NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 333/2011
ze dne 31. března 2011,
kterým se stanoví kritéria vymezující, kdy určité typy kovového šrotu přestávají být odpadem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po předložení navrhovaného opatření Evropskému parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Z vyhodnocení některých toků odpadu vyplývá, že pro recyklační trhy s kovovým šrotem by bylo přínosem, kdyby byla vypracována zvláštní kritéria stanovující, kdy kovový šrot získaný z odpadu přestává být odpadem. Tato kritéria by měla zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Neměla by mít vliv na klasifikaci kovového šrotu jako odpadu platnou ve třetích zemích.
(2)
Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise existuje trh a poptávka po železném, ocelovém a hliníkovém šrotu, kterého lze použít v ocelárnách, slévárnách, hliníkárnách a přetavovacích pecích jako suroviny pro výrobu kovů. Železný, ocelový a hliníkový šrot by proto měl být dostatečně čistý a měl by splňovat příslušné normy a specifikace odpovídající požadavkům průmyslu vyrábějícího kovy.
(3)
Kritéria stanovující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot přestává být odpadem, by měla zajistit, aby železný, ocelový a hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů, splňoval technické požadavky hutnického průmyslu, byl v souladu s platnými právními předpisy a normami pro výrobky a neměl celkově nepříznivé dopady na životní prostředí a lidské zdraví. Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise navržená kritéria týkající se odpadů používaných jako vstupní materiál pro proces využití, postupů a technik zpracování, jakož i kovového šrotu získaného procesem využití odpadů tyto cíle splňují, protože by měla vést k produkci železného, ocelového a hliníkového šrotu, který nebude mít nebezpečné vlastnosti a nebude obsahovat nekovové příměsi.
(4)
Za účelem zajištění souladu s těmito kritérii je vhodné stanovit, aby byly vydány informace o kovovém šrotu, který přestal být odpadem, a aby byl zaveden systém řízení kvality.
(5)
Budou-li na základě sledování vývoje situace na trhu se železným, ocelovým a hliníkovým šrotem zaznamenány nepříznivé účinky na recyklační trhy s železným, ocelovým a hliníkovým šrotem, zejména pokud jde o dostupnost tohoto šrotu a přístup k němu, může dojít k tomu, že tato kritéria bude nutno přezkoumat.
(6)
S ohledem na to, aby se provozovatelé mohli přizpůsobit těmto kritériím, která stanoví, kdy kovový šrot přestává být šrotem, je vhodné stanovit, aby se toto nařízení použilo až po uplynutí přiměřeně dlouhého období.
(7)
Výbor zřízený podle čl. 39 odst. 1 směrnice 2008/98/ES nevydal k opatřením stanoveným tímto nařízením žádné stanovisko, a Komise proto předložila Radě návrh opatření, který byl předán Evropskému parlamentu.
(8)
Evropský parlament nevyjádřil s navrhovaným opatřením nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví kritéria vymezující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené ve směrnici 2008/98/ES.
Kromě toho se rozumí:
a)
„železným a ocelovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně železo a ocel;
b)
„hliníkovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně hliník a slitiny hliníku;
c)
„držitelem“ fyzická nebo právnická osoba, která je vlastníkem kovového šrotu;
d)
„výrobcem“ držitel, který jako první předává kovový šrot jinému držiteli ve stavu, kdy tento kovový šrot přestal být odpadem;
e)
„dovozcem“ jakákoliv fyzická či právnická osoba usazená v Unii, která dováží kovový šrot, který přestal být odpadem, na celní území Unie;
f)
„kvalifikovanými zaměstnanci“ zaměstnanci, kteří jsou na základě svých zkušeností či odborné přípravy kvalifikováni k monitorování a posuzování vlastností kovového šrotu;
g)
„vizuální prohlídkou“ prohlídka všech částí dodávky kovového šrotu pomocí lidských smyslů nebo jakéhokoli nespecializovaného vybavení;
h)
„dodávkou“ určité množství kovového šrotu určeného k přepravě od výrobce k dalšímu držiteli, které může být uloženo v jedné nebo více přepravních jednotkách, například v kontejnerech.
