaté v souladu s čl. 21a odst. 1 písm. b), názor uvedený v bodě 17 písm. c) tohoto článku přihlíží zejména k tržnímu podílu regulovaných podniků ve finančním konglomerátu v jiných členských státech, zejména pokud přesáhne 5 %, a k významu ve finančním konglomerátu u jakéhokoli regulovaného podniku usazeného v jiném členském státě.
2)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavce 1, 2 a 3 se nahrazují tímto:
„1. Pro určení toho, zda činnosti skupiny probíhají hlavně ve finančním sektoru ve smyslu čl. 2 bodu 14 písm. b) podbodu i), by měl ukazatel poměru bilanční sumy regulovaných a neregulovaných podniků finančního sektoru ve skupině k bilanční sumě skupiny jako celku přesáhnout 40 %.
2. Pro účely určení toho, zda činnosti v různých finančních sektorech jsou významné ve smyslu čl. 2 bodu 14 písm. a) podbodu iii) a písm. b) podbodu iii), by měl pro každý finanční sektor průměr poměru bilanční sumy tohoto finančního sektoru k bilanční sumě podniků finančního sektoru ve skupině a poměr požadované míry solventnosti ve stejném finančním sektoru k celkové požadované solventnosti podniků finančního sektoru ve skupině přesáhnout 10 %.
Pro účely této směrnice je nejmenším finančním sektorem ve finančním konglomerátu sektor s nejnižším průměrem a nejvýznamnější finanční sektor ve finančním konglomerátu je sektor s nejvyšším průměrem. Pro účely výpočtu průměru a pro měření nejmenších a nejvýznamnějších finančních sektorů se sektor bankovnictví a sektor investičních služeb posuzují společně.
Společnosti spravující aktiva se přičítají k sektoru, do něhož patří v rámci skupiny. Pokud nepatří výhradně do jednoho sektoru v rámci skupiny, přičítají se k nejmenšímu finančnímu sektoru.
Správci alternativních investičních fondů se přičítají k sektoru, do něhož patří v rámci skupiny. Pokud nepatří výhradně do jednoho sektoru v rámci skupiny, přičítají se k nejmenšímu finančnímu sektoru.
3. Mezisektorové činnosti se rovněž považují za významné ve smyslu čl. 2 bodu 14 písm. a) podbodu iii) nebo písm. b) podbodu iii), pokud bilanční suma nejmenšího finančního sektoru ve skupině přesáhne 6 miliard EUR.
Pokud skupina nedosáhne prahové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, mohou dotyčné příslušné orgány společně rozhodnout, že nebudou skupinu považovat za finanční konglomerát. Mohou rovněž rozhodnout, že nepoužijí články 7, 8 nebo 9, pokud se domnívají, že zahrnutí skupiny do působnosti této směrnice nebo použití těchto ustanovení není nezbytné nebo by bylo nevhodné či zavádějící vzhledem k cílům doplňkového dozoru.
Rozhodnutí přijatá v souladu s tímto odstavcem se oznamují ostatním příslušným orgánům a příslušné orgány je, kromě výjimečných případů, zveřejní.
3a. Pokud skupina dosáhne prahové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, avšak nejmenší sektor nepřesáhne 6 miliard EUR, mohou dotyčné příslušné orgány společně rozhodnout, že nebudou skupinu považovat za finanční konglomerát. Mohou rovněž rozhodnout, že nepoužijí článek 7, 8 nebo 9, pokud se domnívají, že zahrnutí skupiny do působnosti této směrnice nebo použití těchto ustanovení není nezbytné nebo by bylo nevhodné či zavádějící vzhledem k cílům doplňkového dozoru.
Rozhodnutí přijatá v souladu s tímto odstavcem se oznamují ostatním příslušným orgánům a příslušné orgány je, kromě výjimečných případů, zveřejní.“;
b)
odstavec 4 se mění takto:
i)
písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
vyloučit podnik při výpočtu poměrů v případech uvedených v čl. 6 odst. 5 s výjimkou případu, kdy se přemístil z členského státu do třetí země a existují důkazy, že změnil sídlo s cílem vyhnout se regulaci.“;
ii)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„c)
vyloučit jednu nebo více účastí v menším sektoru, pokud jsou tyto účasti rozhodující pro určení finančního konglomerátu a společně mají zanedbatelný význam z hlediska cílů doplňkového dozoru.“;
c)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Pro účely odstavců 1 a 2 mohou dotyčné příslušné orgány ve výjimečných případech a společně nahradit kritérium odvozené od bilanční sumy jedním nebo více následujícími parametry nebo přidat jeden nebo více těchto parametrů, pokud se domnívají, že tyto parametry mají zvláštní význam pro účely doplňkového dozoru podle této směrnice: struktura příjmů, mimobilanční činnosti, celkový objem spravovaných aktiv.“;
d)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„8. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (31), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (32) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (33) (společně dále jen „evropské orgány dohledu“) vydají prostřednictvím Společného výboru evropských orgánů dohledu (dále jen „Společný výbor“) společné pokyny pro sbližování postupů dohledu, pokud jde o uplatňování odstavců 2, 3, 3a, 4 a 5 tohoto článku.
9. Příslušné orgány každoročně znovu posoudí možnost upuštění od uplatnění doplňkového dozoru a provedou přezkum kvantitativních ukazatelů stanovených v tomto článku a hodnocení na základě rizik uplatňovaných pro finanční skupiny.
3)
Článek 4 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Za tímto účelem:
-
příslušné orgány, které povolily regulované podniky ve skupině, úzce spolupracují,
-
pokud se příslušný orgán domnívá, že regulovaný podnik povolený tímto příslušným orgánem je členem skupiny, jež může být finančním konglomerátem a jež dosud nebyla určena podle této směrnice, sdělí tento názor ostatním dotčeným příslušným orgánům a Společnému výboru.“;
b)
v odstavci 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Koordinátor rovněž informuje příslušné orgány, které povolily regulované podniky ve skupině, příslušné orgány členského státu, ve kterém má sídlo smíšená finanční holdingová společnost, a Společný výbor.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Společný výbor na své internetové stránce zveřejní a aktualizuje seznam finančních konglomerátů definovaných podle čl. 2 bodu 14. Tyto informace jsou dostupné pomocí hypertextového odkazu na internetových stránkách každého z evropských orgánů dohledu.
Název každého regulovaného podniku uvedeného v článku 1, jenž tvoří součást finančního konglomerátu, je uveden na seznamu, který Společný výbor zveřejní a aktualizuje na svých internetových stránkách.“
4)
Článek 5 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
každý regulovaný podnik, jehož mateřským podnikem je smíšená finanční holdingová společnost, která má sídlo v Unii;“
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Každý regulovaný podnik, který nepodléhá doplňkovému dozoru v souladu s odstavcem 2 a jehož mateřským podnikem je regulovaný podnik nebo smíšená finanční holdingová společnost se sídlem v třetí zemi, podléhá doplňkovému dozoru na úrovni finančního konglomerátu v rozsahu a způsobem stanoveným v článku 18.“;
c)
v odstavci 4 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Aby byl takový doplňkový dozor uplatněn, musí být alespoň jeden z podniků regulovaným podnikem podle článku 1 a musí být splněny podmínky stanovené v čl. 2 bodě 14 písm. a) podbodě ii) nebo písm. b) podbodě ii) a písm. a) podbodě iii) nebo písm. b) podbodě iii). Dotyčné příslušné orgány přijímají rozhodnutí s přihlédnutím k cílům doplňkového dozoru stanoveným touto směrnicí.“
5)
V článku 6 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
„3. Pro účely výpočtu požadavku kapitálové přiměřenosti uvedeného v odst. 2 prvním pododstavci se do působnosti doplňkového dozoru v souladu s přílohou I zahrnují tyto podniky:
a)
úvěrová instituce, finanční instituce nebo podnik pomocných bankovních služeb;
b)
pojišťovna, zajišťovna nebo pojišťovací holdingová společnost;
c)
investiční podnik;
d)
smíšená finanční holdingová společnost.
4. Při výpočtu doplňkového požadavku kapitálové přiměřenosti u finančního konglomerátu pomocí metody 1 (účetní konsolidace) uvedené v příloze I této směrnice se vlastní kapitál a požadavky solventnosti podniků ve skupině vypočítají na základě odpovídajících sektorových předpisů pro formu a rozsah konsolidace, stanovených zejména v článcích 133 a 134 směrnice 2006/48/ES a v článku 221 směrnice 2009/138/ES.
Při použití metody 2 (odpočet a agregace) uvedené v příloze I bere výpočet v úvahu poměrný podíl upsaného základního kapitálu, který přímo nebo nepřímo drží mateřský podnik nebo podnik, který drží účast v jiném podniku skupiny.“
6)
Článek 7 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Až do další koordinace právních předpisů Unie mohou členské státy stanovit kvantitativní limity jakékoli koncentrace rizik na úrovni finančního konglomerátu, povolit svým příslušným orgánům, aby takové limity stanovily, nebo přijmout jiná opatření dohledu, která by umožňovala dosáhnout cílů doplňkového dozoru v tomto ohledu.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Evropské orgány dohledu vydají prostřednictvím Společného výboru společné pokyny pro sbližování postupů dohledu, pokud jde o uplatňování doplňkového dozoru nad koncentrací rizik podle odstavců 1 až 4 tohoto článku. Tyto pokyny zajistí, aby uplatňování nástrojů dohledu stanovených v tomto článku bylo v souladu s uplatňováním článků 106 až 118 směrnice 2006/48/ES a článku 244 směrnice 2009/138/ES, a zabránilo se tak zdvojování dohledu. Vydají konkrétní společné pokyny pro uplatňování odstavců 1 až 4 tohoto článku na účasti finančních konglomerátů v případech, kdy vnitrostátní právo obchodních společností brání uplatňování čl. 14 odst. 2 této směrnice.“
7)
Článek 8 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Až do další koordinace právních předpisů Unie mohou členské státy stanovit kvantitativní limity nebo kvalitativní požadavky pro transakce uvnitř skupiny u regulovaných podniků ve finančním konglomerátu, povolit svým příslušným orgánům, aby takové limity nebo požadavky stanovily, nebo přijmout jiná opatření dohledu, která by umožňovala dosáhnout cílů doplňkového dozoru v tomto ohledu.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Evropské orgány dohledu vydají prostřednictvím Společného výboru společné pokyny pro sbližování postupů dohledu, pokud jde o uplatňování doplňkového dozoru nad transakcemi uvnitř skupiny podle odstavců 1 až 4 tohoto článku. Tyto pokyny zajistí, aby uplatňování nástrojů dohledu stanovených v tomto článku bylo v souladu s uplatňováním článku 245 směrnice 2009/138/ES, a zabránilo tak zdvojování dohledu. Vydají konkrétní společné pokyny pro uplatňování odstavců 1 až 4 tohoto článku na účasti finančních konglomerátů v případech, kdy vnitrostátní právo obchodních společností brání uplatňování čl. 14 odst. 2 této směrnice.“
8)
Článek 9 se mění takto:
a)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Členské státy zajistí, aby všech podnicích zahrnutých do doplňkového dozoru podle článku 5 existovaly vhodné mechanismy vnitřní kontroly pro zpracování všech údajů a informací, které by mohly mít význam pro účely doplňkového dozoru.
Členské státy vyžadují, aby regulované podniky na úrovni finančního konglomerátu pravidelně poskytovaly příslušnému orgánu informace o své právní, řídící a organizační struktuře, včetně všech regulovaných podniků, neregulovaných dceřiných společností a významných poboček.
Členské státy vyžadují, aby regulované podniky každoročně zveřejňovaly na úrovni finančního konglomerátu, buď v plném rozsahu nebo prostřednictvím odkazů na rovnocenné informace, popis své právní, řídící a organizační struktury.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„6. Příslušné orgány sjednotí uplatňování doplňkového dozoru nad mechanismy vnitřní kontroly a postupy řízení rizik stanovenými v tomto článku s přezkumnými postupy dohledu stanovenými v článku 124 směrnice 2006/48/ES a článku 248 směrnice 2009/138/ES. Za tímto účelem evropské orgány dohledu vydají prostřednictvím Společného výboru společné pokyny pro sbližování postupů dohledu, pokud jde o uplatňování doplňkového dozoru nad mechanismy vnitřní kontroly a postupy řízení rizik stanovenými v tomto článku, a nad souladem s přezkumnými postupy dohledu stanovenými v článku 124 směrnice 2006/48/ES a článku 248 směrnice 2009/138/ES. Vydají konkrétní společné pokyny pro uplatňování tohoto článku na účasti finančních konglomerátů v případech, kdy vnitrostátní právo obchodních společností brání uplatňování čl. 14 odst. 2 této směrnice.“
9)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 9b
Zátěžové testy
1. Členské státy mohou požadovat, aby koordinátor zajistil vhodné a pravidelné zátěžové testy finančních konglomerátů. Vyžadují, aby dotyčné příslušné orgány s koordinátorem plně spolupracovaly.
2. Pro účely zátěžových testů prováděných v celé Unii mohou evropské orgány dohledu prostřednictvím Společného výboru a ve spolupráci s Evropskou radou pro systémová rizika, zřízenou nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (34), vypracovat v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010, nařízením (EU) č. 1094/2010 a nařízením (EU) č. 1095/2010 doplňkové parametry pro zátěžové testy, které zachytí specifická rizika spojená s finančními konglomeráty. Koordinátor sdělí výsledky zátěžových testů Společnému výboru.
10)
V čl. 10 odst. 2 se písmeno b) mění takto:
a)
v bodě ii) se první odstavec nahrazuje tímto:
„ii)
v případě, že nejméně dva regulované podniky se sídlem v Unii mají za mateřský podnik stejnou smíšenou finanční holdingovou společnost a jeden z těchto podniků byl povolen v členském státě, ve kterém má sídlo smíšená finanční holdingová společnost, vykonává úlohu koordinátora příslušný orgán tohoto členského státu, který povolil tento regulovaný podnik.“;
b)
bod iii) se nahrazuje tímto:
„iii)
v případě, že nejméně dva regulované podniky se sídlem v Unii mají za mateřský podnik stejnou smíšenou finanční holdingovou společnost a žádný z těchto podniků nebyl povolen v členském státě, ve kterém má sídlo smíšená finanční holdingová společnost, vykonává úlohu koordinátora příslušný orgán, který povolil regulovaný podnik s nejvyšší bilanční sumou v nejvýznamnějším finančním sektoru;“.
11)
Článek 11 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Aniž je dotčena možnost přenesení konkrétních pravomocí dohledu a odpovědností dohledu stanovená legislativními akty Unie, nejsou existencí koordinátora pověřeného zvláštními úkoly doplňkového dozoru nad regulovanými podniky ve finančním konglomerátu dotčeny úkoly a odpovědnost příslušných orgánů podle sektorových předpisů.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Požadovaná spolupráce podle tohoto oddílu a plnění úkolů uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 tohoto článku a v článku 12 a s výhradou dodržení požadavků důvěrnosti a práva Unie, vhodné koordinace a případné spolupráce s relevantními orgány dohledu třetích zemí probíhají prostřednictvím kolegií zřízených podle článku 131a směrnice 2006/48/ES nebo čl. 248 odst. 2 směrnice 2009/138/ES.
Koordinační dohody podle odst. 1 druhého pododstavce tohoto článku se zohlední samostatně v písemné dohodě o koordinaci uzavřené podle článku 131 směrnice 2006/48/ES nebo článku 248 směrnice 2009/138/ES. Koordinátor, jako předseda kolegia zřízeného podle článku 131a směrnice 2006/48/ES nebo čl. 248 odst. 2 směrnice 2009/138/ES, rozhodne, které další příslušné orgány se jednání nebo jiné činnosti tohoto kolegia zúčastní.“
12)
V čl. 12 odst. 1 druhém pododstavci se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
určení právní, řídící a organizační struktury skupiny, včetně všech regulovaných podniků, neregulovaných dceřiných společností a významných poboček, držitelů kvalifikovaných účastí na nejvyšší mateřské úrovni a příslušných orgánů regulovaných podniků ve skupině;“.
13)
V článku 12a se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Koordinátoři poskytnou Společnému výboru informace podle čl. 9 odst. 4 a čl. 12 odst. 1 druhého pododstavce písm. a). Společný výbor zpřístupní příslušným orgánům informace o právní, řídící a organizační struktuře finančních konglomerátů.“
14)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 12b
Společné pokyny
1. Evropské orgány dohledu vypracují prostřednictvím Společného výboru společné pokyny k tomu, jak má příslušný orgán provádět hodnocení finančních konglomerátů na základě rizik. Tyto pokyny zejména zajistí, aby hodnocení na základě rizik zahrnovalo vhodné nástroje k posuzování skupinových rizik pro finanční konglomeráty.
2. Evropské orgány dohledu vydají prostřednictvím Společného výboru společné pokyny zaměřené na vypracování postupů dohledu, které umožňují doplňkový dozor nad smíšenými finančními holdingovými společnostmi, aby se náležitě doplnil skupinový dohled podle směrnic 98/78/ES a 2009/138/ES, nebo případně dohled na konsolidovaném základě podle směrnice 2006/48/ES. Tyto pokyny umožní, aby byla do dohledu začleněna všechna příslušná rizika a zároveň se odstranilo jakékoli potenciální překrývání dohledu a obezřetnosti.“
15)
Článek 18 se mění takto:
a)
nadpis se nahrazuje tímto:
„Mateřské podniky se sídlem v třetí zemi“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Příslušné orgány mohou použít jiné metody, které zajistí patřičný doplňkový dozor nad regulovanými podniky ve finančním konglomerátu. Tyto metody musí schválit koordinátor po konzultaci s ostatními dotyčnými příslušnými orgány. Příslušné orgány mohou zejména požadovat zřízení smíšené finanční holdingové společnosti se sídlem v Unii a uplatňovat tuto směrnici na regulované podniky ve finančním konglomerátu, v jehož čele stojí tato holdingová společnost. Příslušné orgány zajistí, aby tyto metody plnily cíl doplňkového dozoru podle této směrnice, a uvědomí o nich ostatní zúčastněné příslušné orgány a Komisi.“
16)
Článek 19 se nahrazuje tímto:
„Článek 19
Spolupráce s příslušnými orgány třetích zemí
Ustanovení čl. 39 odst. 1 a 2 směrnice 2006/48/ES, článek 10a směrnice 98/78/ES a článek 264 směrnice 2009/138/ES se použijí obdobně na sjednávání dohod s jednou nebo více třetími zeměmi o způsobech výkonu doplňkového dozoru nad regulovanými podniky ve finančním konglomerátu.“
17)
Nadpis kapitoly III se nahrazuje tímto:
18)
Článek 20 se nahrazuje tímto:
„Článek 20
Pravomoci svěřené Komisi
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21c týkající se technických úprav, které je třeba učinit v této směrnici v těchto oblastech:
a)
přesnější formulování definic uvedených v článku 2 tak, aby byl pro uplatňování této směrnice brán zřetel na vývoj finančních trhů;
b)
přizpůsobení terminologie a definic v této směrnici v souladu s následnými akty Unie o regulovaných podnicích a jiných souvisejících otázkách;
c)
přesnější definice metod výpočtu uvedených v příloze I, aby byl brán zřetel na vývoj finančních trhů a technik obezřetnostního dohledu.
Tato opatření nezahrnují předmět přenesených pravomocí svěřených Komisi ve vztahu k položkám uvedeným v článku 21a.“
19)
V článku 21 se zrušují odstavce 2, 3 a 5.
20)
Článek 21a se mění takto:
a)
v odst. 1 prvním pododstavci se doplňuje nové písmeno, které zní:
„d)
čl. 6 odst. 2 pro zajištění jednotného formátu zpráv (s pokyny) a frekvenci a případně lhůty pro jejich podávání.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. V zájmu zajištění jednotného uplatňování článků 2, 7 a 8 a přílohy II vypracují evropské orgány dohledu prostřednictvím Společného výboru návrh regulačních technických norem s cílem zavést přesnější formulaci definic stanovených v článku 2 a koordinovat předpisy přijaté v souladu s články 7 a 8 a přílohou II.
Společný výbor předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 1. ledna 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010.“;
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„3. Do dvou let od přijetí prováděcích technických norem podle odst. 2 písm. a) vyžadují členské státy jednotný formát zpráv o výpočtech uvedených v tomto článku a stanoví frekvenci a lhůty pro jejich podávání.“
21)
V kapitole III se vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 21b
Společné pokyny
Evropské orgány dohledu vydají prostřednictvím Společného výboru společné pokyny uvedené v čl. 3 odst. 8, čl. 7 odst. 5, čl. 8 odst. 5, čl. 9 odst. 6, čl. 11 odst. 1 třetím pododstavci, článku 12b a čl. 21 odst. 4 postupem podle článku 56 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 21c
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi ze podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 20 je svěřena Komisi na dobu čtyř let od 9. prosince 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 20 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 20 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.“
22)
V článku 30 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Do další koordinace sektorových předpisů členské státy zajistí zahrnutí společností spravujících aktiva:
a)
do působnosti dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky na konsolidovaném základě nebo do působnosti doplňkového dozoru nad pojišťovnami v pojišťovací skupině;
b)
pokud je skupina finančním konglomerátem, do působnosti doplňkového dozoru ve smyslu této směrnice, a
c)
do postupu určení podle čl. 3 odst. 2.“
23)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 30a
Správci alternativních investičních fondů
1. Do další koordinace sektorových předpisů členské státy zajistí zahrnutí správců alternativních investičních fondů:
a)
do působnosti dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky na konsolidovaném základě nebo do působnosti doplňkového dozoru nad pojišťovnami v pojišťovací skupině;
b)
pokud je skupina finančním konglomerátem, do působnosti doplňkového dozoru ve smyslu této směrnice, a
c)
do postupu určení podle čl. 3 odst. 2.
2. Pro účely odstavce 1 členské státy stanoví, nebo udělí svým příslušným orgánům pravomoc rozhodnout, podle kterých sektorových předpisů (sektor bankovnictví, pojišťovací sektor nebo sektor investičních služeb) mají být správci alternativních investičních fondů zahrnuti do dohledu na konsolidovaném základě nebo do doplňkového dozoru uvedeného v odst. 1 písm. a). Pro účely tohoto odstavce se příslušné sektorové předpisy upravující formu a rozsah zahrnutí finančních institucí použijí obdobně na zahrnutí správců alternativních investičních fondů. Pro účely doplňkového dozoru uvedeného v odst. 1 písm. b) se správce alternativního investičního fondu považuje za součást kteréhokoli sektoru, do kterého je zahrnut podle odst. 1 písm. a).
