NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 387/2012
ze dne 19. dubna 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 o Evropském rybářském fondu, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývalá světová finanční krize a nebývalý hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních a hospodářských podmínek v několika členských státech. Zvláště některé členské státy mají závažné obtíže nebo jim takové obtíže hrozí, zejména problémy týkající se jejich hospodářského růstu, finanční stability a zhoršení jejich schodku a zadlužení, což je kromě jiného způsobeno také mezinárodním hospodářským a finančním prostředím.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a občany je pociťován v mnoha směrech. Tlak na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá, a proto by měly být podniknuty další kroky k jeho zmírnění, a to maximálním a optimálním využitím finančních prostředků z Evropského rybářského fondu.
(3)
V souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle nějž může Unie poskytnout finanční pomoc členskému státu, jemuž z důvodu mimo jiné mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastaly obtíže nebo je vážně ohrožen závažnými obtížemi, byl nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (3) zaveden evropský mechanismus finanční stabilizace s cílem zachovat finanční stabilitu celé Unie.
(4)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (4) a 2011/344/EU (5) poskytla Unie takovou finanční pomoc Irsku a Portugalsku.
(5)
Finanční stabilita Řecka byla postižena vážnými obtížemi již před vstupem nařízení (EU) č. 407/2010 v platnost. Finanční pomoc udělená Řecku proto nemohla vycházet z uvedeného nařízení.
(6)
Dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů pro Řecko, podepsané dne 8. května 2010, vstoupily v platnost dne 11. května 2010. Dohoda mezi věřiteli má být plně platná a účinná po tříleté programové období, dokud budou v rámci dohody o mechanismu úvěrů existovat dlužné částky.
(7)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (6), stanoví, že Rada poskytne vzájemnou pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(8)
Rozhodnutími Rady 2009/102/ES (7), 2009/290/ES (8) a 2009/459/ES (9) Unie takovou pomoc poskytla Maďarsku, Lotyšsku a Rumunsku.
(9)
Období, během kterého je Irsku, Maďarsku, Lotyšsku, Portugalsku a Rumunsku finanční pomoc k dispozici, je uvedeno v příslušných rozhodnutích Rady. Období, během kterého byla finanční pomoc k dispozici Maďarsku, skončilo dne 4. listopadu 2010.
(10)
Období, během kterého je finanční pomoc k dispozici Řecku na základě dohody mezi věřiteli a dohody o mechanismu úvěrů, je pro každý členský stát, jenž se na těchto nástrojích podílí, různé.
(11)
Po rozhodnutí Evropské rady ze dne 25. března 2011 podepsali dne 11. července 2011 ministři financí sedmnácti členských států eurozóny Smlouvu o založení Evropského mechanismu stability. Po rozhodnutí hlav států a vlád členských států eurozóny ze dnů 21. června a 9. prosince 2011 byla smlouva změněna s cílem zlepšit účinnost mechanismu a podepsána 2. února 2012. Podle této smlouvy převezme Evropský mechanismus stability do roku 2013 úkoly, které v současnosti plní evropský nástroj finanční stability a evropský mechanismus finanční stabilizace. Tento budoucí mechanismus by proto měl být zohledněn již v tomto nařízení.
(12)
Evropská rada v závěrech ze svého zasedání konaného ve dnech 23. a 24. června 2011 uvítala záměr Komise posílit součinnost mezi úvěrovým programem pro Řecko a finančními prostředky Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředky Unie k podpoře růstu a zaměstnanosti, čehož se dosáhne zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst. Evropská rada také uvítala a podpořila přípravu souhrnného programu technické pomoci Řecku, kterou se zabývá Komise společně s členskými státy. Toto nařízení přispívá k tomuto úsilí o posílení součinnosti.
(13)
S cílem usnadnit řízení finančních prostředků Unie, urychlit investice v členských státech a regionech a zvýšit dopad poskytnutých finančních prostředků na hospodářství je nezbytné - v odůvodněných případech, dočasně a aniž by bylo dotčeno programové období 2014 až 2020 - umožnit zvýšení průběžných plateb z Evropského rybářského fondu o částku odpovídající deseti procentním bodům nad platnou míru spolufinancování pro každou prioritní osu pro členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena vážnými problémy a jež požádají o využívání tohoto opatření, což vede k odpovídajícímu snížení příspěvku členského státu. Vzhledem k dočasné povaze uvedeného zvýšení a v zájmu zachování původních měr spolufinancování jakožto referenčního bodu pro výpočet dočasně zvýšených částek by se změny plynoucí z uplatňování mechanismu neměly odrazit ve finančním plánu operačních programů. Mělo by však být možné operační plány aktualizovat s cílem soustředit finanční prostředky na konkurenceschopnost, růst a zaměstnanost a s cílem přizpůsobit jejich cíle snížení celkových dostupných prostředků.