Článek 3
Kritéria pro železný a ocelový šrot
Železný a ocelový šrot přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy I;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy I;
c)
železný a ocelový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy I;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 4
Kritéria pro hliníkový šrot
Hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy II;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy II;
c)
hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy II;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 5
Prohlášení o shodě
1. Výrobce nebo dovozce vydají ke každé dodávce kovového šrotu prohlášení o shodě podle vzoru uvedeného v příloze III.
2. Výrobce nebo dovozce předají toto prohlášení o shodě dalšímu držiteli dodávky kovového šrotu. Ponechají si kopii tohoto prohlášení o shodě nejméně jeden rok od data jeho vystavení a na požádání ji předloží příslušným orgánům.
3. Prohlášení o shodě může být v elektronické podobě.
Článek 6
Řízení kvality
1. Výrobce zavede systém řízení kvality umožňující prokázání shody s kritérii, na něž se odkazuje v článcích 3 a 4.
2. Systém řízení kvality zahrnuje řadu dokumentovaných postupů, které se týkají všech těchto aspektů:
a)
vstupní kontrola odpadu používaného jako vstupního materiálu pro proces využití podle oddílu 2 přílohy I a II;
b)
monitorování postupů a technik používaných při zpracování odpadu, které jsou popsány v bodě 3.3 přílohy I a II;
c)
monitorování kvality kovového šrotu získaného procesem využití, podle ustanovení uvedených v oddílu 1 přílohy I a II (včetně odebírání a rozboru vzorků);
d)
účinnost monitorování radioaktivity podle ustanovení bodu 1.5 přílohy I a II;
e)
zpětná vazba od zákazníků, pokud jde o dodržení požadavků na kvalitu kovového šrotu;
f)
vedení záznamů o výsledcích monitorování prováděného podle písmen a) až d);
g)
hodnocení a zlepšování systému řízení kvality;
h)
odborná příprava zaměstnanců.
3. Systém řízení kvality předepisuje pro každé z kritérií zvláštní požadavky na sledování kvality, které jsou uvedeny v příloze I a II.
4. Pokud některý z postupů uvedených v bodě 3.3 přílohy I nebo v bodě 3.3 přílohy II provádí předchozí držitel, zajistí výrobce, aby dodavatel zavedl systém řízení kvality, který bude ve shodě s požadavky tohoto článku.
5. Subjekt posuzování shody ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (2), jenž získal akreditaci v souladu s uvedeným nařízením, nebo kterýkoliv jiný environmentální ověřovatel ve smyslu čl. 2 odst. 20 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) (3) ověří, že systém řízení kvality je ve shodě s požadavky tohoto článku. Toto ověření bude provedeno vždy jednou za tři roky.
6. Dovozce bude od svých dodavatelů požadovat, aby zavedli systém řízení kvality, který bude v souladu s požadavky odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku a který bude ověřen nezávislým externím ověřovatelem.
7. Výrobce svůj systém řízení kvality na požádání zpřístupní příslušným orgánům.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 9. října 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. března 2011.
NARIADENIE RADY (EÚ) č. 333/2011
z 31. marca 2011,
ktorým sa ustanovujú kritériá na určenie toho, kedy určité druhy kovového šrotu prestávajú byť odpadom podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (1), a najmä na jej článok 6 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po predložení navrhovaných opatrení Európskemu parlamentu,
keďže:
(1)
Z hodnotenia niekoľkých prúdov odpadu vyplýva, že recyklačným trhom pre kovový šrot by prospelo vypracovanie osobitných kritérií, ktorými by sa určilo, kedy kovový šrot získaný z odpadu prestáva byť odpadom. Tieto kritériá by mali zabezpečiť vysokú úroveň ochrany životného prostredia. Mali by sa uplatňovať bez toho, aby bola dotknutá klasifikácia kovového šrotu ako odpadu v tretích krajinách.
(2)
Zo správ Spoločného výskumného centra Európskej komisie vyplynulo, že existuje trh so železným, oceľovým a hliníkovým šrotom, ktorý sa používa ako východisková surovina v oceliarňach, zlievarňach, hlinikárňach a taviarňach na výrobu kovov, a dopyt po ňom. Železný, oceľový a hliníkový šrot by mal byť preto dostatočne čistý a spĺňať príslušné normy alebo špecifikácie pre šrot, ktoré platia v metalurgickom priemysle.