Je-li správce alternativního investičního fondu součástí finančního konglomerátu, má se za to, že veškeré odkazy na regulované podniky a na příslušné orgány a dotyčné příslušné orgány pro účely této směrnice zahrnují také správce alternativního investičních fondů a orgány příslušné k dohledu nad správci alternativních investičních fondů. To se vztahuje obdobně i na skupiny uvedené v odst. 1 písm. a).“
24)
Příloha I se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 3
Změny směrnice 2006/48/ES
Směrnice 2006/48/ES se mění takto:
1)
V článku 1 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Článek 39 a články 124 až 143 se vztahují na finanční holdingové společnosti, smíšené finanční holdingové společnosti a holdingové společnosti se smíšenou činností se skutečným sídlem v Unii.“
2)
Článek 4 se mění takto:
a)
body 14 až 17 se nahrazují tímto:
„14)
‚mateřskou úvěrovou institucí v členském státě‘ se rozumí úvěrová instituce, která má dceřiný podnik ve formě úvěrové instituce nebo finanční instituce nebo která drží v takové instituci účast, zároveň sama není dceřiným podnikem jiné úvěrové instituce povolené v témž členském státě ani dceřiným podnikem finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti usazené v témže členském státě;
15)
‚mateřskou finanční holdingovou společností v členském státě‘ se rozumí finanční holdingová společnost, která sama není dceřiným podnikem úvěrové instituce povolené v témž členském státě ani dceřiným podnikem finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti usazené v témž členském státě;
15a)
‚mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v členském státě‘ se rozumí smíšená finanční holdingová společnost, která sama není dceřiným podnikem úvěrové instituce povolené v témž členském státě ani dceřiným podnikem finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti usazené v témž členském státě;
16)
‚mateřskou úvěrovou institucí v EU‘ se rozumí mateřská úvěrová instituce v členském státě, která není dceřiným podnikem jiné úvěrové instituce povolené v kterémkoli členském státě ani finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti usazené v kterémkoli členském státě;
17)
‚mateřskou finanční holdingovou společností v EU‘ se rozumí mateřská finanční holdingová společnost v členském státě, která není dceřiným podnikem úvěrové instituce povolené v kterémkoli členském státě ani jiné finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti usazené v kterémkoli členském státě;
17a)
‚mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU‘ se rozumí mateřská smíšená finanční holdingová společnost v členském státě, která není dceřiným podnikem úvěrové instituce povolené v kterémkoli členském státě ani jiné finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti usazené v kterémkoli členském státě;“;
b)
vkládá se nový bod, který zní:
„19a)
‚smíšenou finanční holdingovou společností‘ se rozumí smíšená finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 2 bodu 15 směrnice 2002/87/ES;“;
c)
bod 48) se nahrazuje tímto:
„48)
‚orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě‘ se rozumí příslušný orgán odpovědný za dohled na konsolidovaném základě nad mateřskými úvěrovými institucemi v EU a úvěrovými institucemi kontrolovanými mateřskými finančními holdingovými společnostmi v EU nebo mateřskými smíšenými finančními holdingovými společnostmi v EU;“.
3)
Článek 14 se nahrazuje tímto:
„Článek 14
Každé vydané povolení musí být oznámeno Evropskému orgánu pro bankovnictví. Název každé úvěrové instituce, které bylo vydáno povolení, se zapíše do seznamu, jejž Evropský orgán pro bankovnictví zveřejní a aktualizuje na svých internetových stránkách. Příslušný orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě předloží dotčeným příslušným orgánům a Evropskému orgánu pro bankovnictví veškeré informace týkající se bankovní skupiny v souladu s čl. 12 odst. 3, čl. 22 odst. 1 a čl. 73 odst. 3, zejména pokud jde o právní, řídící a organizační strukturu skupiny.“
4)
Článek 39 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
úvěrovými institucemi usazenými v třetích zemích, jejichž mateřské podniky, ať už úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti, mají skutečné sídlo v Unii.“;
b)
v odstavci 2 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
příslušné orgány členských států mohly získávat informace nezbytné pro výkon dohledu na základě konsolidované finanční situace úvěrových institucí, finančních holdingových společností nebo smíšených finančních holdingových společností nacházejících se v Unii, které mají dceřiné nebo přidružené podniky, jež jsou úvěrovými institucemi nebo finančními institucemi usazenými v třetí zemi;“.
5)
V článku 69 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Členské státy mohou využít možnost uvedenou v odstavci 1, jestliže je mateřským podnikem finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost usazená ve stejném členském státě jako úvěrová instituce za předpokladu, že podléhá stejnému dohledu jako úvěrové instituce, zejména normám stanoveným v čl. 71 odst. 1.“
6)
V článku 71 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Aniž jsou dotčeny články 68, 69 a 70, úvěrové instituce kontrolované mateřskou finanční holdingovou společností v členském státě nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v členském státě plní v rozsahu a způsobem uvedeným v článku 133 povinnosti stanovené v článcích 75, 120, 123 a v oddíle 5 na základě konsolidované finanční situace dané finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.
V případě, že mateřská finanční holdingová společnost v členském státě nebo mateřská smíšená finanční holdingová společnost v členském státě kontroluje více než jednu úvěrovou instituci, použije se první pododstavec pouze na úvěrovou instituci, na niž se vztahuje dohled na konsolidovaném základě podle článků 125 a 126.“
7)
V článku 72 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Úvěrové instituce kontrolované mateřskou finanční holdingovou společností v EU nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU plní povinnosti stanovené v kapitole 5 na základě konsolidované finanční situace dané finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.
Významné dceřiné podniky mateřských finančních holdingových společností v EU nebo mateřských smíšených finančních holdingových společností v EU zveřejní informace uvedené v části 1 bodě 5 přílohy XII na individuálním nebo subkonsolidovaném základě.“
8)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 72a
1. Vztahují-li se na smíšenou finanční holdingovou společnost rovnocenná ustanovení této směrnice i směrnice 2002/87/ES, zejména pokud jde o dohled založený na riziku, může orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě po konzultaci s ostatními příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad dceřinými podniky rozhodnout, že na tuto smíšenou finanční holdingovou společnost použije pouze příslušná ustanovení směrnice 2002/87/ES.
2. Vztahují-li se na smíšenou finanční holdingovou společnost rovnocenná ustanovení této směrnice i směrnice 2009/138/ES, zejména pokud jde o dohled založený na riziku, může orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě po dohodě s orgánem dohledu nad skupinou v pojišťovacím sektoru rozhodnout, že na tuto smíšenou finanční holdingovou společnost použije pouze ustanovení směrnice vztahující se na nejvýznamnější finanční sektor určený v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES.
3. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě informuje o rozhodnutích přijatých podle odstavců 1 a 2 Evropský orgán pro bankovnictví a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (35). Evropský orgán pro bankovnictví, Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (36) vypracují prostřednictvím Společného výboru evropských orgánů dohledu (dále jen „Společný výbor“) pokyny pro sbližování postupů dohledu a vypracují návrh regulačních technických norem, který předloží Komisi do tří let od přijetí uvedených pokynů.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010.
9)
V článku 73 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Příslušné orgány vyžadují, aby dceřiné úvěrové instituce uplatňovaly požadavky stanovené v článcích 75, 120 a 123 a v oddíle 5 této směrnice na subkonsolidovaném základě, jestliže tyto úvěrové instituce nebo jejich mateřský podnik v případě, že jím je finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost, mají v třetí zemi dceřiný podnik ve formě úvěrové instituce, finanční instituce nebo společnosti spravující aktiva ve smyslu čl. 2 bodu 5 směrnice 2002/87/ES nebo v podniku s takovou formou drží účast.“
10)
V čl. 80 odst. 7 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
protistranou je instituce nebo finanční holdingová společnost, smíšená finanční holdingová společnost, finanční instituce, společnost spravující aktiva nebo podnik pomocných služeb, na něž se vztahují odpovídající obezřetnostní požadavky;“.
11)
Článek 84 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Pokud mateřská úvěrová instituce v EU a její dceřiné podniky nebo mateřská finanční holdingová společnost v EU a její dceřiné podniky nebo mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU a její dceřiné podniky používají přístup založený na interním ratingu na jednotném základě, mohou příslušné orgány povolit, aby minimální požadavky podle části 4 přílohy VII plnily mateřský podnik a jeho dceřiné podniky společně.“;
b)
odstavec 6 se nahrazuje tímto:
„6. Jestliže má přístup založený na interním ratingu využívat mateřská úvěrová instituce v EU a její dceřiné podniky nebo mateřská finanční holdingová společnost v EU a její dceřiné podniky anebo mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU a její dceřiné podniky, orgány příslušné pro jednotlivé právní subjekty úzce spolupracují podle článků 129 až 132.“
12)
V čl. 89 odst. 1 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
expozice úvěrové instituce vůči protistraně, která je jejím mateřským podnikem, jejím dceřiným podnikem nebo dceřiným podnikem jejího mateřského podniku za předpokladu, že touto protistranou je instituce nebo finanční holdingová společnost, smíšená finanční holdingová společnost, finanční instituce, společnost spravující aktiva nebo podnik pomocných služeb, na něž se vztahují obezřetnostní požadavky, nebo podnik ve vzájemném vztahu ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice 83/349/EHS, a expozice mezi úvěrovými institucemi, které splňují požadavky podle čl. 80 odst. 8;“.
13)
V článku 105 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
„3. Jestliže pokročilý přístup k měření hodlá využít mateřská úvěrová instituce v EU a její dceřiné podniky nebo dceřiné podniky mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo dceřiné podniky mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU, orgány příslušné pro různé právní subjekty úzce spolupracují podle článků 129 až 132. Žádost musí obsahovat prvky uvedené v části 3 přílohy X.
4. Jestliže mateřská úvěrová instituce v EU a její dceřiné podniky nebo dceřiné podniky mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo dceřiné podniky mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU používají pokročilý přístup k měření na jednotném základě, mohou příslušné orgány povolit, aby kvalifikační kritéria stanovená v části 3 přílohy X splnily mateřský podnik a jeho dceřiné podniky společně.“
14)
V článku 122a se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Pokud mateřská úvěrová instituce v EU, mateřská finanční holdingová společnost v EU nebo mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU nebo některý z jejich dceřiných podniků sekuritizuje jakožto původce či sponzor expozice z několika úvěrových institucí, investičních podniků nebo jiných finančních institucí zahrnutých do dohledu na konsolidovaném základě, lze požadavek uvedený v odstavci 1 splnit na základě konsolidované situace dané mateřské úvěrové instituce v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU. Tento odstavec se použije pouze v případě, že se úvěrové instituce, investiční podniky nebo finanční instituce, které vytvořily sekuritizované expozice, zavázaly, že budou plnit požadavky uvedené v odstavci 6 a včas původci nebo sponzorovi a mateřské úvěrové instituci v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU dodají informace nutné pro splnění požadavků uvedených v odstavci 7.“
15)
V článku 125 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Je-li mateřský podnik úvěrové instituce mateřskou finanční holdingovou společností v členském státě, mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v členském státě, mateřskou finanční holdingovou společností v EU nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU, vykonávají dohled na konsolidovaném základě příslušné orgány, které vydaly uvedené úvěrové instituci povolení podle článku 6.“
16)
Článek 126 se nahrazuje tímto:
„Článek 126
1. Je-li stejná mateřská finanční holdingová společnost v členském státě, stejná mateřská smíšená finanční holdingová společnost v členském státě, stejná mateřská finanční holdingová společnost v EU nebo stejná mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU mateřským podnikem úvěrových institucí povolených ve dvou nebo více členských státech, vykonávají dohled na konsolidovaném základě orgány příslušné pro úvěrovou instituci povolenou v členském státě, v němž je usazena finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost.
Jsou-li mateřskými podniky úvěrových institucí povolených ve dvou nebo více členských státech alespoň dvě finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti se skutečným sídlem v různých členských státech a v každém z těchto členských států existuje úvěrová instituce, vykonává dohled na konsolidovaném základě ten orgán, který je příslušný pro úvěrovou instituci s nejvyšší bilanční sumou.
2. Je-li mateřským podnikem alespoň dvou úvěrových institucí povolených v Unii stejná finanční holdingová společnost nebo stejná smíšená finanční holdingová společnost a žádná z těchto úvěrových institucí nebyla povolena v členském státě, v němž je usazena finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost, vykonává dohled na konsolidovaném základě ten příslušný orgán, který vydal povolení úvěrové instituci s nejvyšší bilanční sumou, která se pro účely této směrnice považuje za úvěrovou instituci kontrolovanou mateřskou finanční holdingovou společností v EU nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU.
3. V konkrétních případech se mohou příslušné orgány společně rozhodnout, že nepoužijí kritéria uvedená v odstavcích 1 a 2, pokud by jejich použití bylo nevhodné s ohledem na dotyčné úvěrové instituce a relativní význam jejich činností v různých státech, a mohou výkonem dohledu na konsolidovaném základě pověřit jiný příslušný orgán. Před rozhodnutím o nepoužití kritérií poskytnou příslušné orgány mateřské úvěrové instituci v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU, mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU nebo úvěrové instituci s nejvyšší bilanční sumou, podle okolností, možnost vyjádřit své stanovisko.
4. Příslušné orgány oznámí Komisi a Evropskému orgánu pro bankovnictví veškerá rozhodnutí o nepoužití kritérií uvedená v odstavci 3.“
17)
Článek 127 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy v případě potřeby přijmou jakákoli opatření nezbytná k zahrnutí finančních holdingových společností nebo smíšených finančních holdingových společností do dohledu na konsolidovaném základě. Aniž je dotčen článek 135, nemá konsolidace finanční situace finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti v žádném případě za následek, že by příslušné orgány byly povinny plnit dohlížecí úlohu ve vztahu k této finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti samotné.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Členské státy stanoví, že jejich příslušné orgány vykonávající dohled na konsolidovaném základě mohou požádat dceřiné podniky úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti, které nejsou zahrnuty do dohledu na konsolidovaném základě, o informace uvedené v článku 137. V takovém případě platí pro předávání a ověřování těchto informací postupy podle článku 137.“
18)
Článek 129 se mění takto:
a)
v odst. 1 prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„1. Vedle povinností stanovených v této směrnici vykonává příslušný orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě nad mateřskými úvěrovými institucemi v EU a úvěrovými institucemi kontrolovanými mateřskými finančními holdingovými společnostmi v EU nebo mateřskými smíšenými finančními holdingovými společnostmi v EU tyto úkoly:“;
b)
v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. V případě, že mateřská úvěrová instituce v EU a její dceřiné podniky, případně dceřiné podniky mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU společně, podají žádost o povolení podle čl. 84 odst. 1, čl. 87 odst. 9, článku 105 a části 6 přílohy III, příslušné orgány společně a po vzájemné konzultaci rozhodnou, zda požadované povolení udělí, a v případě potřeby určí podmínky, jimž toto povolení podléhá.“;
c)
v odstavci 3 se:
i)
první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a příslušné orgány odpovědné za dohled nad dceřinými podniky mateřské úvěrové instituce v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU učiní vše, co je v jejich silách, aby dosáhly společného rozhodnutí o použití článků 123 a 124 pro stanovení přiměřenosti konsolidované úrovně kapitálu skupiny s ohledem na její finanční situaci a profil rizika a požadované úrovně kapitálu pro použití čl. 136 odst. 2 na každý subjekt v rámci dané bankovní skupiny a na konsolidovaném základě.“,
ii)
pátý pododstavec nahrazuje tímto:
„Příslušné orgány odpovědné za dohled nad dceřinými podniky mateřské úvěrové instituce v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU rozhodnou o použití článků 123 a 124 a čl. 136 odst. 2 na individuálním nebo subkonsolidovaném základě po náležitém zohlednění názorů a výhrad vyjádřených orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě. Pokud na konci čtyřměsíčního období kterýkoli z dotčených příslušných orgánů postoupil záležitost Evropskému orgánu pro bankovnictví v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010, příslušné orgány odloží přijetí svého rozhodnutí, vyčkají jakéhokoli rozhodnutí, které Evropský orgán pro bankovnictví může přijmout v souladu s čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení, a přijmou rozhodnutí v souladu s jeho rozhodnutím. Čtyřměsíční lhůta se považuje za lhůtu pro smírné urovnání sporu ve smyslu uvedeného nařízení. Evropský orgán pro bankovnictví přijme rozhodnutí do jednoho měsíce. Záležitost nelze Evropskému orgánu pro bankovnictví postoupit po skončení čtyřměsíčního období nebo po dosažení společného rozhodnutí.“,
iii)
devátý pododstavec nahrazuje tímto:
„Společné rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci a rozhodnutí přijatá podle čtvrtého a pátého pododstavce v situacích, kdy neexistuje společné rozhodnutí, se každoročně aktualizují; za výjimečných okolností se aktualizují v případě, že příslušný orgán odpovědný za dohled nad dceřinými podniky mateřské úvěrové instituce v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU písemně podá plně odůvodněnou žádost orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě o aktualizaci rozhodnutí o použití čl. 136 odst. 2. V tom případě může být aktualizace zaslána dvoustranně mezi orgánem vykonávající dohled na konsolidovaném základě a příslušným orgánem, který žádost podal.“
19)
V čl. 131a odst. 2 se šestý pododstavec nahrazuje tímto:
„Kolegií orgánů dohledu se mohou účastnit:
a)
příslušné orgány odpovědné za dohled nad dceřinými podniky mateřské úvěrové instituce v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU;
b)
příslušné orgány hostitelské země, ve které jsou usazeny významné pobočky uvedené v článku 42a;
c)
případně centrální banky a
d)
podle potřeby příslušné orgány třetích zemí, a to s výhradou požadavků důvěrnosti, které jsou podle názoru všech příslušných orgánů rovnocenné požadavkům podle článků 44 až 52.“
20)
V článku 132 se odstavec 1 mění takto:
a)
pátý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Příslušné orgány vykonávající dohled na konsolidovaném základě nad mateřskými úvěrovými institucemi v EU a nad úvěrovými institucemi kontrolovanými mateřskými finančními holdingovými společnostmi v EU nebo mateřskými smíšenými finančními holdingovými společnostmi v EU, zejména předají příslušným orgánům jiných členských států, které vykonávají dohled nad dceřinými podniky těchto mateřských podniků, veškeré významné informace. Při určování rozsahu významných informací se přihlíží k významu daných dceřiných podniků ve finančním systému dotyčných členských států.“;
b)
v šestém pododstavci se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
určení právní, řídící a organizační struktury skupiny, včetně všech regulovaných podniků, neregulovaných dceřiných podniků a významných poboček patřících do skupiny, mateřských podniků, v souladu s čl. 12 odst. 3, čl. 22 odst. 1 a čl. 73 odst. 3, jakož i určení orgánů příslušných pro regulované podniky ve skupině;“.
21)
Článek 135 se nahrazuje tímto:
„Článek 135
Členské státy požadují, aby osoby, které skutečně řídí podnikání finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti, měly dostatečně dobrou pověst a dostatečné zkušenosti pro výkon těchto funkcí.“
22)
V čl. 139 odst. 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Členské státy povolí výměnu informací mezi svými příslušnými orgány, jak je uvedeno v odstavci 2, s tím, že v případě finančních holdingových společností, smíšených finančních holdingových společností, finančních institucí nebo podniků pomocných služeb shromažďování ani držení informací neznamená, že by dotyčné příslušné orgány musely plnit dohlížecí úlohu ve vztahu k těmto institucím nebo podnikům samotným.“
23)
Článek 140 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Má-li úvěrová instituce, finanční holdingová společnost, smíšená finanční holdingová společnost nebo holdingová společnost se smíšenou činností kontrolu nad jedním nebo více dceřinými podniky, jež jsou pojišťovnami nebo jinými podniky poskytujícími investiční služby, ke kterým je třeba povolení, příslušné orgány a orgány pověřené veřejným úkolem dohledu nad pojišťovnami nebo jinými podniky poskytujícími investiční služby úzce spolupracují. Aniž jsou dotčeny jejich pravomoci, poskytují si tyto orgány navzájem informace, které zjednodušují jejich úkol a umožňují dohled nad činností a celkovou finanční situací podniků podléhajících jejich dohledu.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Příslušné orgány vykonávající dohled na konsolidovaném základě sestaví seznamy finančních holdingových společností nebo smíšených finančních holdingových společností uvedených v čl. 71 odst. 2. Tyto seznamy předávají příslušným orgánům ostatních členských států, Evropskému orgánu pro bankovnictví a Komisi.“
24)
Články 141 a 142 se nahrazují tímto:
„Článek 141
Přejí-li si příslušné orgány některého ze členských států při uplatňování této směrnice v konkrétních případech ověřit informace o úvěrové instituci, finanční holdingové společnosti, finanční instituci, podniku pomocných služeb, holdingové společnosti se smíšenou činností, smíšené finanční holdingové společnosti, dceřiném podniku typu uvedeného v článku 137 nebo dceřiném podniku typu uvedeného v čl. 127 odst. 3, které se nacházejí v jiném členském státě, požádají příslušné orgány daného členského státu, aby toto ověření mohlo být provedeno. Orgány, které žádost obdrží, vyhoví v rámci své pravomoci žádosti tak, že toto ověření samy provedou nebo umožní orgánům, jež žádost podaly, aby ověření provedly samy, anebo umožní ověření auditorem nebo odborníkem. Příslušný orgán, který žádost podal, se může účastnit ověřování, neprovádí-li ověřování sám.
Článek 142
Aniž jsou dotčeny jejich trestněprávní předpisy, stanoví členské státy, že finančním holdingovým společnostem, smíšeným finančním holdingovým společnostem a holdingovým společnostem se smíšenou činností nebo jejich výkonným ředitelům lze v případě porušení právních nebo správních předpisů přijatých k provedení článků 124 až 141 a tohoto článku ukládat sankce nebo přijímat opatření k ukončení zjištěného protiprávního jednání, popřípadě k zamezení jeho příčin. Příslušné orgány úzce spolupracují, aby zajistily, že sankce a opatření povedou k žádoucím výsledkům, zvláště nenachází-li se ústřední vedení nebo hlavní místo činnosti finanční holdingové společnosti, smíšené finanční holdingové společnosti nebo holdingové společnosti se smíšenou činností ve stejném členském státě jako její sídlo.“
25)
Článek 143 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Jestliže úvěrová instituce, jejímž mateřským podnikem je úvěrová instituce, finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost se skutečným sídlem v třetí zemi, nepodléhá dohledu na konsolidovaném základě podle článků 125 a 126, ověřují příslušné orgány, zda tato úvěrová instituce podléhá dohledu na konsolidovaném základě ze strany příslušného orgánu třetí země, který je rovnocenný dohledu upravenému zásadami stanovenými v této směrnici.