(14)
Členský stát, který žádá Komisi o využití výjimky podle tohoto nařízení, by měl uvést všechny informace potřebné k tomu, aby Komise mohla na základě údajů o makroekonomické a fiskální situaci členského státu stanovit, že zdroje pro příspěvek členského státu nejsou dostupné. Rovněž by měl prokázat, že zvýšení plateb vyplývající z udělení výjimky je nezbytné pro zachování dalšího provádění operačních programů a že problémy se schopností využívat prostředky přetrvávají i při využití maximálních stropů pro míry spolufinancování stanovených v čl. 53 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 (10).
(15)
Členský stát, který žádá Komisi o využití výjimky podle tohoto nařízení, by měl dále poskytnout odkaz na příslušné rozhodnutí Rady nebo na jiný právní akt, z něhož vyplývá, že má na udělení výjimky nárok. Je nezbytné, aby Komise měla po podání žádosti členského státu dostatek času na ověření správnosti předložených informací a na vznesení případných námitek. V zájmu účinnosti a funkčnosti výjimky by měl platit předpoklad, že pokud Komise nevznese námitku, je tato žádost oprávněná. Pokud Komise námitku vůči žádosti členského státu vznese, měla by o této záležitosti přijmout prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí s uvedením důvodů.
(16)
Pravidla pro výpočet průběžných plateb a vyplacení konečného zůstatku pro operační programy v období, v němž členské státy dostávají finanční podporu Unie pro řešení závažných obtíží postihujících jejich finanční stabilitu, by měla být odpovídajícím způsobem revidována.
(17)
Je nutné zajistit náležité podávání zpráv o využití zvýšených částek poskytnutých členským státům požívajícím dočasné zvýšení průběžných plateb podle tohoto nařízení.
(18)
Po skončení období, během něhož byla k dispozici finanční pomoc, je možné, že bude třeba, aby hodnocení provedená v souladu s čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1198/2006 mimo jiné posoudila, zda snížení vnitrostátního spolufinancování nevedlo k významnému odchýlení od původně stanovených cílů. Taková hodnocení by mohla vést k revizi operačního programu.
(19)
Protože si nebývalá krize, která zasáhla mezinárodní finanční trhy, a nebývalý hospodářský útlum, který vážně poškodil finanční stabilitu několika členských států, vyžadují rychlou reakci s cílem potlačit dopady na celé hospodářství, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost co nejdříve. S ohledem na výjimečné okolnosti v dotčených členských státech by se mělo toto nařízení v závislosti na postavení žádajícího členského státu použít zpětně od rozpočtového roku 2010 nebo ode dne, kdy byla finanční pomoc k dispozici, pro období, během nichž členské státy obdržely finanční pomoc ze strany Unie nebo ostatních členských států eurozóny, jejímž účelem bylo řešit závažné obtíže postihující jejich finanční stabilitu.
(20)
V případech, kdy se předpokládá dočasné zvýšení průběžných plateb, by toto dočasné zvýšení mělo též být posuzováno s ohledem na rozpočtová omezení všech členských států a tato rozpočtová omezení by se měla náležitě projevit v souhrnném rozpočtu Evropské unie. Uplatňování tohoto mechanismu by navíc mělo být časově omezené, neboť jeho hlavním účelem je reagovat na konkrétní aktuální potíže. Mechanismus by proto měl být uplatňován od 1. ledna 2010 a měl by fungovat po omezenou dobu do 31. prosince 2013.
(21)
Nařízení (ES) č. 1198/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1198/2006 se mění takto:
1)
Články 76 a 77 se nahrazují tímto:
„Článek 76
Pravidla pro výpočet průběžných plateb
1. Průběžné platby se vypočítávají tak, že se míra spolufinancování stanovená v platném finančním plánu pro danou prioritu a daný cíl použije na příspěvek z veřejných zdrojů uvedený ve výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle „Konvergence“ nebo cíle pro oblasti mimo cíl „Konvergence“.