(3)
Kritériá určujúce, kedy železný, oceľový a hliníkový šrot prestáva byť odpadom, by mali zabezpečiť, aby železný, oceľový a hliníkový šrot, ktorý je výsledkom činností zhodnocovania, spĺňal technické požiadavky metalurgického priemyslu, bol v súlade s platnými právnymi predpismi a normami platnými pre výrobky a neviedol k celkovému nepriaznivému vplyvu na životné prostredie ani ľudské zdravie. Správy Spoločného výskumného centra Európskej komisie ukázali, že navrhované kritériá pre odpad použitý ako vstup v rámci činností zhodnocovania, pre procesy a technológie spracovania, ako aj pre kovový šrot získaný v rámci činností zhodnocovania sú v súlade s týmito cieľmi, pretože ich výsledkom by mala byť výroba železného, oceľového a hliníkového šrotu bez nebezpečných vlastností a dostatočne zbaveného nekovových zlúčenín.
(4)
Na zabezpečenie súladu s týmito kritériami je potrebné zaistiť zverejnenie informácií o kovovom šrote, ktorý prestal byť odpadom, ako aj zavedenie systému riadenia kvality.
(5)
Preskúmanie kritérií sa môže ukázať ako nevyhnutné, ak sa na základe monitorovania vývoja trhových podmienok pre železný a oceľový šrot a hliníkový šrot zaznamená negatívny vplyv na recyklačné trhy pre tieto druhy kovového šrotu, najmä pokiaľ ide o dostupnosť takéhoto šrotu a prístup k nemu.
(6)
S cieľom umožniť prevádzkovateľom, aby sa prispôsobili kritériám určovania, kedy kovový šrot prestáva byť odpadom, je vhodné, aby sa stanovila primeraná lehota pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia.
(7)
Výbor zriadený podľa článku 39 ods. 1 smernice 2008/98/ES neposkytol stanovisko k opatreniam, ktoré sú uvedené v tomto nariadení, a preto Komisia predložila Rade návrh týkajúci sa opatrení a postúpila ho Európskemu parlamentu.
(8)
Európsky parlament vzniesol námietku voči navrhovaným opatreniam,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto nariadením sa ustanovujú kritériá na určenie, kedy železný, oceľový a hliníkový šrot vrátane šrotu z hliníkovej zliatiny prestáva byť odpadom.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje vymedzenie pojmov stanovené v smernici 2008/98/ES.
Okrem toho sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
a)
„železný a oceľový šrot“ je kovový šrot, ktorý pozostáva prevažne zo železa a ocele;
b)
„hliníkový šrot“ je kovový šrot, ktorý pozostáva prevažne z hliníka alebo hliníkovej zliatiny;
c)
„držiteľ“ je fyzická alebo právnická osoba, ktorá vlastní kovový šrot;
d)
„výrobca“ je držiteľ, ktorý po prvýkrát prevádza kovový šrot na iného držiteľa ako kovový šrot, ktorý prestal byť odpadom;
e)
„dovozca“ je fyzická alebo právnická osoba so sídlom v Únii, ktorá dováža kovový šrot, ktorý prestal byť odpadom, na colné územie Únie;
f)
„kvalifikovaný personál“ je personál, ktorý na základe praxe alebo odborného vzdelávania získal kvalifikáciu na monitorovanie a posudzovanie vlastností kovového šrotu;
g)
„vizuálna kontrola“ je kontrola všetkých častí zásielky kovového šrotu prostredníctvom ľudských zmyslov alebo akéhokoľvek nešpecializovaného vybavenia;
h)
„zásielka“ je určité množstvo kovového šrotu, ktoré je určené na dodanie od výrobcu inému držiteľovi a môže sa nachádzať v jednej alebo vo viacerých prepravných jednotkách, ako sú kontajnery.
Článok 3
Kritériá pre železný a oceľový šrot
Železný a oceľový šrot prestáva byť odpadom vtedy, keď sú pri jeho preprave od výrobcu k inému držiteľovi splnené všetky nasledujúce podmienky:
a)
odpad používaný ako vstupný materiál pre činnosti zhodnocovania spĺňa kritériá stanovené v oddiele 2 prílohy I;
b)
odpad používaný ako vstupný materiál pre činnosti zhodnocovania bol spracovaný v súlade s kritériami stanovenými v oddiele 3 prílohy I;
c)
železný a oceľový šrot, ktorý je výsledkom činností zhodnocovania, spĺňa kritériá stanovené v oddiele 1 prílohy I;
d)
výrobca splnil požiadavky stanovené v článkoch 5 a 6.