Ověření provádí příslušný orgán, který by byl odpovědný za dohled na konsolidovaném základě, pokud by se použil odstavec 3, na žádost mateřského podniku nebo kteréhokoli z regulovaných podniků povolených v Unii nebo z vlastního podnětu. Tento příslušný orgán konzultuje ostatní dotyčné příslušné orgány.“;
b)
v odstavci 3 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Příslušné orgány mohou zejména požadovat ustavení finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti se skutečným sídlem v Unii a mohou uplatnit ustanovení o dohledu na konsolidovaném základě nad konsolidovanou situací této finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.“
26)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 146a
Členské státy požadují od úvěrových institucí, aby na úrovni bankovní skupiny každoročně zveřejnily, buď v plné podobě nebo ve formě odkazů na rovnocenné informace, popis své právní, řídící a organizační struktury.“
27)
Příloha X se mění v souladu s přílohou III této směrnice.
Článek 4
Změny směrnice 2009/138/ES
Směrnice 2009/138/ES se mění takto:
1)
V čl. 212 odst. 1 se písmena f) a g) nahrazují tímto:
„f)
‚pojišťovací holdingovou společností‘ mateřský podnik, který není smíšenou finanční holdingovou společností a jehož hlavní podnikatelskou činností je získávat a držet účasti v dceřiných podnicích, přičemž těmito dceřinými podniky jsou výlučně nebo především pojišťovny nebo zajišťovny či pojišťovny nebo zajišťovny z třetích zemí a alespoň jeden z těchto dceřiných podniků je pojišťovna nebo zajišťovna;
g)
‚pojišťovací holdingovou společností se smíšenou činností‘ mateřský podnik jiný než pojišťovna, pojišťovna z třetí země, zajišťovna, zajišťovna z třetí země, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost, jejíž alespoň jeden dceřiný podnik je pojišťovnou nebo zajišťovnou;
h)
‚smíšenou finanční holdingovou společností‘ smíšená finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 2 bodu 15 směrnice 2002/87/ES.“
2)
V článku 213 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Členské státy zajistí, aby se dohled nad skupinou vztahoval na:
a)
pojišťovny nebo zajišťovny, které drží účast alespoň v jedné pojišťovně, zajišťovně nebo pojišťovně či zajišťovně z třetí země, v souladu s články 218 až 258;
b)
pojišťovny nebo zajišťovny, jejichž mateřským podnikem je pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost se skutečným sídlem v Unii, v souladu s články 218 až 258;
c)
pojišťovny nebo zajišťovny, jejichž mateřským podnikem je pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost se skutečným sídlem v třetí zemi nebo pojišťovna či zajišťovna z třetí země, a to v souladu s články 260 až 263;
d)
pojišťovny nebo zajišťovny, jejichž mateřským podnikem je pojišťovací holdingová společnost se smíšenou činností, a to v souladu s článkem 265.
3. V případech uvedených v odst. 2 písm. a) a b), kdy pojišťovna nebo zajišťovna držící účast nebo pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost se skutečným sídlem v Unii je buď přidruženým podnikem regulovaného podniku nebo smíšené finanční holdingové společnosti podléhající doplňkovému dozoru ve smyslu čl. 5 odst. 2 směrnice 2002/87/ES, nebo je sama tímto regulovaným podnikem nebo touto smíšenou finanční holdingovou společností, může orgán dohledu nad skupinou po konzultaci s ostatními příslušnými orgány dohledu rozhodnout, že u této pojišťovny nebo zajišťovny držící účast anebo u této pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti upustí od výkonu dohledu nad koncentrací rizik podle článku 244 této směrnice, dohledu nad operacemi uvnitř skupiny podle článku 245 této směrnice, nebo obojího.
4. Vztahují-li se na smíšenou finanční holdingovou společnost rovnocenná ustanovení této směrnice i směrnice 2002/87/ES, zejména pokud jde o dohled založený na riziku, může orgán dohledu nad skupinou po konzultaci s ostatními příslušnými orgány dohledu rozhodnout, že na tuto smíšenou finanční holdingovou společnost použije pouze příslušná ustanovení směrnice 2002/87/ES.
5. Vztahují-li se na smíšenou finanční holdingovou společnost rovnocenná ustanovení této směrnice i směrnice 2006/48/ES, zejména pokud jde o dohled založený na riziku, může orgán dohledu nad skupinou po dohodě s orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě v sektoru bankovnictví a v sektoru investičních služeb rozhodnout, že použije pouze ustanovení směrnice vztahující se na nejvýznamnější sektor určený v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES.
6. Orgán dohledu nad skupinou informuje o rozhodnutích přijatých podle odstavců 4 a 5 Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (37) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (38). Evropský orgán pro bankovnictví, Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (39) vypracují prostřednictvím Společného výboru evropských orgánů dohledu (dále jen „Společný výbor“) pokyny pro sbližování postupů dohledu a vypracují návrh regulačních technických norem, který předloží Komisi do tří let od přijetí uvedených pokynů.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010.
3)
V článku 214 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Výkon dohledu nad skupinou podle článku 213 nezahrnuje povinnost orgánů dohledu vykonávat dohled nad jednotlivými pojišťovnami nebo zajišťovnami z třetích zemí, pojišťovacími holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi nebo pojišťovacími holdingovými společnostmi se smíšenou činností, aniž je dotčen článek 257 ve vztahu k pojišťovacím holdingovým společnostem nebo smíšeným finančním holdingovým společnostem.“
4)
V článku 215 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Pokud pojišťovna nebo zajišťovna držící účast, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost uvedená v čl. 213 odst. 2 písm. a) a b) je sama dceřiným podnikem jiné pojišťovny, zajišťovny, pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti se sídlem v Unii, použijí se články 218 až 258 pouze na úrovni poslední mateřské pojišťovny, zajišťovny, pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti se sídlem v Unii.
2. V případech, kdy poslední mateřská pojišťovna, zajišťovna, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost se sídlem v Unii uvedená v odstavci 1 je dceřiným podnikem podniku podléhajícího doplňkovému dozoru podle čl. 5 odst. 2 směrnice 2002/87/ES, může orgán dohledu nad skupinou po konzultaci s ostatními příslušnými orgány dohledu rozhodnout, že na úrovni tohoto posledního mateřského podniku nebo společnosti upustí od výkonu dohledu nad koncentrací rizik podle článku 244, dohledu nad operacemi uvnitř skupiny podle článku 245, nebo obojího.“
5)
V článku 216 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Pokud pojišťovna nebo zajišťovna držící účast, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost se sídlem v Unii uvedená v čl. 213 odst. 2 písm. a) a b) nemá sídlo ve stejném členském státě jako poslední mateřský podnik na úrovni Unie uvedený v článku 215, mohou členské státy povolit svým orgánům dohledu, aby po konzultaci s orgánem dohledu nad skupinou a s posledním mateřským podnikem na úrovni Unie rozhodly, že do dohledu nad skupinou zahrnou poslední mateřskou pojišťovnu, zajišťovnu, pojišťovací holdingovou společnost nebo smíšenou finanční holdingovou společnost na vnitrostátní úrovni.“
6)
Článek 219 se nahrazuje tímto:
„Článek 219
Četnost výpočtu
1. Orgán dohledu nad skupinou zajistí, aby výpočty uvedené v čl. 218 odst. 2 a 3 byly prováděny alespoň jednou ročně, přičemž tyto výpočty provádí pojišťovna nebo zajišťovna držící účast, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost.
Podklady pro tento výpočet a jeho výsledky předloží orgánu dohledu nad skupinou buď pojišťovna nebo zajišťovna držící účast, nebo pokud skupinu nevede pojišťovna nebo zajišťovna, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost nebo ten podnik ve skupině, který po konzultaci s ostatními příslušnými orgány dohledu a se samotnou skupinou určí orgán dohledu nad skupinou.
2. Pojišťovna, zajišťovna, pojišťovací holdingová společnost a smíšená finanční holdingová společnost musí průběžně sledovat částku skupinového solventnostního kapitálového požadavku. Pokud se rizikový profil skupiny podstatně odchyluje od předpokladů pro poslední oznámený skupinový solventnostní kapitálový požadavek, musí být tento skupinový solventnostní kapitálový požadavek neprodleně přepočten a oznámen orgánům dohledu nad skupinou.
Pokud existuje opodstatněná domněnka, že se ode dne posledního oznámení skupinového solventnostního kapitálového požadavku výrazně změnil rizikový profil skupiny, orgány dohledu nad skupinou mohou požádat, aby byl skupinový solventnostní kapitálový požadavek znovu přepočítán.“
7)
Článek 226 se nahrazuje tímto:
„Článek 226
Zprostředkující pojišťovací holdingové společnosti
1. Při výpočtu skupinové solventnosti se u pojišťovny nebo zajišťovny, která drží prostřednictvím pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti účast v přidružené pojišťovně nebo zajišťovně či v pojišťovně nebo zajišťovně z třetí země, zohlední situace zprostředkující pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.
Zprostředkující pojišťovací holdingová společnost nebo zprostředkující smíšená finanční holdingová společnost je výhradně za účelem tohoto výpočtu posuzována jako pojišťovna nebo zajišťovna podléhající pravidlům stanoveným v hlavě I kapitole VI oddíle 4 pododdílech 1, 2 a 3, pokud jde o solventnostní kapitálový požadavek, a podmínkám stanoveným v hlavě I kapitole VI oddíle 3 pododdílech 1, 2 a 3, pokud jde o kapitál použitelný pro solventnostní kapitálový požadavek.
2. V případě, že zprostředkující pojišťovací holdingová společnost nebo zprostředkující smíšená finanční holdingová společnost drží podřízené pohledávky nebo jiný použitelný kapitál, na který se vztahují omezení podle článku 98, je tento kapitál považován za použitelný pouze do výše částky, která se vypočte uplatněním omezení podle článku 98 na celkový použitelný kapitál na skupinové úrovni ve srovnání se solventnostním kapitálovým požadavkem na skupinové úrovni.
Veškerý použitelný kapitál zprostředkující pojišťovací holdingové společnosti nebo zprostředkující smíšené finanční holdingové společnosti, který by podléhal předchozímu povolení orgánu dohledu v souladu s článkem 90, pokud by byl držen pojišťovnou nebo zajišťovnou, může být zohledněn při výpočtu skupinové solventnosti pouze tehdy, pokud byl řádně povolen orgánem dohledu nad skupinou.“
8)
V čl. 231 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Podají-li pojišťovna nebo zajišťovna a její přidružené podniky, případně přidružené podniky pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti společně, žádost o povolení výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a solventnostního kapitálového požadavku pojišťoven a zajišťoven ve skupině na základě interního modelu, příslušné orgány dohledu společně rozhodnou, zda toto povolení udělí, a v případě potřeby určí podmínky, jimž toto povolení podléhá.“
9)
V článku 233 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Podají-li pojišťovna nebo zajišťovna a její přidružené podniky, případně přidružené podniky pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti společně, žádost o povolení výpočtu solventnostního kapitálového požadavku pojišťoven a zajišťoven ve skupině na základě interního modelu, článek 231 se použije obdobně.“
10)
V hlavě III kapitole II oddíle 1 se nadpis pododdílu 5 nahrazuje tímto:
11)
Článek 235 se nahrazuje tímto:
„Článek 235
Skupinová solventnost pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti
1. Pokud jsou pojišťovny nebo zajišťovny dceřinými podniky pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti, zajistí orgán dohledu nad skupinou, aby byl výpočet skupinové solventnosti proveden na úrovni pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti podle čl. 220 odst. 2 až článku 233.
2. Pro účely tohoto výpočtu je mateřský podnik posuzován jako pojišťovna nebo zajišťovna podléhající pravidlům stanoveným v hlavě I kapitole VI oddíle 4 pododdílech 1, 2 a 3, pokud jde o solventnostní kapitálový požadavek, a podmínkám stanoveným v hlavě I kapitole VI oddíle 3 pododdílech 1, 2 a 3, pokud jde o kapitál použitelný pro solventnostní kapitálový požadavek.“
12)
Článek 243 se nahrazuje tímto:
„Článek 243
Dceřiné podniky pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti
Články 236 až 242 se použijí obdobně na pojišťovny a zajišťovny, které jsou dceřinými podniky pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.“
13)
V článku 244 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Členské státy vyžadují, aby pojišťovny a zajišťovny, pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti pravidelně a nejméně jednou ročně poskytovaly orgánu dohledu nad skupinou zprávy o každé závažné koncentraci rizik na úrovni skupiny, s výjimkou případů, kdy se použije čl. 215 odst. 2.
Nezbytné informace poskytne orgánu dohledu nad skupinou pojišťovna nebo zajišťovna, která je v čele skupiny, nebo není-li skupina vedena pojišťovnou nebo zajišťovnou, pojišťovací holdingová společnost, smíšená finanční holdingová společnost nebo pojišťovna nebo zajišťovna ve skupině, kterou po konzultaci s ostatními příslušnými orgány dohledu a se samotnou skupinou určí orgán dohledu nad skupinou.
Koncentrace rizik podle prvního pododstavce podléhá kontrole v rámci dohledu, který vykonává orgán dohledu nad skupinou.“
14)
V článku 245 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Členské státy vyžadují, aby pojišťovny a zajišťovny, pojišťovací holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti pravidelně a nejméně jednou ročně poskytovaly orgánu dohledu nad skupinou zprávy o veškerých významných transakcích mezi pojišťovnami a zajišťovnami ve skupině, včetně transakcí provedených fyzickými osobami, které jsou s některým z podniků ve skupině úzce propojeny, s výjimkou případů, kdy se použije čl. 215 odst. 2.
U velmi významných operací uvnitř skupiny členské státy navíc požadují poskytnutí zprávy v co nejkratším možném termínu.
Nezbytné informace poskytne orgánu dohledu nad skupinou pojišťovna nebo zajišťovna, která je v čele skupiny, nebo není-li skupina vedena pojišťovnou nebo zajišťovnou, pojišťovací holdingová společnost, smíšená finanční holdingová společnost nebo pojišťovna nebo zajišťovna ve skupině, kterou po konzultaci s ostatními příslušnými orgány dohledu a se samotnou skupinou určí orgán dohledu nad skupinou.
Tyto operace uvnitř skupiny podléhají kontrole v rámci dohledu, který vykonává orgán dohledu nad skupinou.“
15)
V čl. 246 odst. 4 se první, druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto:
„4. Členské státy požadují, aby pojišťovna nebo zajišťovna držící účast, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost provedla posouzení na úrovni skupiny podle článku 45. Vlastní posouzení rizik a solventnosti provedené na úrovni skupiny podléhá kontrole v rámci dohledu, který vykonává orgán dohledu nad skupinou v souladu s kapitolou III.
Pokud je výpočet solventnosti na úrovni skupiny prováděn metodou 1 uvedenou v článku 230, pojišťovna nebo zajišťovna držící účast, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost poskytne orgánu dohledu nad skupinou řádné vysvětlení rozdílu mezi výší solventnostního kapitálového požadavku všech pojišťoven nebo zajišťoven ve skupině a skupinovým konsolidovaným solventnostním kapitálovým požadavkem.
Pojišťovna nebo zajišťovna držící účast, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost může, pokud její postup schválí orgán dohledu nad skupinou, provést všechna posouzení požadovaná podle článku 45 současně na úrovni skupiny a na úrovni kteréhokoli dceřiného podniku ve skupině a vytvořit jediný dokument, který bude obsahovat všechna posouzení.“
16)
V čl. 247 odst. 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
pokud skupinu nevede pojišťovna nebo zajišťovna, tento orgán dohledu:
i)
pokud mateřským podnikem pojišťovny nebo zajišťovny je pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost, orgán dohledu, který povolil tuto pojišťovnu nebo zajišťovnu,
ii)
v případě, že dvě nebo více pojišťoven nebo zajišťoven se sídlem v Unii mají za mateřský podnik stejnou pojišťovací holdingovou společnost nebo smíšenou finanční holdingovou společnost a jeden z těchto podniků byl povolen v členském státě, ve kterém má pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost sídlo, orgán dohledu příslušný pro pojišťovnu nebo zajišťovnu povolenou v tomto členském státě,
iii)
pokud skupinu vedou dvě nebo více pojišťovacích holdingových společností nebo smíšených finančních holdingových společností se sídly v různých členských státech a v každém z těchto členských států je jedna pojišťovna nebo zajišťovna, orgán dohledu příslušný pro pojišťovnu nebo zajišťovnu s největší bilanční sumou;
iv)
v případě, že dvě nebo více pojišťoven nebo zajišťoven se sídlem v Unii mají za mateřský podnik stejnou pojišťovací holdingovou společnost nebo smíšenou finanční holdingovou společnost a žádný z těchto podniků nebyl povolen v členském státě, ve kterém má pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost sídlo, orgán dohledu, který povolil pojišťovnu nebo zajišťovnu s největší bilanční sumou, nebo
v)
pokud se jedná o skupinu, která nemá mateřský podnik, a ve všech ostatních případech neuvedených v bodech i) až iv) orgán dohledu, který povolil pojišťovnu nebo zajišťovnu s největší bilanční sumou.“
17)
V čl. 249 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Orgán dohledu nad skupinou předloží příslušným orgánům dohledu a Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění informace týkající se skupiny v souladu s článkem 19, čl. 51 odst. 1 a čl. 254 odst. 2, zejména pokud jde o právní, řídící a organizační strukturu skupiny.“
18)
V článku 256 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Členské státy vyžadují, aby pojišťovny a zajišťovny držící účast, pojišťovací holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti každoročně zveřejňovaly zprávu o solventnosti a finanční situaci skupiny. Články 51, 53, 54 a 55 se použijí obdobně.
2. Pojišťovna nebo zajišťovna držící účast, pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost může, pokud její postup schválí orgán dohledu nad skupinou, předložit jednu společnou zprávu o své solventnosti a finanční situaci, která obsahuje:
a)
informace o skupině, které musí být zveřejněny v souladu s odstavcem 1;
b)
informace o každém z dceřiných podniků ve skupině, které musí být jednotlivě identifikovatelné a které musí být zveřejňovány v souladu s články 51, 53, 54 a 55.
Před udělením souhlasu v souladu s prvním pododstavcem může orgán dohledu nad skupinou konzultovat členy kolegia orgánů dohledu a přihlédnout k jejich názorům a výhradám.“
19)
Článek 257 se nahrazuje tímto:
„Článek 257
Správní, řídící nebo kontrolní orgán pojišťovacích holdingových společností a smíšených finančních holdingových společností
Členské státy vyžadují, aby všechny osoby, které skutečně řídí pojišťovací holdingovou společnost nebo smíšenou finanční holdingovou společnost, splňovaly požadavky způsobilosti a bezúhonnosti nezbytné pro výkon svých povinností.
Článek 42 se použije obdobně.“
20)
V článku 258 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Pokud pojišťovny nebo zajišťovny ve skupině nesplňují požadavky stanovené v článcích 218 až 246 nebo v případě, že jsou požadavky splněny, ale může být přesto ohrožena solventnost, anebo v případě, že operace uvnitř skupiny nebo koncentrace rizik představují hrozbu pro finanční situaci pojišťoven nebo zajišťoven, přijmou nezbytná opatření k co nejrychlejší nápravě:
a)
orgán dohledu nad skupinou, pokud jde o pojišťovací holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti;
b)
orgány dohledu, pokud jde o pojišťovny a zajišťovny.
Pokud v případě uvedeném v prvním pododstavci písm. a) orgán dohledu nad skupinou není jedním z orgánů dohledu členského státu, ve kterém má pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost sídlo, orgán dohledu nad skupinou informuje tyto orgány dohledu o svých zjištěních, aby jim umožnil přijmout nezbytná opatření.
Pokud v případě uvedeném v prvním pododstavci písm. b) orgán dohledu nad skupinou není jedním z orgánů dohledu členského státu, ve kterém má pojišťovna nebo zajišťovna sídlo, orgán dohledu nad skupinou informuje tyto orgány dohledu o svých zjištěních, aby jim umožnil přijmout nezbytná opatření.
Aniž je dotčen odstavec 2, členské státy určí opatření, která mohou jejich orgány dohledu přijmout vůči pojišťovacím holdingovým společnostem a smíšeným finančním holdingovým společnostem.
Příslušné orgány dohledu, včetně orgánu dohledu nad skupinou, vzájemně koordinují svá opatření.
2. Aniž jsou dotčeny jejich trestněprávní předpisy, uloží členské státy sankce nebo přijmou opatření týkající se pojišťovacích holdingových společnosti a smíšených finančních holdingových společností, které poruší právní nebo správní předpisy přijaté k provedení této hlavy, nebo osob, které skutečně tyto společnosti řídí. Orgány dohledu úzce spolupracují k zajištění toho, aby tyto sankce nebo opatření byly účinné, zejména pokud se ústřední správní orgán nebo hlavní organizační jednotka pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti nenachází ve stejném členském státě jako její sídlo.“
21)
Článek 262 se nahrazuje tímto:
„Článek 262
Mateřské podniky se sídlem v třetí zemi: nerovnocennost
1. Jestliže ověření uskutečněné podle článku 260 ukáže, že neexistuje rovnocenný dohled, použijí členské státy na pojišťovny a zajišťovny obdobně buď články 218 až 258, s výjimkou článků 236 až 243, nebo jeden z postupů stanovených v odstavci 2 tohoto článku.
Obecné zásady a postupy stanovené v článcích 218 až 258 se použijí na pojišťovací holdingovou společnost, smíšenou finanční holdingovou společnost, pojišťovnu z třetí země nebo na zajišťovnu z třetí země.
Pouze pro účely výpočtu skupinové solventnosti je mateřský podnik posuzován jako pojišťovna nebo zajišťovna, která podléhá stejným podmínkám, jako jsou podmínky stanovené v hlavě I kapitole VI oddíle 3 pododdílech 1, 2 a 3, pokud jde o kapitál použitelný pro solventnostní kapitálový požadavek a jeden z těchto požadavků:
a)
solventnostní kapitálový požadavek stanovený v souladu se zásadami uvedenými v článku 226, jedná-li se o pojišťovací holdingovou společnost nebo smíšenou finanční holdingovou společnost;
b)
solventnostní kapitálový požadavek stanovený v souladu se zásadami uvedenými v článku 227, jedná-li se o pojišťovnu z třetí země nebo o zajišťovnu z třetí země.
2. Členské státy umožní svým orgánům dohledu, aby uplatňovaly jiné postupy, které zajistí přiměřený dohled nad pojišťovnami a zajišťovnami ve skupině. Tyto postupy schválí orgán dohledu nad skupinou po konzultaci s ostatními příslušnými orgány dohledu.