2. Odchylně od odstavce 1, na zvláštní a řádně odůvodněnou žádost členského státu, se výše průběžné platby vypočte jako částka pomoci Unie, která byla nebo má být vyplacena příjemcům v rámci dané prioritní osy a daného cíle. Tuto částku musí členský stát uvést ve výkazu výdajů.
3. Odchylně od čl. 53 odst. 3 se na žádost členského státu zvyšují průběžné platby o částku odpovídající deseti procentním bodům nad mírou spolufinancování pro každou prioritní osu až do maximální výše 100 %, přičemž toto zvýšení se použije na částku způsobilých veřejných výdajů nově uvedených v každém certifikovaném výkazu výdajů předloženém v průběhu období, v němž členský stát splňuje jednu z těchto podmínek:
a)
členskému státu je dána k dispozici finanční pomoc podle nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (11) nebo mu byla dána k dispozici jinými členskými státy eurozóny před vstupem uvedeného nařízení v platnost;
b)
členskému státu je dána k dispozici střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (12);
c)
členskému státu je dána k dispozici finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability, podepsanou dne 2. února 2012.
4. Při výpočtu průběžných plateb poté, co členský stát přestane využívat finanční pomoci Unie uvedené v odstavci 3, nebere Komise v úvahu zvýšené částky vyplacené v souladu s uvedeným odstavcem.
Tyto částky však jsou brány v úvahu pro účely čl. 79 odst. 1.
5. Zvýšené průběžné platby vyplývající z použití odstavce 3 jsou řídicímu orgánu poskytnuty co nejdříve a smějí být využívány pouze k platbám souvisejícím s prováděním operačního programu.
6. V souvislosti s výročními zprávami v souladu s čl. 67 odst. 1 poskytnou členské státy Komisi náležité informace o využití výjimky uvedené v odstavci 3 tohoto článku, jež ukáží, jak zvýšená podpora přispěla v daném členském státě k posílení konkurenceschopnosti, růstu a zaměstnanosti. Komise tyto informace zohlední při vypracovávání výročních zpráv podle čl. 68 odst. 1.
Článek 77
Pravidla pro výpočet plateb zůstatku
1. Platba zůstatku je omezena na nižší z těchto dvou částek:
a)
částka vypočítaná tak, že se míra spolufinancování stanovená v platném finančním plánu pro danou prioritu a daný cíl použije na příspěvek z veřejných zdrojů uvedený v závěrečném výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle „Konvergence“ nebo cíle pro oblasti mimo cíl „Konvergence“;
b)
částka pomoci Unie, která byla nebo má být vyplacena příjemcům v rámci každé prioritní osy a každého cíle. Tuto částku musí členský stát uvést v závěrečném výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle.
2. Odchylně od čl. 53 odst. 3 se platby konečného zůstatku na žádost členského státu zvyšují o částku odpovídající deseti procentním bodům nad mírou spolufinancování pro každou prioritní osu až do maximální výše 100 %, přičemž toto zvýšení se použije na částku způsobilých veřejných výdajů nově uvedených v každém certifikovaném výkazu výdajů předloženém v průběhu období, v němž členský stát splňuje jednu z podmínek stanovených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c).
3. Při výpočtu platby konečného zůstatku poté, co členský stát přestane využívat finanční pomoci Unie uvedené v čl. 76 odst. 3, nebere Komise v úvahu zvýšené částky vyplacené v souladu s uvedeným odstavcem.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 77a
Omezení příspěvku Unie prostřednictvím průběžných plateb a plateb zůstatku
1. Bez ohledu na čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 nesmí být příspěvek Unie prostřednictvím průběžných plateb a plateb konečného zůstatku vyšší než příspěvek z veřejných zdrojů a maximální částka pomoci z fondu pro každou prioritní osu a každý prioritní cíl, jak byly stanoveny v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
2. Výjimku uvedenou v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 Komise uděluje na základě písemné žádosti členského státu, který splňuje jednu z podmínek stanovených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c). Žádost musí být podána do 17. července 2012 nebo do dvou měsíců ode dne, kdy členský stát splní jednu z podmínek stanovených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c).