Článok 4
Kritériá pre hliníkový šrot
Hliníkový šrot vrátane šrotu z hliníkovej zliatiny prestáva byť odpadom vtedy, keď sú pri jeho preprave od výrobcu k inému držiteľovi splnené všetky nasledujúce podmienky:
a)
odpad používaný ako vstupný materiál pre činnosti zhodnocovania spĺňa kritériá stanovené v oddiele 2 prílohy II;
b)
odpad používaný ako vstupný materiál pre činnosti zhodnocovania bol spracovaný v súlade s kritériami stanovenými v oddiele 3 prílohy II;
c)
hliníkový šrot, ktorý je výsledkom činností zhodnocovania, spĺňa kritériá stanovené v oddiele 1 prílohy II;
d)
výrobca splnil požiadavky stanovené v článkoch 5 a 6.
Článok 5
Vyhlásenie o zhode
1. Výrobca alebo dovozca vydá pre každú zásielku kovového šrotu vyhlásenie o zhode v súlade so vzorom uvedeným v prílohe III.
2. Výrobca alebo dovozca poskytne toto vyhlásenie o zhode ďalšiemu držiteľovi zásielky kovového šrotu. Výrobca alebo dovozca si ponechajú kópiu vyhlásenia o zhode minimálne počas obdobia jedného roka od dátumu jeho vydania a na požiadanie ho sprístupnia príslušným orgánom.
3. Vyhlásenie o zhode môže byť v elektronickej podobe.
Článok 6
Riadenie kvality
1. Výrobca zavedie systém riadenia kvality vhodný na preukázanie súladu s kritériami stanovenými v článkoch 3 a 4.
2. Systém riadenia kvality zahŕňa súbor zdokumentovaných postupov, ktoré sa týkajú týchto všetkých aspektov:
a)
kontrola pri prevzatí odpadu používaného ako vstupný materiál pre činnosti zhodnocovania v súlade s oddielom 2 príloh I a II;
b)
monitorovanie procesov a techník spracovania opísaných v oddiele 3.3 príloh I a II;
c)
monitorovanie kvality kovového šrotu, ktorý je výsledkom činností zhodnocovania v súlade s oddielom 1 príloh I a II (vrátane odberu vzoriek a analýzy);
d)
účinnosť monitorovania radiácie v súlade s oddielom 1.5 príloh I a II;
e)
spätná väzba od zákazníkov týkajúca sa dodržiavania kvality kovového šrotu;
f)
uchovávanie záznamov o výsledkoch monitorovania, ktoré sa uskutočnilo podľa písmen a) až d);
g)
revízia a zlepšovanie systému riadenia kvality;
h)
odborná príprava personálu.
3. Prostredníctvom systému riadenia kvality sa pre každé kritérium stanovia aj osobitné požiadavky na monitorovanie v súlade s prílohami I a II.
4. V prípade, že predchádzajúci držiteľ vykonáva akékoľvek spracovanie uvedené v oddiele 3.3 prílohy I alebo v oddiele 3.3 prílohy II, výrobca zabezpečí, aby dodávateľ zaviedol systém riadenia kvality, ktorý bude v súlade s požiadavkami tohto článku.
5. Orgán posudzovania zhody definovaný v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 z 9. júla 2008, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh (2), ktorý získal akreditáciu v súlade s týmto nariadením, alebo akýkoľvek iný environmentálny overovateľ definovaný podľa článku 2 ods. 20 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 z 25. novembra 2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS) (3) overí, či systém riadenia kvality spĺňa požiadavky tohto článku. Overovanie by sa malo vykonávať každé tri roky.
6. Dovozca vyžaduje od dodávateľov, aby zaviedli systém riadenia kvality, ktorý spĺňa požiadavky odsekov 1, 2 a 3 tohto článku a ktorý overil nezávislý externý overovateľ.
7. Výrobca poskytne príslušným orgánom na požiadanie prístup k systému riadenia kvality.
Článok 7
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 9. októbra 2011.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 31. marca 2011