Orgány dohledu mohou zejména požadovat zřízení pojišťovací holdingové společnosti se sídlem v Unii nebo smíšené finanční holdingové společnosti se sídlem v Unii a uplatňovat tuto hlavu na pojišťovny a zajišťovny ve skupině, v jejímž čele stojí tato pojišťovací holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost.
Zvolené postupy musí umožňovat dosažení cílů dohledu nad skupinou definovaných v této hlavě a musí být oznámeny ostatním příslušným orgánům dohledu a Komisi.“
22)
V článku 263 se první a druhý pododstavec nahrazují tímto:
„Pokud mateřský podnik uvedený v článku 260 je sám dceřiným podnikem pojišťovací holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti se sídlem v třetí zemi anebo pojišťovny nebo zajišťovny z třetí země, provedou členské státy ověření uvedené v článku 260 pouze na úrovni posledního mateřského podniku, který je pojišťovací holdingovou společností z třetí země, smíšenou finanční holdingovou společností z třetí země, pojišťovnou z třetí země nebo zajišťovnou z třetí země.
Orgány dohledu však v případě neexistence rovnocenného dohledu uvedeného v článku 260 mohou provést nové ověření na nižší úrovni, kde existuje mateřský podnik pojišťoven nebo zajišťoven, ať na úrovni pojišťovací holdingové společnosti z třetí země, smíšené finanční holdingové společnosti z třetí země, pojišťovny z třetí země nebo zajišťovny z třetí země.“
Článek 5
Přezkum
Komise plně přezkoumá směrnici 2002/87/ES včetně aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na jejím základě. Po tomto přezkumu zašle Komise Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2012 zprávu, v níž se zaměří zejména na oblast působnosti uvedené směrnice, včetně toho, zda by měla být rozšířena revizí článku 3, a na uplatňování uvedené směrnice na neregulované podniky, zejména zvláštní účelové jednotky. Zpráva se zaměří také na kritéria pro určování finančních konglomerátů vlastněných širšími nefinančními skupinami, jejichž celková činnost v bankovnictví, pojišťovnictví a investičních službách má podstatný význam pro vnitřní trh s finančními službami.
Komise rovněž uváží, zda by evropské orgány dohledu měly prostřednictvím Společného výboru vydat pokyny pro posuzování tohoto podstatného významu.
Ve stejné souvislosti se bude zpráva zabývat systémově relevantními finančními konglomeráty, jejichž velikost, vzájemná propojenost nebo složitost je činí obzvláště zranitelnými a které mají být určeny analogicky podle vyvíjejících se standardů Rady pro finanční stabilitu a Basilejského výboru pro bankovní dohled. Kromě toho bude ve zprávě přezkoumána možnost zavedení povinných zátěžových testů. Zprávu v případě potřeby následují vhodné legislativní návrhy.
Článek 6
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s články 1, 2 a 3 této směrnice do 10. června 2013. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů spolu se srovnávací tabulkou mezi jejich ustanoveními a ustanoveními této směrnice.
2. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 4 této směrnice do10. června 2013. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů spolu se srovnávací tabulkou mezi jejich ustanoveními a ustanoveními této směrnice.
3. Odchylně od odstavce 1 uvedou členské státy do 22. července 2013 v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 2 bodem 23 této směrnice, jakož i s čl. 2 bodem 1 a bodem 2 písm. a) této směrnice, pokud mění článek 1, čl. 2 body 4, 5a a 16 a čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES s ohledem na správce alternativních investičních fondů. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů spolu se srovnávací tabulkou mezi jejich ustanoveními a ustanoveními této směrnice.
4. Předpisy uvedené v tomto článku přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
5. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 7
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 8
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2011/89/EÚ
zo 16. novembra 2011,
ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES a 2009/138/ES, pokiaľ ide o doplnkový dohľad nad finančnými inštitúciami vo finančnom konglomeráte
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 53 ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte (3) poskytuje príslušným orgánom vo finančnom sektore doplňujúce právomoci a nástroje na vykonávanie dohľadu nad skupinami zloženými z mnohých regulovaných subjektov, ktoré pôsobia v rôznych sektoroch finančných trhov. Tieto skupiny (finančné konglomeráty) sú vystavené rizikám (skupinové riziká), ktoré zahŕňajú: riziká šírenia škodlivých vplyvov, ak sa riziká rozširujú z jedného konca skupiny na druhý; koncentráciu rizík, ak sa rovnaký typ rizika zhmotní v rôznych častiach skupiny v rovnakom čase; komplexnosť riadenia mnohých odlišných právnych subjektov; možné konflikty záujmu a problém vyčlenenia regulačného kapitálu pre všetky regulované subjekty, ktoré sú súčasťou finančného konglomerátu, čím sa zabráni viacnásobnému použitiu kapitálu. Na finančné konglomeráty by sa mal preto popri dohľade na samostatnom, konsolidovanom alebo skupinovom základe uplatňovať doplnkový dohľad tak, aby nedochádzalo k duplicite alebo ovplyvneniu skupiny a bez ohľadu na jej právnu štruktúru.
(2)
Je potrebné zabezpečiť súlad medzi cieľmi smernice 2002/87/ES na jednej strane a smerníc Rady 73/239/EHS (4) a 92/49/EHS (5) a smerníc Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES (6), 2002/83/ES (7), 2004/39/ES (8), 2005/68/ES (9), 2006/48/ES (10), 2006/49/ES (11), 2009/65/ES (12), 2009/138/ES (13) a 2011/61/EU (14) na druhej strane s cieľom umožniť primeraný doplnkový dohľad nad poisťovňami a bankovými skupinami, a to aj vtedy, keď sú súčasťou zmiešanej finančnej holdingovej štruktúry.
(3)
Je potrebné identifikovať finančné konglomeráty v celej Únii v súlade s mierou, v akej sú vystavené skupinovým rizikám, na základe spoločných usmernení, ktoré má vydať Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 (15) (ďalej len „EBA“), Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 (16) (ďalej len „EIOPA“) a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 1095/2010 (17) (ďalej len „ESMA“), v súlade s článkom 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010, prostredníctvom Spoločného výboru európskych orgánov dohľadu (ďalej len „spoločný výbor“). Je takisto dôležité, aby sa požiadavky týkajúce sa výnimky z uplatňovania doplnkového dohľadu uplatňovali spôsobom založeným na informáciách o riziku v súlade s uvedenými usmerneniami. Má to mimoriadny význam v prípade rozsiahlych, medzinárodne pôsobiacich finančných konglomerátov.
(4)
Komplexné a primerané monitorovanie skupinových rizík v rozsiahlych, komplexných a medzinárodne pôsobiacich finančných konglomerátoch, ako aj dohľad nad celoskupinovými kapitálovými politikami týchto skupín sú možné len v prípade, že príslušné orgány zhromažďujú informácie o dohľade a plánujú opatrenia dohľadu, ktoré presahujú vnútroštátnu pôsobnosť ich mandátu. Z tohto dôvodu je nevyhnutné, aby príslušné orgány koordinovali doplnkový dohľad nad medzinárodne pôsobiacimi finančnými konglomerátmi medzi príslušnými orgánmi, ktoré sú pre doplnkový dohľad finančného konglomerátu považované za najrelevantnejšie. Kolégium relevantných príslušných orgánov finančných konglomerátov by malo konať v súlade s doplňujúcim charakterom smernice 2002/87/ES a ako také by nemalo duplikovať alebo nahrádzať, ale skôr by malo pridávať hodnotu činnostiam existujúcich kolégií pre podskupiny bánk a poisťovní v týchto finančných konglomerátoch. Kolégium pre finančný konglomerát by sa malo zriadiť iba vtedy, ak neexistuje bankové, ani poisťovacie sektorové kolégium.
(5)
Na zabezpečenie príslušného regulačného dohľadu je potrebné, aby právnu štruktúru a riadiacu a organizačnú štruktúru vrátane všetkých regulovaných subjektov, neregulovaných dcérskych spoločností a významných pobočiek bánk, poisťovní a finančných konglomerátov s cezhraničnými aktivitami monitorovali podľa potreby EBA, EIOPA, ESMA (ďalej spoločne len „európske orgány dohľadu“) a spoločný výbor a aby sa tieto informácie poskytovali relevantným príslušným orgánom.
(6)
Na zabezpečenie účinného doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi vo finančnom konglomeráte, najmä v prípade, keď sa ústredie jednej z jeho dcérskych spoločností nachádza v tretej krajine, by podniky, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, mali zahŕňať všetky podniky, najmä akékoľvek úverové inštitúcie s ústredím v tretej krajine, ktoré by v prípade, keby mali ústredie v Únii, potrebovali povolenie.
(7)
Doplnkový dohľad nad rozsiahlymi, komplexnými a medzinárodne pôsobiacimi finančnými konglomerátmi si vyžaduje koordináciu v celej Únii s cieľom prispieť k stabilite medzinárodného trhu s finančnými službami. Na tento účel musia príslušné orgány schváliť postup dohľadu, ktorý sa má uplatňovať v súvislosti s týmito finančnými konglomerátmi. Európske orgány dohľadu by mali vydať v súlade s článkom 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010, prostredníctvom spoločného výboru spoločné usmernenia pre tieto spoločné prístupy, čím sa zabezpečí komplexný prudenciálny rámec dostupných nástrojov dohľadu a právomocí v smerniciach o bankovníctve, poisťovníctve, cenných papieroch a finančných konglomerátoch. Usmernenia uvedené v smernici 2002/87/ES by mali odrážať doplňujúci charakter dohľadu na jej základe a mali by dopĺňať osobitný dohľad spojený s konkrétnymi odvetviami v súlade so smernicami 73/239/EHS, 92/49/EHS, 98/78/ES, 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES, 2009/138/ES a 2011/61/EÚ.
(8)
Je skutočne potrebné monitorovať a kontrolovať potenciálne skupinové riziká pre finančný konglomerát, vyplývajúce z účastí v iných spoločnostiach. Pre tie prípady, pre ktoré nie sú osobitné právomoci dohľadu stanovené v smernici 2002/87/ES dostatočné, by skupina orgánov dohľadu mala vypracovať alternatívne metódy na riešenie a náležité zohľadnenie týchto rizík, pokiaľ možno činnosťou európskych orgánov dohľadu prostredníctvom spoločného výboru. Ak je jediným identifikačným prvkom finančného konglomerátu účasť, orgány dohľadu by mali mať možnosť posúdiť, či je skupina vystavená skupinovým rizikám, a v prípade potreby upustiť od doplnkového dohľadu.
(9)
Pokiaľ ide o niektoré skupinové štruktúry, orgány dohľadu zostali počas súčasnej krízy bez právomocí, keďže režimy stanovené v príslušných smerniciach ich nútili k tomu, aby si zvolili medzi sektorovým dohľadom alebo doplnkovým dohľadom. Hoci v rámci práce skupiny G20 súvisiacej s finančnými konglomerátmi by sa mala uskutočniť kompletná revízia smernice 2002/87/ES, nevyhnutné právomoci dohľadu by sa mali poskytnúť čo najskôr.
(10)
Je potrebné zabezpečiť súlad medzi cieľmi smernice 2002/87/ES a smernice 98/78/ES. Z tohto dôvodu by sa mala smernica 98/78/ES zmeniť a doplniť s cieľom vymedziť a zahrnúť zmiešané finančné holdingové spoločnosti. S cieľom zabezpečiť včasný a koherentný dohľad by sa mala zmeniť a doplniť smernica 98/78/ES bez ohľadu na okamžité uplatňovanie smernice 2009/138/ES, ktorá by sa preto mala zmeniť a doplniť na rovnaký účel.
(11)
Hoci stresové testy podskupín bánk a poisťovní vo finančnom konglomeráte by sa mali uskutočňovať pravidelne, je úlohou koordinátora vymenovaného v súlade so smernicou 2002/87/ES rozhodnúť o vhodnosti, parametroch a načasovaní stresového testu pre konkrétny finančný konglomerát ako celok. Pri celoúniových stresových testoch uskutočňovaných európskymi orgánmi dohľadu v rámci konkrétnych odvetví by malo byť úlohou spoločného výboru zabezpečiť, aby sa takéto stresové testy uskutočňovali konzistentným spôsobom vo všetkých sektoroch. Európske orgány dohľadu by preto mali mať možnosť prostredníctvom spoločného výboru vypracovať pre celoúniové stresové testy doplnkové parametre, v ktorých budú zachytené riziká špecifické pre konkrétnu skupinu, ktoré sa obyčajne vyskytujú vo finančných konglomerátoch, a tam, kde to sektorové právne predpisy umožňujú, by mali mať možnosť uverejniť výsledky týchto testov. Mali by sa zohľadniť skúsenosti z predchádzajúcich celoúniových stresových testov. Stresové testy by mali napríklad zohľadňovať riziká likvidity a solventnosti finančných konglomerátov.
(12)
Komisia by mala ďalej vypracovať koherentný a konkluzívny systém dohľadu nad finančnými konglomerátmi. Nadchádzajúca kompletná revízia smernice 2002/87/ES by sa mala vzťahovať na neregulované subjekty, najmä na účelové subjekty, a mala by vypracovať rizikovo orientované uplatňovanie výnimiek, ktoré majú orgány dohľadu k dispozícii pri zisťovaní finančného konglomerátu pri súčasnom obmedzení používania týchto výnimiek. So zreteľom na sektorové smernice by sa predmetom revízie mali stať aj systémovo relevantné finančné konglomeráty, ktorých veľkosť, vzájomná prepojenosť alebo komplexnosť ich robí obzvlášť zraniteľnými. Takéto konglomeráty by mali byť určené na základe analógie s vyvíjajúcimi sa normami Rady finančnej stability a Bazilejského výboru pre bankový dohľad. Komisia by mala zvážiť navrhnutie regulačného opatrenia v tejto oblasti.
(13)
Je potrebné zabezpečiť súlad medzi cieľmi smernice 2002/87/ES a smernice 2006/48/ES. Smernica 2006/48/ES by sa preto mala zmeniť a doplniť s cieľom vymedziť a zahrnúť zmiešané finančné holdingové spoločnosti.
(14)
Obnovená dostupnosť právomocí na úrovni zmiešaných finančných holdingových spoločností znamená, že niektoré ustanovenia smerníc 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES alebo 2009/138/ES sa na tejto úrovni uplatňujú simultánne. Tieto ustanovenia môžu byť rovnocenné, najmä pokiaľ ide o kvalitatívne prvky procesov preskúmania orgánmi dohľadu. Napríklad rovnaké vhodné a náležité požiadavky na riadenie holdingových spoločností sú stanovené v smerniciach 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES alebo 2009/138/ES. S cieľom zabrániť prekrývaniu týchto ustanovení a zabezpečiť účinnosť dohľadu na najvyššej úrovni by orgány dohľadu mali mať možnosť uplatniť určité ustanovenie len raz, pričom by dodržali súlad s rovnocenným ustanovením vo všetkých uplatniteľných smerniciach. Aj keď ustanovenia nemajú rovnaké znenie, mali by sa považovať za rovnocenné, ak sú si podobné svojou podstatou, a to najmä pokiaľ ide o dohľad zameraný na riziká. Pri posudzovaní rovnocennosti by orgány dohľadu mali v rámci kolégií zohľadniť, či sú ciele a rozsah pôsobnosti obsiahnuté v každej uplatniteľnej smernici dosiahnuté, a to bez zníženia štandardu dohľadu. Posudzovanie rovnocennosti by malo mať možnosť sa vyvíjať v priebehu meniacich sa rámcov a postupov dohľadu. Malo by byť preto súčasťou otvoreného procesu postupného vývinu. Tento proces by mal umožňovať riešenia z prípadu na prípad, aby sa mohli zohľadniť všetky relevantné prvky konkrétnej skupiny. V záujme zabezpečenia konzistentnosti v medziach rámca dohľadu vo vzťahu k jednej konkrétnej skupine a dosiahnutia rovnakých podmienok medzi všetkými finančnými konglomerátmi v Únii je potrebná primeraná spolupráca orgánov dohľadu. Na tento účel by európske orgány dohľadu mali prostredníctvom spoločného výboru vypracovať usmernenia zamerané na zbližovanie posudzovania rovnocennosti a ich činnosť by mala smerovať k vydaniu záväzných technických predpisov.
(15)
S cieľom zlepšiť doplnkový dohľad nad finančnými subjektmi vo finančnom konglomeráte by sa mala Komisii udeliť právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) s ohľadom na technické úpravy, ktoré sa majú vykonať k smernici 2002/87/ES, pokiaľ ide o definície, zjednotenie terminológie a metódy výpočtu stanovené v uvedenej smernici. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila vhodné konzultácie, a to aj na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracovávaní delegovaných aktov by mala Komisia zabezpečiť súčasné, včasné a vhodné postúpenie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(16)
Keďže cieľ tejto smernice, konkrétne zlepšenie doplnkového dohľadu nad finančnými subjektmi vo finančnom konglomeráte, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov tejto smernice ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(17)
Smernice 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES a 2009/138/ES by sa preto mali zmeniť a doplniť,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Zmeny a doplnenia smernice 98/78/ES
Smernica 98/78/ES sa mení a dopĺňa takto:
1.
Článok 1 sa mení a dopĺňa takto:
a)
písmeno j) sa nahrádza takto:
„j)
‚zmiešaná holdingová poisťovňa‘ znamená iný materský podnik ako poisťovňa, poisťovňa v nečlenskej krajine, zaisťovňa, zaisťovňa v nečlenskej krajine, holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, z ktorej dcérskych podnikov je aspoň jeden poisťovňou alebo zaisťovňou;“
b)
dopĺňa sa toto písmeno:
„m)
‚zmiešaná finančná holdingová spoločnosť‘ znamená zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť, ako je uvedené v článku 2 bode 15 smernice 2002/87/ES;“.
2.
Článok 2 ods. 2 sa nahrádza takto:
„2. Každá poisťovňa alebo zaisťovňa, ktorej materským podnikom je holdingová poisťovňa, zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, poisťovňa v nečlenskej krajine alebo zaisťovňa v nečlenskej krajine, podlieha doplnkovému dohľadu spôsobom stanoveným v článku 5 ods. 2 a v článkoch 6, 8 a 10.“
3.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 2a
Úroveň uplatňovania, pokiaľ ide o zmiešané finančné holdingové spoločnosti
1. Ak sa na zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť vzťahujú rovnaké ustanovenia uvedené v tejto smernici a v smernici 2002/87/ES, najmä čo sa týka dohľadu zameraného na riziká, môže príslušný orgán zodpovedný za vykonávanie doplnkového dohľadu po konzultácii s ostatnými dotknutými príslušnými orgánmi uplatniť vo vzťahu k tejto zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti len príslušné ustanovenie smernice 2002/87/ES.
2. Ak sa na zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť vzťahujú rovnaké ustanovenia uvedené v tejto smernici aj v smernici 2006/48/ES, najmä čo sa týka dohľadu zameraného na riziká, môže príslušný orgán zodpovedný za vykonávanie doplnkového dohľadu na základe dohody s orgánom konsolidovaného dohľadu v sektore bankovníctva a investičných služieb uplatniť len ustanovenie smernice, ktoré sa vzťahuje na najvýznamnejší sektor, v súlade s článkom 3 ods. 2 smernice 2002/87/ES.
3. Príslušný orgán zodpovedný za vykonávanie doplnkového dohľadu informuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 (18) (ďalej len ‚EBA‘) a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 (19) (ďalej len ‚EIOPA‘) o rozhodnutiach prijatých podľa odsekov 1 a 2. EBA, EIOPA a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 (20) vypracujú prostredníctvom Spoločného výboru európskych orgánov dohľadu (ďalej len ‚spoločný výbor‘) usmernenia zamerané na zbližovanie postupov dohľadu a vypracujú návrh regulačných technických predpisov, ktoré predložia Komisii do troch rokov od prijatia týchto usmernení.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.
4.
V článku 3 sa odsek 1 nahrádza takto:
„1. Výkon doplnkového dohľadu v súlade s článkom 2 v žiadnom prípade neznamená, že príslušné orgány majú plniť funkciu dohľadu jednotlivo vo vzťahu k poisťovni v nečlenskej krajine, zaisťovni v nečlenskej krajine, holdingovej poisťovni, zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej holdingovej poisťovni.“
5.
V článku 4 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Ak boli poisťovniam alebo zaisťovniam, ktorých materským podnikom je tá istá holdingová poisťovňa, poisťovňa v nečlenskej krajine, zaisťovňa v nečlenskej krajine, zmiešaná finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná holdingová poisťovňa, udelené povolenia v dvoch alebo viacerých členských štátoch, môžu sa príslušné orgány dotknutých členských štátov dohodnúť na tom, ktorý z nich bude zodpovedný za výkon doplnkového dohľadu.“
6.
Článok 10 sa nahrádza takto:
„Článok 10
Holdingové poisťovne, zmiešané finančné holdingové spoločnosti, poisťovne nečlenskej krajiny a zaisťovne nečlenskej krajiny
1. Pokiaľ ide o článok 2 ods. 2, členské štáty vyžadujú, aby bola metóda doplnkového dohľadu uplatnená v súlade s prílohou II. Výpočet zahŕňa všetky prepojené podniky holdingovej poisťovne, zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, poisťovne nečlenskej krajiny alebo zaisťovne nečlenskej krajiny.
2. Ak na základe výpočtu uvedeného v odseku 1 príslušné orgány dospejú k záveru, že solventnosť dcérskej poisťovne alebo zaisťovne holdingovej poisťovne, zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, poisťovne v nečlenskej krajine alebo zaisťovne v nečlenskej krajine je alebo môže byť ohrozená, prijmú primerané opatrenia na úrovni tejto poisťovne alebo zaisťovne.“
7.
Prílohy I a II sa menia a dopĺňajú v súlade s prílohou I k tejto smernici.
Článok 2
Zmeny a doplnenia smernice 2002/87/ES
Smernica 2002/87/ES sa mení a dopĺňa takto:
1.
Články 1 a 2 sa nahrádzajú takto:
„Článok 1
Predmet úpravy
Táto smernica ustanovuje pravidlá doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi, ktorým bolo udelené oprávnenie v súlade s článkom 6 smernice 73/239/EHS, článkom 4 smernice 2002/83/ES (21), článkom 5 smernice 2004/39/ES (22), článkom 3 smernice 2005/68/ES (23), článkom 6 smernice 2006/48/ES (24), článkom 5 smernice 2009/65/ES (25), článkom 14 smernice 2009/138/ES (26) alebo článkami 6 až 11 smernice 2011/61/EÚ (27) a ktoré sú súčasťou finančného konglomerátu.
Táto smernica taktiež mení a dopĺňa príslušné sektorové predpisy platné pre subjekty, ktorých činnosť upravujú uvedené smernice.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účel tejto smernice:
1.