3. Ve své žádosti předložené Komisi členský stát odůvodní nezbytnost výjimky podle čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 poskytnutím informací nutných pro ověření toho:
a)
že na základě údajů o makroekonomické a fiskální situaci členského státu nejsou pro jeho příspěvek dostupné žádné zdroje;
b)
že je zvýšení plateb uvedených v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 nezbytné pro zachování dalšího provádění operačních programů;
c)
že problémy přetrvávají, i když se využijí maximální stropy platné pro míru spolufinancování stanovené v čl. 53 odst. 3;
d)
že splňuje jednu z podmínek uvedených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c), což je podloženo odkazem na rozhodnutí Rady nebo na jiný právní akt, a rovněž konkrétního data, od kterého byla členskému státu dána k dispozici finanční pomoc.
Komise ověří, zda předložené informace odůvodňují udělení výjimky. Komise vznese veškeré námitky k předloženým informacím do 30 dnů ode dne podání žádosti. Pokud se Komise rozhodne vznést námitku proti žádosti členského státu, přijme o tom prostřednictvím prováděcích aktů příslušné rozhodnutí s uvedením důvodů.
Pokud Komise námitku proti žádosti členského státu nevznese, považuje se tato žádost za odůvodněnou.
4. V žádosti členského státu musí být též podrobně popsáno zamýšlené využití výjimky stanovené v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 a poskytnuty informace o doplňkových opatřeních, jež mají vést k soustředění finančních prostředků na konkurenceschopnost, růst a zaměstnanost, včetně případné úpravy operačních programů.
5. Výjimka stanovená v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 se nevztahuje na výkazy výdajů předložené po 31. prosinci 2013.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
U následujících členských států se však použije se zpětnou působností:
a)
v případě Irska, Řecka a Portugalska s účinkem ode dne, kdy byla těmto členským státům dána k dispozici finanční pomoc v souladu s čl. 76 odst. 3;
b)
v případě Maďarska, Lotyšska a Rumunska s účinkem od 1. ledna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 19. dubna 2012.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 387/2012
z 19. apríla 2012,
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1198/2006 o Európskom fonde pre rybné hospodárstvo, pokiaľ ide o niektoré ustanovenia týkajúce sa finančného hospodárenia pre určité členské štáty, ktoré majú alebo im hrozia vážne ťažkosti v súvislosti s ich finančnou stabilitou
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 43 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Bezprecedentná globálna finančná kríza a bezprecedentný hospodársky pokles vážne poškodili hospodársky rast a finančnú stabilitu a vyvolali výrazné zhoršenie finančných a hospodárskych podmienok vo viacerých členských štátoch. Určité členské štáty majú osobitne vážne ťažkosti alebo im hrozia vážne ťažkosti súvisiace predovšetkým s hospodárskym rastom a finančnou stabilitou a so zhoršením ich deficitu a dlhu, ktoré zapríčinilo medzinárodné hospodárske a finančné prostredie.
(2)
Hoci sa už prijali dôležité opatrenia na vyváženie negatívnych účinkov krízy vrátane zmien a doplnení legislatívneho rámca, vplyv finančnej krízy na reálnu ekonomiku, trh práce a občanov sa pociťuje vo veľkej miere. Zvyšuje sa tlak na vnútroštátne finančné zdroje a prostredníctvom maximálneho a optimálneho využívania finančných prostriedkov z Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo by sa mali podniknúť ďalšie kroky na zmiernenie tohto tlaku.
(3)
Podľa článku 122 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý umožňuje poskytnúť finančnú pomoc Únie členskému štátu, ktorý má alebo mu hrozia závažné ťažkosti spôsobené okrem iného výnimočnými udalosťami, ktoré sú mimo jeho kontroly, zriadilo nariadenie Rady (EÚ) č. 407/2010 (3) európsky finančný stabilizačný mechanizmus s cieľom zachovať finančnú stabilitu Únie.
(4)
Írsku a Portugalsku sa takáto finančná pomoc Únie poskytla prostredníctvom jednotlivých vykonávacích rozhodnutí Rady 2011/77/EÚ (4) a 2011/344/EÚ (5).
(5)
Grécko už malo vážne ťažkosti v súvislosti so svojou finančnou stabilitou pred nadobudnutím účinnosti nariadenia (EÚ) č. 407/2010. Finančná pomoc Grécku sa preto nemohla poskytnúť na základe uvedeného nariadenia.