‚úverová inštitúcia‘ znamená úverovú inštitúciu v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2006/48/ES;
2.
‚poisťovňa‘ znamená poisťovňu v zmysle článku 13 ods. 1, 2 alebo 3 smernice 2009/138/ES;
3.
‚investičná spoločnosť‘ znamená investičnú spoločnosť v zmysle článku 4 ods. 1 bod 1 smernice 2004/39/ES vrátane podnikov uvedených v článku 3 ods. 1 písm. d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií (28), alebo podnik s ústredím v tretej krajine, ktorý by v prípade, keby mal svoje ústredie v Únii, potreboval podľa smernice 2004/39/ES povolenie;
4.
‚regulovaný subjekt‘ znamená úverovú inštitúciu, poisťovňu, zaisťovňu, investičnú spoločnosť, správcovskú spoločnosť alebo správcu alternatívneho investičného fondu;
5.
‚správcovská spoločnosť‘ znamená správcovskú spoločnosť v zmysle článku 2 ods. 1 písm. b) smernice 2009/65/ES alebo podnik so sídlom v tretej krajine, ktorý by v prípade, keby mal svoje sídlo v Únii, potreboval podľa uvedenej smernice povolenie;
5a.
‚správca alternatívnych investičných fondov‘ znamená správcu alternatívnych investičných fondov v zmysle článku 4 ods. 1 písm. b), l) a ab) smernice 2011/61/EÚ alebo podnik s ústredím v tretej krajine, ktorý by v prípade, keby mal svoje ústredie v Únii, potreboval podľa uvedenej smernice povolenie;
6.
‚zaisťovňa‘ znamená zaisťovňu v zmysle článku 13 ods. 4, 5 a 6 smernice 2009/138/ES alebo účelovo vytvorený subjekt v zmysle článku 13 ods. 26 smernice 2009/138/ES;
7.
‚sektorové predpisy‘ znamenajú právne predpisy Únie týkajúce sa dohľadu nad obozretným podnikaním regulovaných subjektov, najmä smernice 2004/39/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/138/ES;
8.
‚finančný sektor‘ znamená sektor, ktorý tvorí jeden alebo viaceré nasledujúce subjekty:
a)
úverová inštitúcia, finančná inštitúcia alebo podnik poskytujúci doplnkové služby v zmysle článku 4 ods. 1, 5 alebo 21 smernice 2006/48/ES (ďalej spoločne len ‚bankový sektor‘);
b)
poisťovňa, zaisťovňa alebo holdingová poisťovňa v zmysle článku 13 ods. 1, 2,4 alebo 5 alebo článku 212 ods. 1 písm. f) smernice 2009/138/ES (ďalej spoločne len ‚sektor poisťovníctva‘);
c)
investičná spoločnosť v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) smernice 2006/49/ES (ďalej spoločne len ‚sektor investičných služieb‘);
9.
‚materský podnik‘ znamená materský podnik v zmysle článku 1 siedmej smernice Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach (29) alebo každú spoločnosť, ktorá podľa názoru príslušných orgánov efektívne uplatňuje dominantný vplyv nad inou spoločnosťou;
10.
‚dcérsky podnik‘ znamená dcérsky podnik v zmysle článku 1 smernice 83/349/EHS alebo každú spoločnosť, nad ktorou podľa názoru príslušných orgánov materský podnik efektívne uplatňuje dominantný vplyv alebo všetky dcérske spoločnosti takýchto dcérskych spoločností;
11.
‚účasť‘ znamená účasť v zmysle prvej vety článku 17 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností (30), alebo priame alebo nepriame vlastníctvo 20 % alebo viac hlasovacích práv alebo základného imania podniku;
12.
‚skupina‘ znamená skupinu podnikov, ktorá sa skladá z materského podniku, jeho dcérskych podnikov a subjektov, v ktorých materský podnik alebo jeho dcérske podniky majú účasť, alebo podnikov navzájom prepojených vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS, a zahŕňa akúkoľvek podskupinu;
12a.
‚kontrola‘ znamená vzťah medzi materským podnikom a dcérskym podnikom ako sa stanovuje v článku 1 smernice 83/349EHS alebo podobný vzťah medzi fyzickou alebo právnickou osobou a podnikom;
13.
‚úzke väzby‘ znamenajú situáciu, v ktorej sú dve alebo viaceré fyzické alebo právnické osoby prepojené na základe kontroly alebo účasti, alebo podobný vzťah medzi fyzickou alebo právnickou osobou a podnikom alebo situáciu, v ktorej sú dve alebo viaceré fyzické alebo právnické osoby trvalo spojené s tou istou osobou na základe kontrolného vzťahu;
14.
‚finančný konglomerát‘ znamená skupinu alebo podskupinu, kde je na vrchole regulovaný subjekt alebo kde aspoň jeden z dcérskych podnikov v tejto skupine alebo v podskupine je regulovaným subjektom, a ktorá spĺňa tieto podmienky:
a)
ak je na vrchole skupiny alebo podskupiny regulovaný subjekt:
i)
tento subjekt je materským podnikom subjektu vo finančnom sektore, subjektom, ktorý vlastní účasť v subjekte vo finančnom sektore, alebo subjektom prepojeným so subjektom vo finančnom sektore vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS;
ii)
aspoň jeden zo subjektov v skupine alebo v podskupine sa nachádza v sektore poisťovníctva a aspoň jeden v bankovom sektore alebo v sektore investičných služieb a
iii)
konsolidované alebo agregované činnosti subjektov skupiny v sektore poisťovníctva, ako aj konsolidované alebo agregované činnosti subjektov v skupine alebo v podskupine v bankovom sektore a v sektore investičných služieb, sú významné v zmysle článku 3 ods. 2 alebo 3 tejto smernice alebo
b)
ak na vrchole skupiny alebo podskupiny nie je regulovaný subjekt:
i)
činnosti skupiny alebo podskupiny sa sústreďujú prevažne vo finančnom sektore v zmysle článku 3 ods. 1 tejto smernice;
ii)
aspoň jeden zo subjektov v skupine alebo podskupine sa nachádza v sektore poisťovníctva a aspoň jeden v bankovom sektore alebo v sektore investičných služieb a
iii)
konsolidované alebo agregované činnosti subjektov v skupine alebo v podskupine v sektore poisťovníctva, ako aj konsolidované alebo agregované činnosti subjektov skupiny v bankovom sektore a v sektore investičných služieb, sú významné v zmysle článku 3 ods. 2 alebo 3 tejto smernice;
15.
‚zmiešaná finančná holdingová spoločnosť‘ znamená materský podnik iný ako regulovaný subjekt, ktorý spolu so svojimi dcérskymi podnikmi, z ktorých aspoň jeden je regulovaným subjektom so sídlom v Únii, a s ostatnými subjektmi predstavuje finančný konglomerát;
16.
‚príslušné orgány‘ znamenajú vnútroštátne orgány členských štátov, ktoré majú právomoc na základe zákona alebo nariadenia vykonávať dohľad nad úverovými inštitúciami, poisťovňami, zaisťovňami, investičnými spoločnosťami, správcovskými spoločnosťami alebo správcami alternatívnych investičných fondov buď na individuálnom, alebo celoskupinovom základe;
17.
‚relevantné príslušné orgány‘ znamenajú:
a)
príslušné orgány členských štátov, zodpovedné za celoskupinový dohľad v sektore nad každým z regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte, najmä hlavného materského podniku sektora;
b)
koordinátora vymenovaného podľa článku 10, ak je rozdielny od orgánov, ktoré sa ustanovujú v písmene a);
c)
ak je to vhodné, iné dotknuté príslušné orgány podľa názoru orgánov uvedených v písmenách a) a b);
18.
‚vnútroskupinové transakcie‘ znamenajú všetky transakcie, v ktorých regulované subjekty finančného konglomerátu buď priamo, alebo nepriamo využívajú iné spoločnosti tej istej skupiny alebo fyzickú alebo právnickú osobu prepojenú s podnikmi tejto skupiny úzkou väzbou na splnenie zmluvného alebo nezmluvného záväzku za odplatu alebo bezodplatne;
19.
‚koncentrácia rizík‘ znamená každú angažovanosť subjektov finančného konglomerátu na riziku, ktorá potenciálne môže znamenať stratu a ktorá je dostatočne veľká, aby ohrozila platobnú schopnosť alebo všeobecnú finančnú situáciu regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte; takáto angažovanosť môže byť zapríčinená rizikom protistrany/úverovým rizikom, investičným rizikom, poistným rizikom, trhovým rizikom, inými rizikami alebo kombináciou, alebo interakciou týchto rizík.
Až do nadobudnutia účinnosti akýchkoľvek technických noriem prijatých v súlade článkom 21a ods. 1 písm. b) musí názor uvedený v bode 17 písm. c) brať do úvahy najmä trhový podiel regulovaných subjektov finančného konglomerátu v iných členských štátoch, najmä ak prekračuje 5 %, a skutočnosť, aký má vo finančnom konglomeráte význam ktorýkoľvek z regulovaných subjektov zriadených v inom členskom štáte.
2.
Článok 3 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odseky 1, 2 a 3 sa nahrádzajú takto:
„1. Skupina sa považuje za skupinu, ktorej činnosti sa sústreďujú prevažne vo finančnom sektore v zmysle článku 2 bodu 14 písm. b) bodu i), ak podiel bilančnej sumy regulovaných a neregulovaných subjektov finančného sektora v skupine k bilančnej sume skupiny ako celku presahuje 40 %.
2. Činnosti v rôznych finančných sektoroch sa považujú za významné v zmysle článku 2 bodu 14 písm. a) bodu iii) alebo bodu 14 písm. b) bodu iii), ak priemer z podielu bilančnej sumy tohto finančného sektora k bilančnej sume subjektov finančného sektora v skupine a z podielu kapitálových požiadaviek toho istého finančného sektora k celkovým kapitálovým požiadavkám subjektov finančného sektora v skupine je za každý finančný sektor vyšší ako 10 %.
Na účely tejto smernice najmenší finančný sektor vo finančnom konglomeráte je sektor s najmenším priemerom a najdôležitejší finančný sektor vo finančnom konglomeráte je sektor s najvyšším priemerom. Na účely výpočtu tohto priemeru a na meranie najmenšieho a najdôležitejšieho finančného sektora sa bankový sektor a sektor investičných služieb posudzujú spolu.
Správcovské spoločnosti sa dopĺňajú do sektora, do ktorého patria v rámci skupiny; ak nepatria výlučne do jedného sektora v rámci skupiny, dopĺňajú sa k najmenšiemu finančnému sektoru.
Správcovia alternatívnych investičných fondov sa dopĺňajú do sektora, do ktorého patria v rámci skupiny. Ak nepatria výlučne do jedného sektora v rámci skupiny, dopĺňajú sa k najmenšiemu finančnému sektoru.
3. Transsektorové činnosti sa považujú za významné v zmysle článku 2 bodu 14 písm. a) bodu iii) alebo bodu 14 písm. b) bodu iii), ak bilančná suma najmenšieho finančného sektora v skupine je vyššia ako 6 miliárd EUR.
Ak skupina nedosiahne prahovú hodnotu uvedenú v odseku 2 tohto článku, príslušné orgány môžu na základe spoločnej dohody rozhodnúť, že skupinu nebudú považovať za finančný konglomerát. Môžu sa takisto rozhodnúť, že nebudú uplatňovať ustanovenia článku 7, 8 alebo 9, ak sa domnievajú, že začlenenie skupiny do rozsahu tejto smernice alebo uplatňovanie takýchto ustanovení nie je potrebné, alebo by nebolo vhodné alebo by bolo zavádzajúce vo vzťahu k cieľom doplnkového dohľadu.
Rozhodnutia prijaté podľa tohto odseku sa oznámia ostatným príslušným orgánom a príslušné orgány ich s výnimkou mimoriadnych okolností zverejnia.
3a. Ak skupina dosiahne prahovú hodnotu uvedenú v odseku 2 tohto článku, ale najmenší sektor nepresiahne sumu 6 miliárd EUR, relevantné príslušné orgány môžu na základe spoločnej dohody rozhodnúť, že skupinu nebudú považovať za finančný konglomerát. Môžu sa takisto rozhodnúť, že nebudú uplatňovať ustanovenia článku 7, 8 alebo 9, ak sa domnievajú, že začlenenie skupiny do rozsahu tejto smernice alebo uplatňovanie takýchto ustanovení nie je potrebné, alebo by nebolo vhodné alebo by bolo zavádzajúce vo vzťahu k cieľom doplnkového dohľadu.
Rozhodnutia prijaté podľa tohto odseku budú oznámené ostatným príslušným orgánom a príslušné orgány ich s výnimkou mimoriadnych okolností zverejnia.“;
b)
odsek 4 sa mení a dopĺňa takto:
i)
písmeno a) sa nahrádza takto:
„a)
vylúčiť subjekt z výpočtu podielov v prípadoch uvedených v článku 6 ods. 5, pokiaľ sa tento subjekt nepresunul z členského štátu do tretej krajiny a je dôkaz o tom, že subjekt zmenil svoje miesto s cieľom vyhnúť sa dohľadu;“
ii)
dopĺňa sa toto písmeno:
„c)
vylúčiť jednu alebo viacero účastí v menšom sektore, ak sú tieto účasti rozhodujúce pre identifikáciu finančného konglomerátu a spoločne majú zanedbateľný vplyv vo vzťahu k cieľom doplnkového dohľadu.“;
c)
odsek 5 sa nahrádza takto:
„5. Relevantné príslušné orgány môžu na účely uplatňovania odsekov 1 a 2 vo výnimočných prípadoch a na základe spoločnej dohody nahradiť kritérium založené na bilančnej sume jedným alebo viacerými nasledujúcimi parametrami alebo pridať jeden alebo viaceré tieto parametre, ak sú toho názoru, že tieto parametre majú osobitný význam na účely doplnkového dohľadu podľa tejto smernice: štruktúra príjmov, mimosúvahové činnosti, celkové spravované aktíva.“;
d)
dopĺňajú sa tieto odseky:
„8. Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 (31) (ďalej len ‚EBA‘), Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2011 (32) (ďalej len ‚EIOPA‘) a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 (33) (ďalej len ‚ESMA‘) (ďalej spoločne len ‚európske orgány dohľadu‘) vydajú prostredníctvom Spoločného výboru európskych orgánov dohľadu (ďalej len ‚spoločný výbor‘) spoločné usmernenia zamerané na konvergenciu postupov dohľadu v súvislosti s uplatňovaním odsekov 2, 3, 3a, 4 a 5 tohto článku.
9. Príslušné orgány každoročne vyhodnocujú výnimky z uplatňovania doplnkového dohľadu a posudzujú kvantitatívne ukazovatele stanovené v tomto článku a hodnotenia zamerané na riziká vzťahujúce sa na finančné skupiny.
3.
Článok 4 sa mení a dopĺňa takto:
a)
v odseku 1 sa druhý pododsek nahrádza takto:
„Na tento účel:
-
príslušné orgány, ktoré vydali povolenie regulovaným subjektom v skupine, úzko spolupracujú,
-
ak je príslušný orgán toho názoru, že regulovaný subjekt oprávnený týmto príslušným orgánom je členom skupiny, ktorá môže byť finančným konglomerátom a ktorá ešte nebola identifikovaná v súlade s touto smernicou, príslušný orgán oznámi svoj názor ostatným dotknutým príslušným orgánom a spoločnému výboru.“;
b)
v odseku 2 sa druhý pododsek nahrádza takto:
„Koordinátor informuje aj príslušné orgány, ktoré schválili regulované subjekty v skupine, a príslušné orgány členského štátu, v ktorom má ústredie zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ako aj spoločný výbor.“;
c)
odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Spoločný výbor uverejní zoznam finančných konglomerátov vymedzených v súlade s článkom 2 bodom 14 na svojej webovej stránke a priebežne ho aktualizuje. Tieto informácie sú dostupné cez odkaz na webových stránkach každého z európskych orgánov dohľadu.
Názvy všetkých regulovaných subjektov uvedených v článku 1, ktoré sú súčasťou finančného konglomerátu, sa zapíšu do zoznamu, ktorý spoločný výbor uverejní a priebežne aktualizuje na svojej webovej stránke.“
4.
Článok 5 sa mení a dopĺňa takto:
a)
v odseku 2 sa písmeno b) nahrádza takto:
„b)
každý regulovaný subjekt, ktorého materský podnik je zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ktorej sídlo sa nachádza v Únii;“
b)
odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Na každý regulovaný subjekt, na ktorý sa nevzťahuje doplnkový dohľad podľa odseku 2, ktorého materský podnik je regulovaným subjektom alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou s ústredím v tretej krajine, sa vzťahuje doplnkový dohľad na úrovni finančného konglomerátu v rozsahu a spôsobom predpísaným v článku 18.“;
c)
v odseku 4 sa druhý pododsek nahrádza takto:
„Aby sa mohol uplatňovať takýto doplnkový dohľad, prinajmenšom jeden zo subjektov musí byť regulovaným subjektom uvedeným v článku 1 a musia byť splnené podmienky uvedené v článku 2 bode 14 písm. a) bode ii) alebo bode 14 písm. b) bode ii) a článku 2 bode 14 písm. a) bode iii) alebo bode 14 písm. b) bode iii). Relevantné príslušné orgány pri prijímaní rozhodnutí zohľadnia ciele doplnkového dohľadu uvedené v tejto smernici.“
5.
V článku 6 sa odseky 3 a 4 nahrádzajú takto:
„3. Na účel výpočtu povinnej kapitálovej primeranosti uvedenej v prvom pododseku odseku 2 sa do predmetu doplnkového dohľadu zahŕňajú spôsobom a v rozsahu definovanom v prílohe I tieto subjekty:
a)
úverová inštitúcia, finančná inštitúcia alebo podnik pomocných služieb;
b)
poisťovňa, zaisťovňa alebo holdingová poisťovňa;
c)
investičná spoločnosť;
d)
zmiešaná finančná holdingová spoločnosť.
4. Pri výpočte doplnkových požiadaviek kapitálovej primeranosti vo vzťahu k finančnému konglomerátu s využitím metódy 1 (účtovná konsolidácia), ktorá sa ustanovuje v prílohe I k tejto smernici, sa vlastné zdroje a kapitálové požiadavky subjektov v skupine počítajú s použitím zodpovedajúcich sektorových predpisov o forme a rozsahu konsolidácie, ktoré sa ustanovujú najmä v článkoch 133 a 134 smernice 2006/48/ES a v článku 221 smernice 2009/138/ES.
Pri použití metódy 2 (odpočítavanie a agregácia) uvedenej v prílohe I sa pri výpočte musí brať do úvahy proporcionálny podiel na upísanom základnom imaní vlastnený priamo alebo nepriamo materským podnikom alebo podnikom, ktorý vlastní účasť v inom subjekte skupiny.“
6.
Článok 7 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Členské štáty môžu až do ďalšej koordinácie právnych predpisov Únie stanoviť kvantitatívne limity, umožniť svojim príslušným orgánom stanoviť kvantitatívne limity alebo môžu prijať iné opatrenia dohľadu, ktoré zabezpečia ciele doplnkového dohľadu, vo vzťahu k akejkoľvek koncentrácii rizík na úrovni finančného konglomerátu.“;
b)
dopĺňa sa tento odsek:
„5. Európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vydajú spoločné usmernenia zamerané na konvergenciu postupov dohľadu v súvislosti s uplatňovaním doplnkového dohľadu nad koncentráciou rizika, ako sa uvádza v odsekoch 1 až 4 tohto článku. S cieľom zabrániť zdvojeniu sa usmerneniami zabezpečí, že uplatňovanie nástrojov dohľadu, ako sa uvádza v tomto článku, je zosúladené s uplatňovaním článkov 106 až 118 smernice 2006/48/ES a článku 244 smernice 2009/138/ES. Vydajú osobitné spoločné usmernenia o uplatňovaní odsekov 1 až 4 tohto článku na účasti finančného konglomerátu v prípadoch, v ktorých ustanovenia vnútroštátneho práva o obchodných spoločnostiach bránia uplatňovaniu článku 14 ods. 2 tejto smernice.“
7.
Článok 8 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Príslušné orgány môžu až do ďalšej koordinácie právnych predpisov Únie stanoviť kvantitatívne limity a kvalitatívne požiadavky, umožniť svojim príslušným orgánom stanoviť kvantitatívne limity alebo kvalitatívne požiadavky, alebo prijať iné opatrenia dohľadu, ktoré zabezpečia ciele doplnkového dohľadu, vo vzťahu k vnútroskupinovým transakciám regulovaných subjektov vo finančnom konglomeráte.“;
b)
dopĺňa sa tento odsek:
„5. Európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vydajú spoločné usmernenia zamerané na konvergenciu postupov dohľadu v súvislosti s uplatňovaním doplnkového dohľadu nad vnútroskupinovými transakciami, ako sa uvádza v odsekoch 1 až 4 tohto článku. S cieľom zabrániť zdvojeniu sa usmerneniami zabezpečí, že uplatňovanie nástrojov dohľadu, ako sa uvádza v tomto článku, je zosúladené s uplatňovaním článku 245 smernice 2009/138/ES. Vydajú osobitné spoločné usmernenia o uplatňovaní odsekov 1 až 4 tohto článku na účasti finančného konglomerátu v prípadoch, v ktorých ustanovenia vnútroštátneho práva o obchodných spoločnostiach bránia uplatňovaniu článku 14 ods. 2 tejto smernice.“
8.
Článok 9 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odsek 4 sa nahrádza takto:
„4. Členské štáty zabezpečia, aby vo všetkých podnikoch, ktoré patria do predmetu doplnkového dohľadu podľa článku 5, boli primerané mechanizmy vnútornej kontroly na predkladanie akýchkoľvek údajov a informácií, ktoré budú relevantné na účely doplnkového dohľadu.
Členské štáty vyžadujú od regulovaných subjektov, aby na úrovni finančného konglomerátu pravidelne poskytovali svojmu príslušnému orgánu informácie o svojej právnej, riadiacej a organizačnej štruktúre, a to vrátane všetkých regulovaných subjektov, neregulovaných dcérskych spoločností a významných pobočiek.
Členské štáty požadujú od regulovaných subjektov, aby na úrovni finančného konglomerátu uverejňovali každoročne, buď v úplnej podobe alebo vo forme odkazov na rovnaké informácie, popis svojej právnej, riadiacej a organizačnej štruktúry.“;
b)
dopĺňa sa tento odsek:
„6. Príslušné orgány zosúladia uplatňovanie doplnkového dohľadu nad mechanizmami vnútornej kontroly a postupmi riadenia rizík, ako sa uvádza v tomto článku, a to prostredníctvom postupov monitorovania orgánmi dohľadu, ako sa uvádza v článku 124 smernice 2006/48/ES a v článku 248 smernice 2009/138/ES. Na tento účel európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vydajú spoločné usmernenia zamerané na konvergenciu postupov dohľadu v súvislosti s uplatňovaním doplnkového dohľadu nad mechanizmami vnútornej kontroly a procesmi riadenia rizika, ako sa uvádza v tomto článku, ako aj nad súladom s procesom monitorovania orgánmi dohľadu, ako sa uvádza v článku 124 smernice 2006/48/ES a v článku 248 smernice 2009/138/ES. Vydajú osobitné spoločné usmernenia pre uplatňovanie tohto článku na účasti finančného konglomerátu v prípadoch, v ktorých ustanovenia vnútroštátneho práva o obchodných spoločnostiach bránia uplatňovaniu článku 14 ods. 2 tejto smernice.“
9.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 9b
Stresové testovanie
1. Členské štáty môžu požadovať od koordinátora, aby zabezpečoval primerané a pravidelné stresové testovanie finančných konglomerátov. Môžu požiadať relevantné príslušné orgány, aby v plnej miere spolupracovali s koordinátorom.
2. Na účel celoúniových stresových testov môžu európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru a v spolupráci s Európskym výborom pre systémové riziká zriadeným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká (34) vypracovať v súlade s nariadením (EÚ) č. 1093/2010, nariadením (EÚ) č. 1094/2010 a nariadením (EÚ) č. 1095/2010 doplnkové parametre, v ktorých budú zachytené špecifické riziká spojené s finančnými konglomerátmi. Koordinátor oznámi výsledky stresových testov spoločnému výboru.
10.
Článok 10 ods. 2 písm. b) sa mení a dopĺňa takto:
a)
v bode ii) sa prvý odsek nahrádza takto:
„ii)
ak je materským podnikom aspoň dvoch regulovaných subjektov so sídlom v Únii tá istá zmiešaná finančná holdingová spoločnosť a jeden z týchto subjektov dostal povolenie v členskom štáte, v ktorom má sídlo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán regulovaného subjektu schváleného v tomto členskom štáte;“
b)
bod iii) sa nahrádza takto:
„iii)
ak je materským podnikom aspoň dvoch regulovaných subjektov so sídlom v Únii tá istá zmiešaná finančná holdingová spoločnosť a žiaden z týchto subjektov nedostal povolenie v členskom štáte, v ktorom má sídlo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, úlohu koordinátora vykonáva príslušný orgán, ktorý udelil povolenie regulovanému subjektu s najvyššou bilančnou sumou v najdôležitejšom finančnom sektore.“
11.
Článok 11 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Bez toho, aby bola dotknutá možnosť delegovať špecifické právomoci a povinnosti dohľadu, ktorá sa ustanovuje v legislatívnych aktoch Únie, prítomnosť koordinátora povereného špecifickými úlohami týkajúcimi sa doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi vo finančnom konglomeráte nemá vplyv na úlohy a povinnosti príslušných orgánov, ktoré sa ustanovujú v sektorových predpisoch.“;
b)
dopĺňajú sa tieto odseky:
„4. Spolupráca požadovaná v rámci tohto oddielu, vykonávanie úloh uvedených v odsekoch 1, 2 a 3 tohto článku a v článku 12, ako aj primeraná koordinácia a spolupráca s relevantnými orgánmi dohľadu tretích krajín - vzhľadom na požiadavky dôvernosti a právne predpisy Únie - sa budú uskutočňovať prostredníctvom kolégií zriadených podľa článku 131a smernice 2006/48/ES alebo článku 248 ods. 2 smernice 2009/138/ES.
Dohody o koordinácii uvedené v odseku 1 druhom pododseku sa odrazia oddelene v existujúcich písomných dohodách o koordinácii podľa článku 131 smernice 2006/48/ES alebo článku 248 smernice 2009/138/ES. Koordinátor ako predseda kolégia zriadeného podľa článku 131a smernice 2006/48/ES alebo článku 248 ods. 2 smernice 2009/138/ES rozhodne, ktoré ostatné príslušné orgány sa zúčastňujú na zasadnutí alebo akejkoľvek inej činnosti tohto kolégia.“
12.
V druhom pododseku článku 12 ods. 1 sa písmeno a) nahrádza takto:
„a)
identifikácia právnej, riadiacej a organizačnej štruktúry skupiny vrátane všetkých regulovaných subjektov, neregulovaných subjektov, neregulovaných dcérskych spoločností a významných pobočiek patriacich do finančného konglomerátu, držiteľov kvalifikovaných podielov na úrovni hlavného materského podniku, ako aj príslušných orgánov regulovaných subjektov patriacich do skupiny;“.
13.
V článku 12a sa dopĺňa tento odsek:
„3. Koordinátori poskytujú spoločnému výboru informácie uvedené v článku 9 ods. 4 a článku 12 ods. 1 druhom pododseku písm. a). Spoločný výbor sprístupní príslušným orgánom informácie o právnej, riadiacej a organizačnej štruktúre finančných konglomerátov.“
14.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 12b
Spoločné usmernenia
1. Európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vypracujú spoločné usmernenia, ako majú príslušné orgány vykonávať hodnotenia finančných konglomerátov zamerané na riziká. Tieto usmernenia najmä zabezpečia, aby hodnotenia zamerané na riziká zahŕňali vhodné nástroje s cieľom ohodnotiť skupinové riziká finančných konglomerátov.
2. Európske orgány dohľadu vydajú prostredníctvom spoločného výboru spoločné usmernenia zamerané na vývoj postupov dohľadu umožňujúcich doplnkový dohľad nad zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami, aby sa náležite doplnil skupinový dohľad podľa smerníc 98/78/ES a 2009/138/ES alebo v prípade potreby konsolidovaný dohľad podľa smernice 2006/48/ES. Tieto usmernenia umožnia začleniť do dohľadu všetky príslušné riziká, pričom sa vylúčia prípadné prekrývania v oblasti dohľadu a prudenciálneho dohľadu.“
15.
Článok 18 sa mení a dopĺňa takto:
a)
nadpis sa nahrádza takto:
„Materské podniky v tretej krajine“;
b)
odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Príslušné orgány môžu používať iné metódy, ktoré zabezpečia primeraný doplnkový dohľad nad regulovanými subjektmi vo finančných konglomerátoch. Tieto metódy musí odsúhlasiť koordinátor po konzultácii s ostatnými relevantnými príslušnými orgánmi. Príslušné orgány môžu najmä žiadať vytvorenie zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, ktorá má ústredie v Únii, a uplatňovať túto smernicu vo vzťahu k regulovaným subjektom vo finančnom konglomeráte, na čele ktorého stojí táto holdingová spoločnosť. Príslušné orgány zabezpečia, aby tieto metódy dosiahli cieľ doplnkového dohľadu podľa tejto smernice a aby sa oznámili ostatným dotknutým príslušným orgánom a Komisii.“
16.
Článok 19 sa nahrádza takto:
„Článok 19
Spolupráca s príslušnými orgánmi tretích štátov
Článok 39 ods. 1 a 2 smernice 2006/48/ES, článok 10a smernice 98/78/ES a článok 264 smernice 2009/138/ES sa uplatňujú primerane na dojednanie dohôd s jedným alebo viacerými tretími štátmi týkajúcich sa prostriedkov vykonávania doplnkového dohľadu nad regulovanými subjektmi vo finančnom konglomeráte.“
17.
Názov kapitoly III sa nahrádza takto:
18.
Článok 20 sa nahrádza takto:
„Článok 20
Právomoci pridelené Komisii
Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 21c prijať delegované akty týkajúce sa technických úprav tejto smernice v týchto oblastiach:
a)
presnejšia formulácia definícií uvedených v článku 2 s cieľom zohľadniť vývoj na finančných trhoch pri uplatňovaní tejto smernice;
b)
zjednotenie terminológie a formulácie definícií v tejto smernici v súlade s následnými právnymi aktmi Únie o regulovaných subjektoch a súvisiacich záležitostiach;
c)
presnejšia definícia metód výpočtu uvedených v prílohe I s cieľom zohľadniť vývoj na finančných trhoch a metód obozretného podnikania.
Uvedené opatrenia nezahŕňajú predmet právomoci delegovanej na Komisiu a udelenej Komisii v súvislosti s položkami uvedenými v článku 21a.“
19.
V článku 21 sa odseky 2, 3 a 5 vypúšťajú.
20.
Článok 21a sa mení a dopĺňa takto:
a)
v prvom pododseku odseku 1 sa dopĺňa toto písmeno:
„d)
článok 6 ods. 2 s cieľom zabezpečiť jednotný formát (s pokynmi) a určiť periodicitu a prípadne lehoty podávania správ.“;
b)
vkladá sa tento odsek:
„1a. S cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie článkov 2, 7 a 8 a prílohy II európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vypracujú návrh regulačných technických noriem na zavedenie presnejších formulácií definícií vymedzených v článku 2 a na koordináciu ustanovení prijatých podľa článkov 7 a 8 a prílohy II.
Spoločný výbor predloží tento návrh regulačných technických noriem na schválenie Komisii do 1. januára 2015.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať návrh regulačných technických noriem uvedených v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.“;
c)
dopĺňa sa tento odsek:
„3. V priebehu dvoch rokov od prijatia akýchkoľvek vykonávacích technických predpisov podľa odseku 2 písm. a) členské štáty vyžadujú jednotný formát a určia periodicitu a lehoty oznamovania výpočtov uvedených v tomto článku.“
21.
Do kapitoly III sa vkladajú tieto články:
„Článok 21b
Spoločné usmernenia
Európske orgány dohľadu prostredníctvom spoločného výboru vydajú spoločné usmernenia uvedené v článku 3 ods. 8, článku 7 ods. 5, článku 8 ods. 5, článku 9 ods. 6, v článku 11 ods. 1 treťom pododseku, článku 12b a článku 21 ods. 4 v súlade s postupom stanoveným v článku 56 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.
Článok 21c
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Delegovanie právomoci uvedené v článku 20 sa Komisii udeľuje na obdobie štyroch rokov od 9. decembra 2011. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr šesť mesiacov pred uplynutím tohto štvorročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku do troch mesiacov pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 20 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť žiadnych delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 20 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote troch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o tri mesiace.“
22.
V článku 30 sa prvý pododsek nahrádza takto:
„Členské štáty až do ďalšej koordinácie sektorových predpisov zabezpečia zaradenie podnikov pre správu majetku:
a)
do predmetu konsolidovaného dohľadu nad úverovými inštitúciami a investičnými podnikmi alebo do predmetu doplnkového dohľadu nad poisťovňami v poisťovníckej skupine;
b)
ak je skupina finančným konglomerátom, do predmetu doplnkového dohľadu v zmysle tejto smernice a
c)
do procesu identifikácie v súlade s článkom 3 ods. 2“.
23.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 30a
Správcovia alternatívnych investičných fondov
1. Členské štáty až do ďalšej koordinácie sektorových predpisov zabezpečia zahrnutie správcov alternatívnych investičných fondov:
a)
do predmetu konsolidovaného dohľadu nad úverovými inštitúciami a investičnými podnikmi alebo do predmetu doplnkového dohľadu nad poisťovňami v skupine poisťovní;
b)
ak je skupina finančným konglomerátom, do predmetu doplnkového dohľadu v zmysle tejto smernice, ako aj
c)
do procesu identifikácie v súlade s článkom 3 ods. 2.
2. Členské štáty pri uplatňovaní odseku 1 určia alebo dajú svojim príslušným orgánom právomoc rozhodnúť, podľa ktorých sektorových predpisov (pre bankový sektor, sektor poisťovníctva alebo sektor investičných služieb) treba správcov alternatívnych investičných fondov zahrnúť do konsolidovaného dohľadu alebo doplnkového dohľadu uvedeného v odseku 1 písm. a). Na účely tohto odseku sa na správcov alternatívnych investičných fondov uplatňujú primerane príslušné sektorové predpisy týkajúce sa formy a rozsahu zahrnutia finančných inštitúcií. Na účely doplnkového dohľadu uvedeného v odseku 1 písm. b) sa správca alternatívnych investičných fondov považuje za súčasť ktoréhokoľvek sektora, do ktorého je zahrnutý podľa odseku 1 písm. a).
Ak je správca alternatívnych investičných fondov súčasťou finančného konglomerátu, odkazy na regulované subjekty a na príslušné orgány a relevantné príslušné orgány sa preto chápu na účely tejto smernice ako zahŕňajúce správcov alternatívnych investičných fondov, resp. príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad správcami alternatívnych investičných fondov. To sa uplatňuje primerane aj vo vzťahu k skupinám uvedeným v odseku 1 písm. a).“
24.
Príloha I sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou II k tejto smernici.
Článok 3
Zmeny a doplnenia smernice 2006/48/ES
Smernica 2006/48/ES sa mení a dopĺňa takto:
1.
V článku 1 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Článok 39 a články 124 až 143 sa uplatňujú na finančné holdingové spoločnosti, zmiešané finančné holdingové spoločnosti a holdingové spoločnosti so zmiešanou činnosťou, ktoré majú ústredie v Únii.“
2.
Článok 4 sa mení a dopĺňa takto:
a)
body 14 až 17 sa nahrádzajú takto:
„14.
‚materská úverová inštitúcia v členskom štáte‘ je úverová inštitúcia, ktorej dcérskou spoločnosťou je úverová inštitúcia alebo finančná inštitúcia alebo ktorá vlastní účasť v takejto inštitúcii a ktorá nie je dcérskou spoločnosťou inej úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v tom istom členskom štáte, ani finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti založenej v tom istom členskom štáte;
15.
‚materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte‘ je finančná holdingová spoločnosť, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v tom istom členskom štáte, ani finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti založenej v tom istom členskom štáte;
15a.
‚materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte‘ je zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v tom istom členskom štáte, ani finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti založenej v tom istom členskom štáte;
16.
‚materská úverová inštitúcia v EÚ‘ je materská úverová inštitúcia v členskom štáte, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou inej úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v ktoromkoľvek členskom štáte, ani finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti založenej v ktoromkoľvek členskom štáte;
17.
‚materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ‘ je materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v ktoromkoľvek členskom štáte, ani inej finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti založenej v ktoromkoľvek členskom štáte;
17a.
‚materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ‘ je materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte, ktorá nie je dcérskou spoločnosťou úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v ktoromkoľvek členskom štáte, ani inej finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti založenej v ktoromkoľvek členskom štáte;“
b)
vkladá sa tento bod:
„19a.
‚zmiešaná finančná holdingová spoločnosť‘ je zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ako sa vymedzuje v článku 2 bode 15 smernice 2002/87/ES;“
c)
bod 48 sa nahrádza takto:
„48.
‚orgán konsolidovaného dohľadu‘ je príslušný orgán zodpovedný za výkon dohľadu na konsolidovanom základe nad materskými úverovými inštitúciami v EÚ a úverovými inštitúciami kontrolovanými materskými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ alebo materskými zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ;“.
3.
Článok 14 sa nahrádza takto:
„Článok 14
EBA je informovaný o každom udelení povolenia. Názov každej úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie, sa uvedie do zoznamu, ktorý EBA uverejní na svojej internetovej stránke a priebežne ho aktualizuje. Príslušný orgán zodpovedný za dohľad na konsolidovanom základe poskytne dotknutým príslušným orgánom a EBA všetky informácie týkajúce sa bankovej skupiny v súlade s článkom 12 ods. 3, článkom 22 ods. 1 a článkom 73 ods. 3, najmä pokiaľ ide o informácie týkajúce sa právnej, riadiacej a organizačnej štruktúry skupiny.“
4.
Článok 39 sa mení a dopĺňa takto:
a)
v odseku 1 sa písmeno b) nahrádza takto:
„b)
úverovými inštitúciami zriadenými v tretích krajinách, ktorých materské spoločnosti, či už úverové inštitúcie, finančné holdingové spoločnosti alebo zmiešané finančné holdingové spoločnosti, majú ústredie na území Únie.“;
b)
v odseku 2 sa písmeno a) nahrádza takto:
„a)
príslušné orgány členských štátov mali možnosť získať informácie potrebné na dohľad na základe konsolidovanej finančnej situácie nad úverovými inštitúciami, finančnými holdingovými spoločnosťami alebo zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami, ktoré sa nachádzajú na území Únie a ktoré majú dcérske spoločnosti, ktoré sú úverovými inštitúciami alebo finančnými inštitúciami zriadenými v tretej krajine, alebo majú v takýchto inštitúciách účasť a“.
5.
V článku 69 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Členské štáty môžu využiť možnosť ustanovenú v odseku 1, ak je materská spoločnosť finančnou holdingovou spoločnosťou alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou zriadenou v tom istom členskom štáte ako úverová inštitúcia za predpokladu, že sa na ňu vzťahuje rovnaký dohľad, aký sa uplatňuje nad úverovými inštitúciami, a najmä štandardy ustanovené v článku 71 ods. 1.“
6.
V článku 71 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Bez toho, aby boli dotknuté články 68, 69 a 70, dodržiavajú úverové inštitúcie kontrolované materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte povinnosti stanovené v článkoch 75, 120, 123 a oddiele 5 v rozsahu a spôsobom uvedeným v článku 133, na základe konsolidovanej finančnej situácie tejto finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.
Ak materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte alebo materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte kontroluje viac ako jednu úverovú inštitúciu, prvý pododsek sa uplatňuje iba na úverovú inštitúciu, na ktorú sa uplatňuje dohľad na konsolidovanom základe v súlade s článkami 125 a 126.“
7.
V článku 72 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Úverové inštitúcie kontrolované materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ dodržiavajú povinnosti stanovené v kapitole 5 na základe konsolidovanej finančnej situácie tejto finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.
Významné dcérske spoločnosti materských finančných holdingových spoločností v EÚ alebo materských zmiešaných finančných holdingových spoločností v EÚ zverejňujú informácie stanovené v prílohe XII časti 1 bode 5 na individuálnom alebo subkonsolidovanom základe.“
8.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 72a
1. Ak sa na zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť vzťahujú rovnaké ustanovenia uvedené v tejto smernici a v smernici 2002/87/ES, najmä pokiaľ ide o dohľad zameraný na riziká, môže orgán konsolidovaného dohľadu po konzultácii s ostatnými príslušnými orgánmi zodpovednými za dohľad nad dcérskymi podnikmi uplatniť vo vzťahu k tejto zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti len príslušné ustanovenie smernice 2002/87/ES.
2. Ak sa na zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť vzťahujú rovnaké ustanovenia uvedené v tejto smernici aj v smernici 2009/138/ES, najmä pokiaľ ide o dohľad zameraný na riziká, môže orgán konsolidovaného dohľadu so súhlasom orgánu dohľadu nad skupinou v sektore poisťovníctva uplatniť vo vzťahu k tejto zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti len ustanovenie smernice, ktoré sa vzťahuje na najvýznamnejší finančný sektor určený podľa článku 3 ods. 2 smernice 2002/87/ES.
3. Orgán konsolidovaného dohľadu informuje EBA a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 (35) (ďalej len ‚EIOPA‘) o rozhodnutiach prijatých podľa odsekov 1 a 2 tohto článku. EBA, EIOPA a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 (36) (ďalej len ‚ESMA‘) vypracujú prostredníctvom Spoločného výboru európskych orgánov dohľadu (ďalej len ‚spoločný výbor‘) usmernenia zamerané na zbližovanie postupov dohľadu a vypracujú návrh regulačných technických noriem, ktorý predložia Komisii do troch rokov od schválenia usmernení.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať návrh regulačných technických predpisov uvedených v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.
9.
V článku 73 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Príslušné orgány vyžadujú od úverových inštitúcií, ktoré sú dcérskymi spoločnosťami, aby uplatňovali požiadavky stanovené v článkoch 75, 120 a 123 a v oddiele 5 tejto smernice na subkonsolidovanom základe, ak tieto úverové inštitúcie alebo ich materská spoločnosť, pokiaľ je táto materská spoločnosť finančnou holdingovou spoločnosťou alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou, majú úverovú inštitúciu, finančnú inštitúciu alebo správcovskú spoločnosť tak, ako je vymedzená v článku 2 ods. 5 smernice 2002/87/ES, ako dcérsku spoločnosť zriadenú v tretej krajine, alebo majú v takomto podniku účasť.“
10.
V článku 80 ods. 7 sa písmeno a) nahrádza takto:
„a)
zmluvná strana je inštitúciou alebo finančnou holdingovou spoločnosťou, zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou, finančnou inštitúciou, správcovskou spoločnosťou alebo podnikom pomocných služieb podliehajúcim primeraným požiadavkám na obozretné podnikanie;“.
11.
Článok 84 sa mení a dopĺňa takto:
a)
v odseku 2 sa druhý pododsek nahrádza takto:
„Ak materská úverová inštitúcia v EÚ a jej dcérske spoločnosti alebo materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ a jej dcérske spoločnosti alebo materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ a jej dcérske spoločnosti používajú IRB prístup na jednotnom základe, príslušné orgány môžu povoliť materskej inštitúcii/spoločnosti a jej dcérskym spoločnostiam, aby plnili minimálne požiadavky prílohy VII časti 4 spoločne.“;
b)
odsek 6 sa nahrádza takto:
„6. Ak sa zamýšľa používanie IRB prístupu materskou úverovou inštitúciou v EÚ a jej dcérskymi spoločnosťami, alebo materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ a jej dcérskymi spoločnosťami, alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ a jej dcérskymi spoločnosťami, príslušné orgány rôznych právnických osôb úzko spolupracujú, ako sa ustanovuje v článkoch 129 až 132.“
12.
V článku 89 ods. 1 sa písmeno e) nahrádza takto:
„e)
expozície úverovej inštitúcie voči zmluvnej strane, ktorá je jej materskou spoločnosťou, jej dcérskou spoločnosťou alebo dcérskou spoločnosťou jej materskej spoločnosti za predpokladu, že zmluvná strana je inštitúciou alebo finančnou holdingovou spoločnosťou, zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou, finančnou inštitúciou, správcovskou spoločnosťou alebo podnikom pomocných služieb podliehajúcim primeraným požiadavkám na obozretné podnikanie, alebo podnikom prepojeným vzťahom v zmysle článku 12 ods. 1 smernice 83/349/EHS, a expozície medzi úverovými inštitúciami spĺňajúcimi požiadavky ustanovené v článku 80 ods. 8;“.
13.