(6)
Dohoda medzi veriteľmi a dohoda o úverovom mechanizme pre Grécko podpísaná 8. mája 2010 nadobudli účinnosť 11. mája 2010. Dohoda medzi veriteľmi zostáva v plnej platnosti a účinnosti počas trojročného programového obdobia, pokým budú v rámci dohody o úverovom mechanizme nejaké sumy nesplatené.
(7)
Nariadenie Rady (ES) č. 332/2002 z 18. februára 2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov (6), zabezpečuje, že Rada poskytne vzájomnú pomoc, keď členský štát, ktorý neprijal euro, má alebo mu vážne hrozia ťažkosti, pokiaľ ide o jeho platobnú bilanciu.
(8)
Maďarsku, Lotyšsku a Rumunsku sa takáto finančná pomoc Únie poskytla prostredníctvom jednotlivých rozhodnutí Rady 2009/102/ES (7), 2009/290/ES (8) a 2009/459/ES (9).
(9)
Obdobie, počas ktorého je k dispozícii finančná pomoc pre Írsko, Maďarsko, Lotyšsko, Portugalsko a Rumunsko, je stanovené v príslušných rozhodnutiach Rady. Obdobie, počas ktorého bola finančná pomoc prístupná Maďarsku, sa skončilo 4. novembra 2010.
(10)
Obdobie, počas ktorého je finančná pomoc v rámci dohody medzi veriteľmi a dohody o úverovom mechanizme Grécku k dispozícii, je pre každý členský štát, ktorý sa na týchto nástrojoch podieľa, odlišné.
(11)
Vychádzajúc z rozhodnutia Európskej rady z 25. marca 2011, ministri financií 17 členských štátov eurozóny podpísali 11. júla 2011 zmluvu, ktorou sa zriaďuje Európsky mechanizmus pre stabilitu. Vychádzajúc z rozhodnutí prijatých hlavami štátov a vlád eurozóny 21. júla a 9. decembra 2011, bola zmluva zmenená s cieľom zlepšiť účinnosť mechanizmu a podpísaná 2. februára 2012. Podľa tejto zmluvy Európsky mechanizmus pre stabilitu do roku 2013 prevezme úlohy, ktoré v súčasnosti vykonáva európsky nástroj finančnej stability a európsky finančný stabilizačný mechanizmus. Tento budúci mechanizmus by sa mal preto brať do úvahy už v tomto nariadení.
(12)
Európska rada vo svojich záveroch z 23. a 24. júna 2011 uvítala zámer Komisie posilniť súčinnosť medzi úverovým programom pre Grécko a finančnými prostriedkami Únie a podporila snahy o zvýšenie schopnosti Grécka čerpať finančné prostriedky Únie s cieľom stimulovať rast a zamestnanosť prostredníctvom zmeny zamerania na zlepšenie konkurencieschopnosti a vytváranie pracovných príležitostí. Okrem toho Európska rada uvítala a podporila komplexný program technickej pomoci Grécku, ktorý pripravuje Komisia spolu s členskými štátmi. Toto nariadenie prispieva k takémuto úsiliu o posilnenie súčinnosti.
(13)
S cieľom uľahčiť riadenie financovania Únie, podporiť urýchlenie investícií v členských štátoch a regiónoch a zvýšiť účinky financovania na hospodárstvo je potrebné v odôvodnených prípadoch dočasne a bez toho, aby tým bolo dotknuté programové obdobie rokov 2014 až 2020, umožniť zvýšenie priebežných platieb z Európskeho fondu pre rybné hospodárstvo o sumu zodpovedajúcu desiatim percentuálnym bodom presahujúcim podiel spolufinancovania príslušný pre každú prioritnú os pre členské štáty, ktoré majú vážne ťažkosti so svojou finančnou stabilitou a ktoré požiadali o čerpanie výhod z tohto opatrenia, čo prinesie príslušné zníženie vnútroštátnych finančných prostriedkov na spolufinancovanie. Vzhľadom na dočasnú povahu uvedeného zvýšenia a v záujme zachovania pôvodných podielov spolufinancovania ako východiskového bodu pre výpočet dočasne zvýšených súm by sa zmeny vyplývajúce z uplatňovania mechanizmu nemali zohľadniť vo finančnom pláne, ktorý je súčasťou operačných programov. Mala by sa však umožniť aktualizácia operačných programov s cieľom koncentrovať finančné prostriedky na konkurencieschopnosť, rast a zamestnanosť a s cieľom zosúladiť ciele a záväzky v tejto oblasti so znížením celkových dostupných finančných prostriedkov.