V článku 105 sa odseky 3 a 4 nahrádzajú takto:
„3. Ak je pokročilý prístup merania určený na to, aby ho používala materská úverová inštitúcia v EÚ a jej dcérske spoločnosti, alebo dcérske spoločnosti materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ, alebo materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ, príslušné orgány rôznych právnických osôb úzko spolupracujú, ako je ustanovené v článkoch 129 až 132. Uplatňovanie zahŕňa prvky uvedené v prílohe X časti 3.
4. Ak materská úverová inštitúcia v EÚ a jej dcérske spoločnosti alebo dcérske spoločnosti materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ používajú pokročilý prístup merania na jednotnom základe, môžu príslušné orgány materskej inštitúcii/spoločnosti a jej dcérskym spoločnostiam povoliť, aby plnili kvalifikačné kritériá stanovené v prílohe X časti 3 spoločne.“
14.
V článku 122a sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Ak materská úverová inštitúcia v EÚ, materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ alebo materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ, alebo jedna z ich dcérskych spoločností ako originátor alebo sponzor sekuritizuje expozície viacerých úverových inštitúcií, investičných spoločností alebo iných finančných inštitúcií, ktoré sú zahrnuté do pôsobnosti dohľadu na konsolidovanom základe, požiadavka uvedená v odseku 1 sa môže splniť na základe konsolidovanej situácie prepojenej materskej úverovej inštitúcie v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ. Tento odsek sa uplatňuje len vtedy, ak sa úverové inštitúcie, investičné spoločnosti alebo finančné inštitúcie, ktoré vytvorili sekuritizované expozície, zaviazali, že budú dodržiavať požiadavky ustanovené v odseku 6 a originátorovi alebo sponzorovi a materskej úverovej inštitúcii v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ včas poskytnú informácie potrebné na dodržiavanie požiadaviek uvedených v odseku 7.“
15.
V článku 125 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Ak je materská spoločnosť úverovej inštitúcie materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte, materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v členskom štáte, materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ, dohľad na konsolidovanom základe vykonávajú príslušné orgány, ktoré tejto úverovej inštitúcii udelili povolenie podľa článku 6.“
16.
Článok 126 sa nahrádza takto:
„Článok 126
1. Ak materskou spoločnosťou úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v dvoch alebo viacerých členských štátoch, je tá istá materská finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte, tá istá materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v členskom štáte, tá istá materská finančná holdingová spoločnosť v EÚ alebo tá istá materská zmiešaná finančná holdingová spoločnosť v EÚ, dohľad na konsolidovanom základe vykonávajú príslušné orgány úverovej inštitúcie, ktorej bolo udelené povolenie v členskom štáte, v ktorom bola finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť zriadená.
Ak materské spoločnosti úverových inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie v dvoch alebo viacerých členských štátoch, pozostávajú z viac ako jednej finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti s ústredím v rôznych členských štátoch a v každom z týchto štátov sa nachádza úverová inštitúcia, dohľad na konsolidovanom základe vykonáva príslušný orgán úverovej inštitúcie s najväčšou celkovou bilančnou sumou.
2. Ak viac ako jedna úverová inštitúcia, ktorej bolo udelené povolenie v Únii, má rovnakú materskú finančnú holdingovú spoločnosť alebo rovnakú materskú zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť a žiadnej z týchto úverových inštitúcií nebolo udelené povolenie v členskom štáte, v ktorom bola finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť zriadená, dohľad na konsolidovanom základe vykonáva príslušný orgán, ktorý udelil povolenie úverovej inštitúcii s najväčšou celkovou bilančnou sumou, ktorá sa bude považovať na účely tejto smernice za úverovú inštitúciu kontrolovanú materskou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ alebo materskou zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou v EÚ.
3. V konkrétnych prípadoch môžu príslušné orgány prostredníctvom spoločnej dohody upustiť od kritérií uvedených v odsekoch 1 a 2, ak by bolo ich uplatňovanie neprimerané, pri zohľadnení úverových inštitúcií a významu ich aktivít v rôznych krajinách, a poveriť iný príslušný orgán, aby vykonával dohľad na konsolidovanom základe. Príslušné orgány poskytnú pred prijatím rozhodnutia o tomto upustení materskej úverovej inštitúcii v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ, materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo úverovej inštitúcii s najväčšou celkovou bilančnou sumou, podľa potreby príležitosť vyjadriť k tomuto rozhodnutiu svoje stanovisko.
4. Príslušné orgány oznámia Komisii a EBA každú dohodu podľa odseku 3.“
17.
Článok 127 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odsek 1 sa nahrádza takto:
„1. Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia na zahrnutie finančných holdingových spoločností alebo zmiešaných finančných holdingových spoločností do konsolidovaného dohľadu, ak je to vhodné. Bez toho, aby bol dotknutý článok 135, konsolidácia finančnej situácie finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti neznamená, že príslušné orgány sú povinné vykonávať úlohu dohľadu vo vzťahu k finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti na samostatnom základe.“;
b)
odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Členské štáty stanovia, že ich príslušné orgány zodpovedné za výkon dohľadu na konsolidovanom základe môžu dcérske spoločnosti úverovej inštitúcie, alebo finančnej holdingovej spoločnosti, alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, ktoré nepatria do rozsahu dohľadu na konsolidovanom základe, požiadať o informácie uvedené v článku 137. V takom prípade sa uplatňujú postupy pre prenos a overovanie informácií stanovené v uvedenom článku.“
18.
Článok 129 sa mení a dopĺňa takto:
a)
v prvom pododseku odseku 1 sa úvodná časť nahrádza takto:
„1. Okrem povinností vyplývajúcich z ustanovení tejto smernice vykonáva príslušný orgán zodpovedný za výkon dohľadu na konsolidovanom základe nad materskými úverovými inštitúciami v EÚ a úverovými inštitúciami kontrolovanými materskými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ alebo materskými zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ tieto úlohy:“;
b)
v odseku 2 sa prvý pododsek nahrádza takto:
„2. V prípade žiadostí o udelenie povolení uvedených v článku 84 ods. 1, článku 87 ods. 9 a článku 105 a v prílohe III časti 6, predložených materskou úverovou inštitúciou v EÚ a jej dcérskymi spoločnosťami alebo spoločne dcérskymi spoločnosťami materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ, pracujú príslušné orgány spoločne a vedú spolu v plnom rozsahu konzultácie s cieľom rozhodnúť, či udeliť žiadané povolenie alebo nie a určiť prípadné podmienky, ktorým by malo takéto povolenie podliehať.“;
c)
v odseku 3:
i)
prvý pododsek sa nahrádza takto:
„3. Orgán konsolidovaného dohľadu a príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej úverovej inštitúcie v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ vyvinú v rámci svojich právomocí maximálne úsilie na dosiahnutie spoločného rozhodnutia o uplatnení článkov 123 a 124 na zistenie primeranosti konsolidovanej úrovne vlastných zdrojov držaných skupinou so zreteľom na jej finančnú situáciu a rizikový profil a požadovanej úrovne vlastných zdrojov na uplatnenie článku 136 ods. 2 voči každému subjektu v bankovej skupine a na konsolidovanom základe.“;
ii)
piaty pododsek sa nahrádza takto:
„Rozhodnutie o uplatnení článkov 123 a 124 a článku 136 ods. 2 prijmú zodpovedajúce príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej úverovej inštitúcie v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ na individuálnom alebo subkonsolidovanom základe po náležitom zvážení názorov a výhrad vyjadrených orgánom konsolidovaného dohľadu. Ak na konci štvormesačného obdobia ktorýkoľvek z dotknutých príslušných orgánov postúpi vec EBA v súlade s článkom 19 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, príslušné orgány musia odložiť svoje rozhodnutie a čakať na akékoľvek rozhodnutie, ktoré EBA prijme v súlade s článkom 19 ods. 3 uvedeného nariadenia, a svoje rozhodnutie musia prijať v súlade s rozhodnutím, ktoré prijal EBA. Toto štvormesačné obdobie sa má v zmysle uvedeného nariadenia považovať za zmierovacie obdobie. EBA rozhodne do jedného mesiaca. Vec sa nepostúpi EBA po uplynutí tohto štvormesačného obdobia alebo po dosiahnutí spoločného rozhodnutia.“;
iii)
deviaty pododsek sa nahrádza takto:
„Spoločné rozhodnutie uvedené v prvom pododseku a akékoľvek rozhodnutie prijaté v prípade, ak neexistuje spoločné rozhodnutie v súlade so štvrtým a piatym pododsekom, sa aktualizujú každoročne alebo, vo výnimočných prípadoch, keď príslušný orgán zodpovedný za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej úverovej inštitúcie v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ predloží orgánu konsolidovaného dohľadu písomnú a úplne odôvodnenú žiadosť o aktualizáciu rozhodnutia o uplatnení článku 136 ods. 2 V tomto prípade sa môže aktualizácia vyriešiť na dvojstrannom základe medzi orgánom konsolidovaného dohľadu a príslušným orgánom, ktorý predložil žiadosť.“
19.
V článku 131a ods. 2 sa šiesty pododsek nahrádza takto:
„Do kolégií orgánov dohľadu sa môžu zapojiť tieto orgány:
a)
príslušné orgány zodpovedné za dohľad nad dcérskymi spoločnosťami materskej úverovej inštitúcie v EÚ, materskej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ alebo materskej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti v EÚ;
b)
príslušné orgány hostiteľskej krajiny, v ktorej sú zriadené dôležité pobočky uvedené v článku 42a;
c)
centrálne banky podľa potreby a
d)
príslušné orgány tretích krajín pod podmienkou, že sú dodržané požiadavky na dôvernosť, ktoré sú podľa názoru všetkých príslušných orgánov rovnocenné požiadavkám v článkoch 44 až 52.“
20.
Článok 132 ods. 1 sa mení a dopĺňa takto:
a)
piaty pododsek sa nahrádza takto:
„Príslušné orgány zodpovedné za konsolidovaný dohľad nad materskými úverovými inštitúciami v EÚ a úverovými inštitúciami kontrolovanými materskými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ alebo materskými zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami v EÚ predovšetkým poskytnú príslušným orgánom ostatných členských štátov, ktoré vykonávajú dohľad nad dcérskymi spoločnosťami týchto materských spoločností, všetky príslušné informácie. Pri určovaní rozsahu relevantných informácií sa zohľadňuje význam týchto dcérskych spoločností v rámci finančného systému v týchto členských štátoch.“;
b)
v šiestom pododseku sa písmeno a) nahrádza takto:
„a)
identifikácia právnej, riadiacej a organizačnej štruktúry skupiny vrátane všetkých regulovaných subjektov, neregulovaných subjektov, neregulovaných dcérskych spoločností a významných pobočiek patriacich do skupiny, materských spoločností, v súlade s článkom 12 ods. 3, článkom 22 ods. 1 a článkom 73 ods. 3, ako aj identifikácia príslušných orgánov regulovaných subjektov patriacich do skupiny;“.
21.
Článok 135 sa nahrádza takto:
„Článok 135
Členské štáty vyžadujú, aby osoby, ktoré skutočne riadia činnosť finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, mali dostatočne dobrú povesť a dostatočné skúsenosti na vykonávanie týchto povinností.“
22.
V článku 139 ods. 3 sa prvý pododsek nahrádza takto:
„3. Členské štáty povolia výmenu informácií uvedených v odseku 2 medzi svojimi príslušnými orgánmi s tým, že pokiaľ ide o finančné holdingové spoločnosti, zmiešané finančné holdingové spoločnosti, finančné inštitúcie alebo podniky pomocných služieb, zo zhromažďovania či držania informácií v žiadnom prípade nevyplýva, že sa od týchto príslušných orgánov vyžaduje, aby plnili funkciu dohľadu jednotlivo vo vzťahu k uvedeným inštitúciám alebo podnikom.“
23.
Článok 140 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odsek 1 sa nahrádza takto:
„1. Ak úverová inštitúcia, finančná holdingová spoločnosť, zmiešaná finančná holdingová spoločnosť alebo holdingová spoločnosť so zmiešanou činnosťou kontroluje jednu alebo viac dcérskych spoločností, ktoré sú poisťovňami alebo inými podnikmi poskytujúcimi investičné služby, ktoré podliehajú udeleniu povolenia, príslušné orgány a orgány poverené verejnou úlohou vykonávať dohľad nad poisťovňami alebo uvedenými ostatnými podnikmi poskytujúcimi investičné služby úzko spolupracujú. Tieto orgány si bez toho, aby boli dotknuté ich príslušné povinnosti, navzájom poskytujú všetky informácie, ktoré môžu zjednodušiť plnenie ich úloh a umožnia dohľad nad činnosťou a celkovou finančnou situáciou podnikov, nad ktorými vykonávajú dohľad.“;
b)
odsek 3 sa nahrádza takto:
„3. Príslušné orgány zodpovedné za dohľad na konsolidovanom základe zostavia zoznamy finančných holdingových spoločností alebo zmiešaných finančných holdingových spoločností uvedených v článku 71 ods. 2 Tieto zoznamy sa oznámia príslušným orgánom ostatných členských štátov, EBA a Komisii.“
24.
Články 141 a 142 sa nahrádzajú takto:
„Článok 141
Ak si pri uplatňovaní tejto smernice príslušné orgány jedného členského štátu v konkrétnych prípadoch chcú overiť informácie o úverovej inštitúcii, finančnej holdingovej spoločnosti, finančnej inštitúcii, podniku pomocných služieb, holdingovej spoločnosti so zmiešanou činnosťou, zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, dcérskej spoločnosti uvedenej v článku 137 alebo dcérskej spoločnosti uvedenej v článku 127 ods. 3, ktoré sa nachádzajú na území iného členského štátu, požiadajú príslušné orgány tohto členského štátu, aby toto overenie vykonali. Orgány, ktoré takúto žiadosť dostanú, vyhovejú v rámci svojich právomocí žiadosti buď tak, že overenie vykonajú sami, alebo tak, že orgánom, ktoré žiadosť podali, povolia vykonať overenie, alebo že vykonanie overenia umožnia audítorovi alebo znalcovi. Príslušný orgán, ktorý podal takúto žiadosť, sa môže zúčastniť na overovaní, ak overovanie nevykonáva sám.
Článok 142
Členské štáty bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia ich trestného práva, zabezpečia, aby finančným holdingovým spoločnostiam, zmiešaným finančným holdingovým spoločnostiam, holdingovým spoločnostiam so zmiešanou činnosťou alebo na ich skutočným manažérom, ktorí porušujú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia prijaté na transpozíciu článkov 124 až 141 a tohto článku, mohli byť uložené sankcie alebo opatrenia zamerané na ukončenie zistených porušení alebo ich príčin. Príslušné orgány úzko spolupracujú, aby zabezpečili, že tieto sankcie či opatrenia dosiahnu želaný účinok, najmä ak sa ústredné vedenie alebo hlavný podnik finančnej holdingovej spoločnosti, alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, alebo holdingovej spoločnosti so zmiešanou činnosťou nenachádza v rovnakom členskom štáte ako jej sídlo.“
25.
Článok 143 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odsek 1 sa nahrádza takto:
„1. Ak úverová inštitúcia, ktorej materskou spoločnosťou je úverová inštitúcia, alebo finančná holdingová spoločnosť alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť s ústredím v tretej krajine, nepodlieha konsolidovanému dohľadu podľa článkov 125 a 126, príslušné orgány preveria, či úverová inštitúcia podlieha konsolidovanému dohľadu príslušného orgánu tretej krajiny, ktorý je rovnocenný dohľadu, na ktorý sa vzťahujú zásady stanovené v tejto smernici.
Toto overenie vykoná príslušný orgán, ktorý by bol zodpovedný za konsolidovaný dohľad, ak by sa uplatnil odsek 3, a to buď na žiadosť materskej spoločnosti alebo akýchkoľvek regulovaných subjektov, ktorým bolo v Únii udelené povolenie, alebo z vlastnej iniciatívy. Príslušný orgán konzultuje s ostatnými dotknutými príslušnými orgánmi.“;
b)
v odseku 3 sa tretí pododsek nahrádza takto:
„Príslušné orgány môžu predovšetkým vyžadovať založenie finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti s ústredím v Únii a môžu uplatňovať ustanovenia o konsolidovanom dohľade na konsolidovanú pozíciu tejto finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.“
26.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 146a
Členské štáty požadujú od úverových inštitúcií, aby na úrovni bankovej skupiny uverejňovali každoročne, buď v úplnej podobe alebo vo forme odkazov na rovnocenné informácie, popis svojej právnej, riadiacej a organizačnej štruktúry.“
27.
Príloha X sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou III k tejto smernici.
Článok 4
Zmeny a doplnenia smernice 2009/138/ES
Smernica 2009/138/ES sa mení a dopĺňa takto:
1.
V článku 212 ods. 1 sa písmená f) a g) nahrádzajú takto:
„f)
‚holdingová poisťovňa‘ znamená materský podnik, ktorý nie je zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou a ktorého hlavnou podnikateľskou činnosťou je nadobúdať a vlastniť účasti v dcérskych podnikoch, ak sú tieto dcérske podniky výlučne alebo hlavne poisťovňami alebo zaisťovňami, alebo poisťovňami alebo zaisťovňami tretej krajiny, pričom aspoň jeden z takých dcérskych podnikov je poisťovňou alebo zaisťovňou;
g)
‚zmiešaná holdingová poisťovňa‘ znamená materský podnik iný ako poisťovňa, poisťovňa tretej krajiny, zaisťovňa, zaisťovňa tretej krajiny, holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ktorého aspoň jeden z dcérskych podnikov je poisťovňa alebo zaisťovňa;
h)
‚zmiešaná finančná holdingová spoločnosť‘ znamená zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť, ako je uvedené v článku 2 bode 15 smernice 2002/87/ES.“
2.
V článku 213 sa odseky 2 a 3 nahrádzajú takto:
„2. Členské štáty zabezpečia, aby sa dohľad na úrovni skupiny uplatňoval takto:
a)
na poisťovne alebo zaisťovne, ktoré sú podnikmi s účasťou minimálne v jednej poisťovni, zaisťovni, poisťovni tretej krajiny alebo zaisťovni tretej krajiny, v súlade s článkami 218 až 258;
b)
na poisťovne alebo zaisťovne, ktorých materským podnikom je holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ktorá má ústredie v Únii, v súlade s článkami 218 až 258;
c)
na poisťovne alebo zaisťovne, ktorých materským podnikom je holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ktorá má ústredie v tretej krajine, alebo poisťovňa alebo zaisťovňa tretej krajiny, v súlade s článkami 260 až 263;
d)
na poisťovne alebo zaisťovne, ktorých materským podnikom je zmiešaná holdingová poisťovňa, v súlade s článkom 265.
3. Ak poisťovňa alebo zaisťovňa s účasťou alebo holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ktorá má ústredie v Únii, je buď prepojeným podnikom regulovaného subjektu alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, na ktoré sa vzťahuje doplnkový dohľad v súlade s článkom 5 ods. 2 smernice 2002/87/ES, alebo ona samotná je takýmto regulovaným subjektom alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou, v prípadoch uvedených v odseku 2 písm. a) a b) môže orgán dohľadu nad skupinou po konzultácii s ostatnými dotknutými orgánmi dohľadu rozhodnúť, že na úrovni tejto poisťovne alebo zaisťovne s účasťou, alebo tejto holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti nebude vykonávať dohľad nad koncentráciou rizík uvedený v článku 244 tejto smernice, dohľad nad vnútroskupinovými transakciami uvedený v článku 245 tejto smernice alebo ani jeden z týchto dohľadov.
4. Ak sa na zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť vzťahujú rovnaké ustanovenia uvedené v tejto smernici a v smernici 2002/87/ES, najmä pokiaľ ide o dohľad zameraný na riziká, môže orgán dohľadu nad skupinou po konzultácii s ostatnými dotknutými orgánmi dohľadu uplatniť vo vzťahu k tejto zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti len príslušné ustanovenia smernice 2002/87/ES.
5. Ak sa na zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť vzťahujú rovnaké ustanovenia uvedené v tejto smernici aj v smernici 2006/48/ES, najmä pokiaľ ide o dohľad zameraný na riziká, môže orgán dohľadu nad skupinou na základe dohody s orgánom konsolidovaného dohľadu v sektore bankovníctva a investičných služieb uplatniť len ustanovenia smernice, ktoré sa vzťahuje na najvýznamnejší sektor, v súlade s článkom 3 ods. 2 smernice 2002/87/ES.
6. Orgán dohľadu nad skupinou informuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 (37) (ďalej len ‚EBA‘) a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 (38) (ďalej len ‚EIOPA‘) o rozhodnutiach prijatých podľa odsekov 4 a 5. EBA, EIOPA a Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 (39) (ďalej len ‚ESMA‘) vypracujú prostredníctvom Spoločného výboru európskych orgánov dohľadu (ďalej len ‚spoločný výbor‘) usmernenia zamerané na zbližovanie postupov dohľadu a do troch rokov od schválenia týchto usmernení vypracujú návrh regulačných technických predpisov.
Na Komisiu sa deleguje právomoc prijať regulačné technické predpisy uvedené v prvom pododseku v súlade s článkami 10 až 14 nariadenia (EÚ) č. 1093/2010, nariadenia (EÚ) č. 1094/2010 a nariadenia (EÚ) č. 1095/2010.
3.
V článku 214 sa odsek 1 nahrádza takto:
„1. Výkon dohľadu nad skupinou v súlade s článkom 213 neznamená, že sa od orgánov dohľadu vyžaduje, aby plnili úlohu dohľadu jednotlivo vo vzťahu k poisťovni tretej krajiny, zaisťovni tretej krajiny, holdingovej poisťovni, zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti alebo zmiešanej holdingovej poisťovni bez toho, aby bol dotknutý článok 257, pokiaľ ide o holdingové poisťovne alebo zmiešané finančné holdingové spoločnosti.“
4.
V článku 215 sa odseky 1 a 2 nahrádzajú takto:
„1. Ak je samotná poisťovňa alebo zaisťovňa s účasťou, alebo holdingová poisťovňa, alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť uvedená v článku 213 ods. 2 písm. a) a b) dcérskym podnikom inej poisťovne alebo zaisťovne, alebo inej holdingovej poisťovne alebo inej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, ktorá má ústredie v Únii, články 218 až 258 sa uplatňujú iba na úrovni najvyššie postavenej materskej poisťovne alebo zaisťovne, holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, ktorá má ústredie v Únii.
2. Ak je najvyššie postavená materská poisťovňa alebo zaisťovňa, alebo holdingová poisťovňa, alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ktorá má ústredie v Únii, uvedená v odseku 1, dcérskym podnikom podniku, na ktorý sa vzťahuje doplnkový dohľad v súlade s článkom 5 ods. 2 smernice 2002/87/ES, orgán dohľadu nad skupinou môže po konzultácii s ostatnými dotknutými orgánmi dohľadu rozhodnúť, že na úrovni tohto najvyššie postaveného materského podniku alebo spoločnosti nebude vykonávať dohľad nad koncentráciou rizík uvedený v článku 244, dohľad nad vnútroskupinovými transakciami uvedený v článku 245 alebo ani jeden z týchto dohľadov.“
5.