(14)
Členský štát, ktorý žiada Komisiu o výnimku podľa tohto nariadenia, by mal poskytnúť všetky informácie potrebné na to, aby Komisia mohla prostredníctvom údajov o makroekonomickej a fiškálnej situácii členského štátu preukázať, že vnútroštátne finančné prostriedky na spolufinancovanie nie sú k dispozícii. Mal by tiež preukázať, že zvýšenie platieb vyplývajúce z udelenia výnimky je potrebné na zabezpečenie ďalšieho vykonávania operačných programov a že naďalej pretrvávajú problémy s čerpaním napriek tomu, že sa používajú maximálne stropy vzťahujúce sa na podiely spolufinancovania uvedené v článku 53 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1198/2006 (10).
(15)
Členský štát, ktorý žiada Komisiu o výnimku podľa tohto nariadenia, by mal tiež uviesť odkaz na príslušné rozhodnutie Rady alebo iný právny akt, na základe ktorého má nárok na udelenie výnimky. Komisia musí mať odo dňa predloženia žiadosti členského štátu dostatočný čas na overenie správnosti poskytnutých informácií a prípadné vznesenie námietky. V záujme toho, aby bola výnimka účinná a funkčná, malo by sa vychádzať z toho, že takáto žiadosť je oprávnená, ak Komisia nevznesie námietku. Ak Komisia vznesie proti žiadosti členského štátu námietku, mala by na tento účel prijať prostredníctvom vykonávacích aktov rozhodnutie, v ktorom uvedie dôvody.
(16)
Pravidlá výpočtu priebežných platieb a platieb konečného zostatku pre operačné programy počas obdobia, v ktorom členské štáty dostávajú finančnú pomoc Únie na riešenie vážnych ťažkostí v súvislosti so svojou finančnou stabilitou, by sa mali primerane preskúmavať.
(17)
Treba zabezpečiť, aby sa podávali náležité správy o tom, ako členské štáty využívajúce dočasné zvýšenie priebežných platieb podľa tohto nariadenia využívajú zvýšené sumy, ktoré im boli poskytnuté.
(18)
Po skončení obdobia, počas ktorého bola dostupná finančná pomoc, môže byť nevyhnutné pre hodnotenia vykonané v súlade s článkom 18 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1198/2006 posúdiť, či zníženie štátneho spolufinancovania nevedie okrem iného k významnému odklonu od pôvodne stanovených cieľov. Takéto hodnotenia môžu viesť k revízii operačného programu.
(19)
Keďže si bezprecedentná kríza na medzinárodných finančných trhoch a bezprecedentný hospodársky pokles, ktoré vážne poškodili finančnú stabilitu viacerých členských štátov, vyžadujú rýchlu reakciu na zmiernenie vplyvu na hospodárstvo ako celku, toto nariadenie by malo nadobudnúť účinnosť čo najskôr. So zreteľom na mimoriadne okolnosti dotknutých členských štátov by sa malo začať uplatňovať retroaktívne od rozpočtového roka 2010 alebo odo dňa sprístupnenia finančnej pomoci v závislosti od situácie, v ktorej sa žiadajúci členský štát nachádza, a to na obdobia, počas ktorých dostávali členské štáty finančnú pomoc od Únie alebo od iných členských štátov eurozóny, aby mohli riešiť vážne ťažkosti v súvislosti so svojou finančnou stabilitou.
(20)
Ak sa predpokladá dočasné zvýšenie priebežných platieb, malo by sa posudzovať aj v kontexte rozpočtových obmedzení, ktorým čelia všetky členské štáty, čo by sa malo náležite odraziť vo všeobecnom rozpočte Únie. Keďže hlavnou úlohou mechanizmu je riešiť súčasné špecifické ťažkosti, jeho uplatňovanie by malo byť okrem toho časovo obmedzené. Mechanizmus by sa preto mal začať uplatňovať od 1. januára 2010 a mal by sa realizovať obmedzený čas do 31. decembra 2013.
(21)
Nariadenie (ES) č. 1198/2006 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (ES) č. 1198/2006 sa týmto mení a dopĺňa takto:
1.
Články 76 a 77 sa nahrádzajú takto:
„Článok 76
Pravidlá výpočtu priebežných platieb
1. Priebežné platby sa vypočítajú tak, že sa na verejný príspevok vykázaný vo výkaze výdavkov certifikovanom certifikačným orgánom v rámci každej prioritnej osi a v rámci cieľa konvergencie aj mimo neho uplatní podiel spolufinancovania stanovený v súčasnom finančnom pláne pre túto prioritnú os a tento cieľ.
2. Odchylne od odseku 1 a na základe konkrétnej a riadne odôvodnenej žiadosti členského štátu sa priebežná platba vypočíta ako suma pomoci Únie, ktorá bola vyplatená alebo sa má vyplatiť prijímateľom na prioritnú os a na cieľ. Túto sumu musí členský štát uviesť vo výkaze výdavkov.
3. Odchylne od článku 53 ods. 3 sa na základe žiadosti členského štátu priebežné platby zvýšia o sumu zodpovedajúcu desiatim percentuálnym bodom presahujúcim podiel spolufinancovania uplatniteľný pre každú prioritnú os maximálne do výšky 100 %, a táto suma sa uplatní na oprávnené verejné výdavky novovykázané v každom certifikovanom výkaze výdavkov predloženom počas obdobia, v ktorom členský štát spĺňa jednu z týchto podmienok:
a)
je mu poskytnutá finančná pomoc podľa nariadenia Rady (EÚ) č. 407/2010 z 11. mája 2010, ktorým sa zriaďuje európsky finančný stabilizačný mechanizmus (11), alebo mu pred nadobudnutím účinnosti uvedeného nariadenia poskytol pomoc iný členský štát eurozóny;
b)
je mu poskytnutá strednodobá finančná pomoc podľa nariadenia Rady (ES) č. 332/2002 z 18. februára 2002, ktorým sa zavádza systém strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov (12);
c)
je mu poskytnutá finančná pomoc v súlade so zmluvou, ktorou sa zriaďuje Európsky mechanizmus pre stabilitu, ktorá bola podpísaná 2. februára 2012.
4. Pri výpočte priebežných platieb v období, keď už členské štáty nedostávali finančnú pomoc Únie uvedenú v odseku 3, Komisia neberie do úvahy zvýšené sumy vyplatené v súlade s uvedeným odsekom.
Uvedené sumy sa však budú brať do úvahy na účely článku 79 ods. 1.
5. Zvýšené priebežné platby vyplývajúce z uplatňovania odseku 3 sa v čo najkratšom čase sprístupnia riadiacemu orgánu a využijú sa len na platby spojené s vykonávaním operačného programu.
6. V kontexte každoročného zasielania správ v súlade s článkom 67 ods. 1 členské štáty poskytnú Komisii náležité informácie o použití výnimky uvedenej v odseku 3 tohto článku, pričom preukážu, ako prispeli zvýšené sumy pomoci k podpore konkurencieschopnosti, rastu a pracovných miest v príslušnom členskom štáte. Komisia tieto informácie zohľadňuje pri vypracúvaní výročnej správy uvedenej v článku 68 ods. 1.
Článok 77
Pravidlá výpočtu platby zostatku
1. Platby zostatku predstavujú nižšiu sumu z týchto dvoch súm:
a)
sumy vypočítanej tak, že sa na verejný príspevok vykázaný v záverečnom výkaze výdavkov certifikovanom certifikačným orgánom v rámci každej prioritnej osi a v rámci cieľa konvergencie aj mimo neho uplatní podiel spolufinancovania stanovený v súčasnom finančnom pláne pre túto prioritnú os a tento cieľ;
b)
sumy pomoci Únie, ktorá bola vyplatená alebo sa má vyplatiť prijímateľom na prioritnú os a na každý cieľ. Túto sumu musia členské štáty uviesť v záverečnom výkaze výdavkov certifikovanom certifikačným orgánom pre každú prioritnú os a pre každý cieľ.