V článku 216 sa odsek 1 nahrádza takto:
„1. Ak poisťovňa alebo zaisťovňa s účasťou, alebo holdingová poisťovňa, alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, ktorá má ústredie v Únii, uvedená v článku 213 ods. 2 písm. a) a b), nemá ústredie v rovnakom členskom štáte ako najvyššie postavený materský podnik na úrovni Únie podľa článku 215, členské štáty môžu umožniť svojim orgánom dohľadu, aby po konzultácii s orgánom dohľadu nad skupinou a s týmto najvyššie postaveným materským podnikom na úrovni Únie rozhodli, že dohľad nad skupinou sa bude vzťahovať na najvyššie postavený materský podnik alebo zaisťovňu, holdingovú poisťovňu alebo zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť na vnútroštátnej úrovni.“
6.
Článok 219 sa nahrádza takto:
„Článok 219
Periodicita výpočtu
1. Orgán dohľadu nad skupinou zabezpečí, aby výpočty uvedené v článku 218 ods. 2 a 3 vykonávali aspoň raz za rok poisťovňa alebo zaisťovňa s účasťou, holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť.
Relevantné údaje pre tento výpočet, ako aj jeho výsledky predloží orgánu dohľadu nad skupinou poisťovňa alebo zaisťovňa s účasťou, alebo ak na vrchole skupiny nie je poisťovňa alebo zaisťovňa, tak holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, alebo podnik v skupine, ktorý po konzultácii s ostatnými dotknutými orgánmi dohľadu a so skupinou samotnou určí orgán dohľadu nad skupinou.
2. Poisťovňa, zaisťovňa, holdingová poisťovňa a zmiešaná finančná holdingová spoločnosť priebežne monitoruje kapitálovú požiadavku na solventnosť skupiny. Ak sa rizikový profil skupiny významne odchyľuje od predpokladov, z ktorých vychádza naposledy oznámená kapitálová požiadavka na solventnosť skupiny, kapitálová požiadavka na solventnosť skupiny sa bezodkladne prepočíta a oznámi sa orgánu dohľadu nad skupinou.
Ak existuje opodstatnená domnienka, že sa rizikový profil skupiny významne zmenil od dátumu posledného oznámenia kapitálovej požiadavky na solventnosť skupiny, orgán dohľadu nad skupinou môže požadovať, aby sa opätovne vypočítala kapitálová požiadavka na solventnosť skupiny.“
7.
Článok 226 sa nahrádza takto:
„Článok 226
Prostrednícke holdingové poisťovne
1. Pri výpočte skupinovej solventnosti poisťovne alebo zaisťovne, ktorá vlastní účasť v prepojenej poisťovni, prepojenej zaisťovni, poisťovni tretej krajiny alebo zaisťovni tretej krajiny prostredníctvom holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, sa zohľadní situácia tejto holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti.
Výlučne na účely tohto výpočtu sa prostrednícka holdingová poisťovňa alebo prostrednícka zmiešaná finančná holdingová spoločnosť posudzuje tak, ako keby bola poisťovňou alebo zaisťovňou, na ktorú sa vzťahujú pravidlá ustanovené v hlave I kapitole VI oddiele 4 pododdieloch 1, 2 a 3 v súvislosti s kapitálovou požiadavkou na solventnosť a ako keby sa na ňu vzťahovali rovnaké podmienky, ako sú podmienky ustanovené v hlave I kapitole VI oddiele 3 pododdieloch 1, 2 a 3 v súvislosti s vlastnými zdrojmi použiteľnými na krytie kapitálovej požiadavky na solventnosť.
2. V prípadoch, keď prostrednícka holdingová poisťovňa alebo prostrednícka zmiešaná finančná holdingová spoločnosť má podriadené dlhy alebo iné použiteľné vlastné zdroje podliehajúce obmedzeniu v súlade s článkom 98, uznajú sa ako použiteľné vlastné zdroje do výšky vypočítanej za použitia limitov stanovených v článku 98 na celkové použiteľné vlastné zdroje splatné na úrovni skupiny v porovnaní s kapitálovou požiadavkou na solventnosť na úrovni skupiny.
Všetky použiteľné vlastné zdroje prostredníckej holdingovej poisťovne alebo prostredníckej zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, ktoré by si vyžadovali predchádzajúce schválenie orgánom dohľadu v súlade s článkom 90, keby ich mala poisťovňa alebo zaisťovňa, sa môžu zahrnúť do výpočtu skupinovej solventnosti, len ak boli riadne schválené orgánom dohľadu nad skupinou.“
8.
V článku 231 ods. 1 sa prvý pododsek nahrádza takto:
„1. V prípade, že žiadosť o povolenie na výpočet konsolidovanej kapitálovej požiadavky na solventnosť skupiny, ako aj kapitálovej požiadavky na solventnosť poisťovne a zaisťovne v skupine na základe vnútorného modelu predloží poisťovňa alebo zaisťovňa a jej prepojené podniky, alebo prepojené podniky holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti spoločne, dotknuté orgány dohľadu spolupracujú pri prijímaní rozhodnutia, či udeliť alebo neudeliť toto povolenie, a prípadne stanovia podmienky, za akých sa povolenie udelí.“
9.
V článku 233 sa odsek 5 nahrádza takto:
„5. V prípade žiadosti o povolenie na výpočet kapitálovej požiadavky na solventnosť poisťovne alebo zaisťovne v skupine na základe vnútorného modelu, predloženej poisťovňou alebo zaisťovňou a jej prepojenými podnikmi, alebo prepojenými podnikmi holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti spoločne, sa primerane uplatňuje článok 231.“
10.
V hlave III kapitole II oddiele 1 sa názov pododdielu 5 nahrádza takto:
11.
Článok 235 sa nahrádza takto:
„Článok 235
Skupinová solventnosť holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti
1. Ak sú poisťovne a zaisťovne dcérskymi podnikmi holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, orgán dohľadu nad skupinou zabezpečí, aby sa výpočet skupinovej solventnosti vykonal na úrovni holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti podľa článku 220 ods. 2 až článku 233.
2. Na účely tohto výpočtu sa materský podnik posudzuje ako poisťovňa alebo zaisťovňa podliehajúca pravidlám stanoveným v hlave I kapitole VI oddiele 4 pododdieloch 1, 2 a 3, pokiaľ ide o kapitálovú požiadavku solventnosti, a podmienkam stanoveným v hlave I kapitole IV oddiele 3 pododdieloch 1, 2 a 3, pokiaľ ide o vlastné zdroje použiteľné na krytie kapitálovej požiadavky solventnosti.“
12.
Článok 243 sa nahrádza takto:
„Článok 243
Dcérske podniky holdingovej poisťovne a zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti
Na poisťovne a zaisťovne, ktoré sú dcérskymi podnikmi holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, sa primerane uplatňujú články 236 až 242.“
13.
V článku 244 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Členské štáty požadujú od poisťovní a zaisťovní alebo holdingových poisťovní alebo zmiešaných finančných holdingových spoločností, aby pravidelne a minimálne raz za rok oznamovali orgánu dohľadu nad skupinou každú významnú koncentráciu rizík na úrovni skupiny, ak sa neuplatňuje článok 215 ods. 2.
Potrebné informácie predloží orgánu dohľadu nad skupinou poisťovňa alebo zaisťovňa, ktorá je na vrchole skupiny, alebo ak na vrchole skupiny nie je poisťovňa alebo zaisťovňa, tak holdingová poisťovňa, zmiešaná finančná holdingová spoločnosť alebo poisťovňa či zaisťovňa v skupine, ktorú určí orgán dohľadu nad skupinou po konzultácii s ostatnými dotknutými orgánmi dohľadu a so skupinou.
Koncentrácie rizík uvedené v prvom pododseku podliehajú dohľadu vykonávanému orgánom dohľadu nad skupinou.“
14.
V článku 245 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Členské štáty požadujú od poisťovní a zaisťovní, holdingových poisťovní a zmiešaných finančných holdingových spoločností, aby pravidelne a minimálne raz za rok oznamovali orgánu dohľadu nad skupinou každú dôležitú vnútroskupinovú transakciu poisťovne a zaisťovne v rámci skupiny, vrátane transakcií, ktoré sa uskutočnili s fyzickými osobami, ktoré majú úzke väzby s ktorýmkoľvek podnikom v skupine, ak sa neuplatňuje článok 215 ods. 2.
Členské štáty okrem toho požadujú, aby sa každá veľmi významná vnútroskupinová transakcia oznámila, hneď ako je to možné.
Potrebné informácie predloží orgánu dohľadu nad skupinou poisťovňa alebo zaisťovňa, ktorá je na vrchole skupiny, alebo ak na vrchole skupiny nie je poisťovňa alebo zaisťovňa, tak holdingová poisťovňa, zmiešaná finančná holdingová spoločnosť alebo poisťovňa či zaisťovňa v skupine, ktorú určí orgán dohľadu nad skupinou po konzultácii s ostatnými dotknutými orgánmi dohľadu a so skupinou.
Vnútroskupinové transakcie podliehajú dohľadu, ktorý vykonáva orgán dohľadu nad skupinou.“
15.
V článku 246 ods. 4 sa prvý, druhý a tretí pododsek nahrádzajú takto:
„4. Členské štáty požadujú od poisťovne alebo zaisťovne s účasťou, holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, aby vykonala na úrovni skupiny posúdenie požadované v článku 45. Vlastné posúdenie rizika a solventnosti vykonané na úrovni skupiny podlieha preskúmaniu orgánom dohľadu nad skupinou v súlade s kapitolou III.
Ak sa výpočet solventnosti na úrovni skupiny vykonáva v súlade s metódou 1 uvedenou v článku 230, poisťovňa alebo zaisťovňa s účasťou, holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť poskytne orgánu dohľadu nad skupinou riadne vysvetlenie rozdielu medzi sumou kapitálových požiadaviek na solventnosť všetkých prepojených poisťovní a zaisťovní v skupine a konsolidovanou kapitálovou požiadavkou na solventnosť skupiny.
Poisťovňa alebo zaisťovňa s účasťou, holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť môže vykonať, ak s tým súhlasí orgán dohľadu nad skupinou, akékoľvek posúdenie požadované podľa článku 45 na úrovni skupiny a súčasne na úrovni ktoréhokoľvek dcérskeho podniku v skupine a môže vyhotoviť jediný dokument obsahujúci všetky tieto posúdenia.“
16.
V článku 247 ods. 2 sa písmeno b) nahrádza takto:
„b)
ak skupina nie je riadená poisťovňou alebo zaisťovňou, tak nasledujúcim orgánom dohľadu:
i)
ak je materský podnik poisťovne alebo zaisťovne holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť, tak orgánom dohľadu, ktorý tejto poisťovni alebo zaisťovni udelil povolenie;
ii)
ak je materským podnikom viac ako jednej poisťovne alebo zaisťovne s ústredím v Únii rovnaká holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť a jednému z týchto podnikov bolo udelené povolenie v členskom štáte, v ktorom má holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť ústredie, tak orgánom dohľadu nad poisťovňou alebo zaisťovňou, ktorej bolo udelené povolenie v tomto členskom štáte;
iii)
ak je na vrchole skupiny viac ako jedna holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť s ústredím v rôznych členských štátoch a v každom z týchto členských štátov sa nachádza poisťovňa alebo zaisťovňa, tak orgánom dohľadu nad poisťovňou alebo zaisťovňou s najväčšou celkovou bilančnou sumou;
iv)
ak je materským podnikom viac ako jednej poisťovne alebo zaisťovne s ústredím v Únii rovnaká holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť a žiadnemu z týchto podnikov nebolo udelené povolenie v členskom štáte, v ktorom má holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť ústredie, tak orgánom dohľadu, ktorý udelil povolenie poisťovni alebo zaisťovni s najväčšou bilančnou sumou alebo
v)
ak je skupina skupinou bez materského podniku alebo vo všetkých prípadoch, ktoré nie sú uvedené v bodoch i) až iv), tak orgánom dohľadu, ktorý udelil povolenie poisťovni alebo zaisťovni s najväčšou celkovou bilančnou sumou.“
17.
V článku 249 ods. 1 sa dopĺňa tento pododsek:
„Orgán dohľadu nad skupinou poskytne dotknutým orgánom dohľadu a EIOPA všetky informácie týkajúce sa skupiny v súlade s článkom 19, článkom 51 ods. 1 a článkom 254 ods. 2, najmä pokiaľ ide o informácie týkajúce sa právnej, riadiacej a organizačnej štruktúry skupiny.“
18.
V článku 256 sa odseky 1 a 2 nahrádzajú takto:
„1. Členské štáty požadujú od poisťovne a zaisťovne s účasťou, holdingovej poisťovne a zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, aby každoročne zverejnila správu o solventnosti a finančnej situácii na úrovni skupiny. Primerane sa uplatňujú články 51, 53, 54 a 55.
2. Poisťovňa alebo zaisťovňa s účasťou, holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť môže so súhlasom orgánu dohľadu nad skupinou predložiť jedinú správu o jej solventnosti a finančnej situácii obsahujúcu:
a)
informácie na úrovni skupiny, ktoré sa musia zverejniť v súlade s odsekom 1;
b)
za každý dcérsky podnik v rámci skupiny, ktorý je jednotlivo identifikovateľný, informácie, ktoré sa musia zverejniť v súlade s článkami 51, 53, 54 a 55.
Orgán dohľadu nad skupinou pred poskytnutím súhlasu v súlade s prvým pododsekom konzultuje a náležite zohľadní názory a námietky členov kolégia orgánov dohľadu.“
19.
Článok 257 sa nahrádza takto:
„Článok 257
Správny orgán, riadiaci orgán alebo dozorný orgán holdingovej poisťovne a zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti
Členské štáty vyžadujú, aby všetky osoby, ktoré skutočne riadia holdingovú poisťovňu alebo zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť, spĺňali požiadavku vhodnosti a odbornosti pri výkone svojich funkcií.
Článok 42 sa uplatňuje primerane.“
20.
V článku 258 sa odseky 1 a 2 nahrádzajú takto:
„1. Ak poisťovne alebo zaisťovne v skupine nedodržiavajú požiadavky stanovené v článkoch 218 až 246, alebo v prípade, že sú požiadavky splnené, ale môže byť ohrozená solventnosť, alebo ak vnútroskupinové transakcie alebo koncentrácie rizík ohrozujú finančnú situáciu poisťovne alebo zaisťovne, nevyhnutné opatrenia s cieľom čo najskôr vyriešiť túto situáciu prijmú:
a)
orgán dohľadu nad skupinou, ak ide o holdingové poisťovne a zmiešané finančné holdingové spoločnosti;
b)
orgány dohľadu, ak ide o poisťovne a zaisťovne.
Ak v prípade uvedenom v písmene a) prvého pododseku nie je orgán dohľadu nad skupinou jedným z orgánov dohľadu členského štátu, v ktorom má holdingová poisťovňa alebo zmiešaná finančná holdingová spoločnosť ústredie, orgán dohľadu nad skupinou informuje tieto orgány dohľadu o svojich zisteniach, aby im umožnil prijať nevyhnutné opatrenia.
Ak v prípade uvedenom v písmene b) prvého pododseku orgán dohľadu nad skupinou nie je jedným z orgánov dohľadu členského štátu, v ktorom má poisťovňa alebo zaisťovňa ústredie, orgán dohľadu nad skupinou informuje tieto orgány dohľadu o výsledkoch svojich zistení, aby im umožnil prijať nevyhnutné opatrenia.
Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2, členské štáty určia opatrenia, ktoré môžu prijať ich orgány dohľadu v súvislosti s holdingovými poisťovňami a zmiešanými finančnými holdingovými spoločnosťami.
Dotknuté orgány dohľadu vrátane orgánu dohľadu nad skupinou podľa potreby koordinujú svoje opatrenia.
2. Členské štáty bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia ich trestného práva, ukladajú sankcie alebo prijímajú opatrenia týkajúce sa holdingových poisťovní a zmiešaných finančných holdingových spoločností, ktoré porušujú zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia prijaté na účely transpozície tejto hlavy, alebo týkajúce sa osôb, ktoré skutočne riadia tieto podniky. Orgány dohľadu úzko spolupracujú s cieľom zabezpečiť, aby takéto sankcie alebo opatrenia boli účinné, najmä ak sa ústredné vedenie alebo hlavný subjekt holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti nenachádza v tom istom členskom štáte, v ktorom má svoje ústredie.“
21.
Článok 262 sa nahrádza takto:
„Článok 262
Materské podniky so sídlom v tretej krajine: chýbajúca rovnocennosť
1. Ak preverenie vykonané v súlade s článkom 260 poukazuje na to, že neexistuje rovnocenný dohľad, členské štáty uplatnia na poisťovne a zaisťovne primerane buď články 218 až 258, a to a s výnimkou článkov 236 až 243, alebo jednu z metód uvedených v odseku 2 tohto článku.
Všeobecné zásady a metódy ustanovené v článkoch 218 až 258 sa uplatňujú na úrovni holdingovej poisťovne, zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, poisťovne tretej krajiny alebo zaisťovne tretej krajiny.
Výlučne na účely výpočtu skupinovej solventnosti sa materský podnik posudzuje tak, ako keby bol poisťovňou alebo zaisťovňou, na ktorú sa vzťahujú rovnaké podmienky, ako sú podmienky stanovené v hlave I kapitole VI oddiele 3 pododdieloch 1, 2 a 3, pokiaľ ide o vlastné zdroje použiteľné na krytie kapitálovej požiadavky na solventnosť, a jedna z týchto požiadaviek:
a)
kapitálová požiadavka na solventnosť stanovená v súlade so zásadami uvedenými v článku 226, ak ide o holdingovú poisťovňu alebo zmiešanú finančnú holdingovú spoločnosť;
b)
kapitálová požiadavka na solventnosť stanovená v súlade so zásadami uvedenými v článku 227, ak ide o poisťovňu tretej krajiny alebo zaisťovňu tretej krajiny.
2. Členské štáty umožnia svojim orgánom dohľadu, aby uplatnili iné metódy, ktorými sa zabezpečí primeraný dohľad nad poisťovňami a zaisťovňami v skupine. Uvedené metódy schváli orgán dohľadu nad skupinou po porade s ostatnými príslušnými orgánmi dohľadu.
Orgány dohľadu môžu najmä požadovať založenie holdingovej poisťovne s ústredím v Únii alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti s ústredím v Únii a uplatňovať túto hlavu na poisťovne a zaisťovne v skupine riadenej touto holdingovou poisťovňou alebo zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou.
Zvolené metódy umožnia, aby sa dosiahli ciele dohľadu nad skupinou vymedzené v tejto hlave, a oznámia sa ostatným príslušným orgánom dohľadu a Komisii.“
22.
V článku 263 sa prvý a druhý odsek nahrádzajú takto:
„Ak je samotný materský podnik uvedený v článku 260 dcérskym podnikom holdingovej poisťovne alebo zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti, ktorá má ústredie v tretej krajine, alebo dcérskym podnikom poisťovne alebo zaisťovne tretej krajiny, členské štáty uplatnia overenie podľa článku 260 iba na úrovni najvyššie postaveného materského podniku, ktorý je holdingovou poisťovňou tretej krajiny, zmiešanou finančnou holdingovou spoločnosťou tretej krajiny, poisťovňou tretej krajiny alebo zaisťovňou tretej krajiny.
Orgány dohľadu však v prípade, že neexistuje rovnocenný dohľad podľa článku 260, môžu vykonať nové overenie na nižšej úrovni, pokiaľ existuje materský podnik poisťovne alebo zaisťovne, či už na úrovni holdingovej poisťovne tretej krajiny, zmiešanej finančnej holdingovej spoločnosti tretej krajiny, poisťovni tretej krajiny alebo zaisťovni tretej krajiny.“
Článok 5
Preskúmanie
Komisia vykoná úplnú revíziu smernice 2002/87/ES vrátane delegovaných a vykonávacích aktov prijatých na jej základe. Po vykonaní tejto revízie pošle Komisia do 31. decembra 2012 správu Európskemu parlamentu a Rade, v ktorej sa zameria najmä na rozsah pôsobnosti uvedenej smernice vrátane otázky, či je potrebné rozšíriť rozsah pôsobnosti zmenou článku 3, a uplatňovanie uvedenej smernice na neregulované subjekty, najmä účelovo vytvorené subjekty. Predmetom správy sú aj identifikačné kritériá finančných konglomerátov vo vlastníctve nefinančných skupín v širšom zmysle, ktorých celkové aktivity v bankovom sektore, sektore poisťovníctva a sektore investičných služieb sú vecne relevantné v rámci medzinárodného trhu s finančnými službami.
Komisia taktiež zváži, či európske orgány dohľadu majú prostredníctvom spoločného výboru vydať usmernenia na posúdenie tejto vecnej relevantnosti.
V tomto zmysle sú predmetom správy aj systémovo príslušné finančné konglomeráty, ktorých veľkosť, vzájomná prepojenosť alebo komplexnosť ich robí obzvlášť zraniteľnými, a ktoré sa určia na základe analógie s vyvíjajúcimi sa normami Rady finančnej stability a Bazilejského výboru pre bankový dohľad. Okrem toho sa v správe vyhodnotí možnosť zavedenia povinných stresových testov. V prípade potreby sa následne po správe predložia náležité legislatívne návrhy.
Článok 6
Transpozícia
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkami 1, 2 a 3 tejto smernice do 10. júna 2013. Komisii bezodkladne oznámia znenie uvedených ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
2. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 4 tejto smernice od 10. júna 2013. Komisii bezodkladne oznámia znenie uvedených ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou.
3. Odchylne od odseku 1 členské štáty do 22. júla 2013 uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 2 bodom 23 tejto smernice, ako aj s článkom 2 bodom 1 a bodom 2 písm. a) tejto smernice v rozsahu, v akom tieto ustanovenia menia a dopĺňajú článok 1, článok 2 ods. 4, 5a a 16 a článok 3 ods. 2 smernice 2002/87/ES s ohľadom na správcov alternatívnych investičných fondov. Komisii bezodkladne oznámia znenie uvedených opatrení a tabuľku zhody medzi uvedenými opatreniami a touto smernicou.
4. Členské štáty uvedú priamo pri prijatí opatrení uvedených v tomto odseku alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
5. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 7
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 8
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 16. novembra 2011