2. Odchylne od článku 53 ods. 3 sa na základe žiadosti členského štátu zvýšia platby konečného zostatku o sumu zodpovedajúcu desiatim percentuálnym bodom presahujúcim podiel spolufinancovania uplatniteľný pre každú prioritnú os do maximálnej výšky 100 %, ktorá sa uplatní na oprávnené verejné výdavky novovykázané v každom certifikovanom výkaze výdavkov predloženom počas obdobia, v ktorom členský štát spĺňa jednu z podmienok stanovených v článku 76 ods. 3 písm. a), b) a c).
3. Pri výpočte platieb konečného zostatku v situácii, keď už členské štáty nedostávajú finančnú pomoc Únie uvedenú v článku 76 ods. 3, Komisia neberie do úvahy zvýšené sumy vyplatené v súlade s uvedeným odsekom.
2.
Vkladá sa tento článok:
„Článok 77a
Obmedzenie príspevkov Únie vo forme priebežných platieb a platieb zostatkov
1. Bez ohľadu na článok 76 ods. 3 a článok 77 ods. 2 príspevok Únie vo forme priebežných platieb a platieb konečného zostatku nesmie byť vyšší ako verejný príspevok a maximálna výška pomoci z EFRH pre každú prioritnú os a cieľ, ako sa ustanovuje v rozhodnutí Komisie, ktorým sa schvaľuje operačný program.
2. Výnimku uvedenú v článku 76 ods. 3 a článku 77 ods. 2 udeľuje Komisia na základe písomnej žiadosti členského štátu, ktorý spĺňa jednu z podmienok ustanovených v článku 76 ods. 3 písm. a), b) a c). Uvedená žiadosť sa predkladá do 17. júla 2012 alebo do dvoch mesiacov odo dňa, keď členský štát splní jednu z podmienok uvedených v článku 76 ods. 3 písm. a), b) a c).
3. Členský štát vo svojej žiadosti, ktorú predkladá Komisii, odôvodní potrebu výnimky uvedenej v článku 76 ods. 3 a článku 77 ods. 2 poskytnutím informácií potrebných na to, aby bolo možné preukázať:
a)
prostredníctvom údajov o jeho makroekonomickej a fiškálnej situácii, že nie sú k dispozícii vnútroštátne finančné prostriedky na spolufinancovanie;
b)
že zvýšenie platieb uvedených v článku 76 ods. 3 a článku 77 ods. 2 je potrebné na zachovanie kontinuity vo vykonávaní operačných programov;
c)
že problémy pretrvávajú aj napriek tomu, že sa využívajú maximálne stropy vzťahujúce sa na podiel spolufinancovania podľa článku 53 ods. 3;
d)
že spĺňa jednu z podmienok uvedených v článku 76 ods. 3 písm. a), b) a c) odôvodnených s odvolaním sa na rozhodnutie Rady alebo iný právny akt, ako aj skutočný dátum, od ktorého sa začala poskytovať finančná pomoc členskému štátu.
Komisia preverí, či sa poskytnutými informáciami odôvodňuje udelenie výnimky. Komisia vznesie námietku týkajúcu sa poskytnutých informácií do 30 dní odo dňa predloženia žiadosti. Ak sa Komisia rozhodne vzniesť proti žiadosti členského štátu námietku, prijme na tento účel prostredníctvom vykonávacích aktov rozhodnutie a uvedie dôvody.
Ak Komisia nevznesie proti žiadosti členského štátu námietku, žiadosť sa považuje za oprávnenú.
4. V žiadosti členského štátu sa podrobne objasní zámer použitia výnimky, ako sa uvádza v článku 76 ods. 3 a článku 77 ods. 2, a poskytnú sa informácie o dodatočných opatreniach určených na koncentráciu finančných prostriedkov na oblasť konkurencieschopnosti, rastu a zamestnanosti, a to vrátane prípadnej úpravy operačných programov.
5. Výnimka uvedená v článku 76 ods. 3 a článku 77 ods. 2 sa neuplatňuje na výkazy výdavkov predložené po 31. decembri 2013.“
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Nariadenie však bude platiť retroaktívne v prípade týchto členských štátov:
a)
v prípade Írska, Grécka a Portugalska s účinnosťou odo dňa, keď bola týmto členským štátom poskytnutá finančná pomoc podľa článku 76 ods. 3;
b)
v prípade Maďarska, Lotyšska a Rumunska s účinnosťou od 1. januára 2010.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 19. apríla 2012