NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1063/2010
ze dne 18. listopadu 2010,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí pro období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2011 a o změně nařízení (ES) č. 552/97, (ES) č. 1933/2006 a nařízení Komise (ES) č. 1100/2006 a (ES) č. 964/2007 (2) poskytuje Evropská unie celní preference rozvojovým zemím v rámci systému všeobecných celních preferencí („GSP“ nebo „systém“). Podle čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení jsou pravidla původu týkající se definice pojmu původních produktů a související postupy a metody správní spolupráce stanoveny v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (3).
(2)
Po rozsáhlé diskusi zahájené zelenou knihou ze dne 18. prosince 2003 o budoucnosti pravidel původu v preferenčních obchodních režimech (4) Komise dne 16. března 2005 přijala sdělení nazvané „Pravidla původu v preferenčních obchodních režimech: Budoucí zaměření“ (5) („sdělení“). Toto sdělení stanoví nový přístup k pravidlům původu ve všech preferenčních obchodních režimech Evropské unie, a zejména v režimech, které zohledňují požadavky vývoje, jako je systém všeobecných celních preferencí.
(3)
V souvislosti s rozvojovou agendou z Dohá byla uznána potřeba větší integrace rozvojových zemí do světového hospodářství, zejména prostřednictvím lepšího přístupu na trhy rozvinutých zemí.
Za tímto účelem by preferenční pravidla původu měla být zjednodušena a případně zmírněna, aby produkty pocházející ze zvýhodněných zemí mohly skutečně využívat poskytnutých preferencí.
(4)
Aby se preferenčních výhod dostávalo skutečně tomu, kdo je potřebuje, a aby byly ochráněny vlastní zdroje Evropské unie, měla by změny preferenčních pravidel původu doprovázet úprava postupů pro jejich řízení.
(5)
Posouzení dopadů tohoto nařízení provedené Komisí prokazuje, že pravidla systému všeobecných celních preferencí jsou vnímána jako příliš složitá a restriktivní. Dále z posouzení vyplývá, že u některých produktů, zejména těch, které jsou pro nejméně rozvinuté země nejzajímavější, je skutečné využívání poskytnutých preferencí nízké a že jedním z důvodů tohoto stavu jsou pravidla původu.
(6)
Posouzení dopadů naznačilo, že zjednodušení a zohlednění požadavků vývoje by mohlo být dosaženo jediným kritériem použitelným na všechny produkty, které by určilo původ zboží, jež není zcela získáno ve zvýhodněné zemi, a to na základě hodnoty přidané v dotyčné zvýhodněné zemi a dodržení dostatečného zpracovatelského prahu. Posouzení však neprokázalo, že pro zjednodušení nebo zohlednění požadavků vývoje je nepostradatelná pouze jediná metoda. Podle názorů zúčastněných stran kromě toho existuje celá řada odvětví, pro která kritérium přidané hodnoty buď není vhodné, nebo by nemělo být použito jako jediné kritérium; jako jsou zemědělské a zpracované zemědělské produkty, produkty rybolovu, chemikálie, kovy, textilní produkty, oblečení a boty. Proto by v těchto odvětvích měla být používána jiná, jednodušší kritéria, kterým hospodářské subjekty lépe porozumějí a která mohou celní správy jednodušeji kontrolovat, a to buď namísto kritéria přidané hodnoty, nebo jako jeho alternativa. Tato jiná kritéria zahrnují maximální povolený obsah nepůvodních materiálů, změnu čísla nebo položky či podpoložky celního sazebníku, zvláštní opracování a zpracování a použití zcela získaných materiálů. Zjednodušení si nicméně vyžaduje, aby různých pravidel bylo co nejméně. Proto by pravidla původu měla být založena pokud možno na jednotlivých odvětvích, nikoli na jednotlivých produktech.
(7)
Pravidla původu by měla odrážet charakteristiky konkrétních odvětví a rovněž zvýhodněným zemím umožnit skutečný přístup k poskytnutému preferenčnímu celnímu zacházení. Pravidla by mimoto v případě potřeby měla zohledňovat různorodé průmyslové kapacity zvýhodněných zemí. S cílem podpořit průmyslový rozvoj v nejméně rozvinutých zemích by měl být práh vztahující se na tyto materiály v případech, kde je pravidlo založeno na dodržení maximálního obsahu nepůvodních materiálů, co nejvyšší, přičemž by se mělo zajistit, že operace uskutečněné v těchto zemích budou řádně provedeny a hospodářsky odůvodněné. Maximální obsah nepůvodních materiálů až do výše 70 % nebo jakékoli pravidlo, které stanoví ekvivalentní úroveň uvolnění, by u produktů pocházejících z nejméně rozvinutých zemí měly vést ke zvýšení jejich vývozu.
(8)
Aby se zajistilo, že opracování nebo zpracování, které se uskuteční ve zvýhodněné zemi, je řádně provedenou a hospodářsky odůvodněnou operací, jež bude pro tuto zemi skutečným hospodářským přínosem, je vhodné stanovit seznam operací nedostatečného opracování nebo zpracování, které produktu nikdy nemohou udělit status původu. Tento seznam může být z větší části stejný jako seznam stávající. Měly by však být provedeny určité úpravy. Aby se zabránilo odklonění obchodu a narušení trhu s cukrem, mělo by být v souladu s ustanoveními, jež již byla přijata jako součást pravidel původu ostatních preferenčních obchodních režimů, například stanoveno nové pravidlo, které zabrání mísení cukru s jiným materiálem.
(9)
V odvětvích, na která se neuplatňuje kritérium přidané hodnoty, by měla být zajištěna míra pružnosti, jako je tomu dosud, a to povolením použití omezeného podílu materiálů, které nesplňují pravidla. Rozsah tohoto použití by však měl být vyjasněn, pokud jde o produkty vyrobené za použití zcela získaných materiálů. Kromě toho by s cílem umožnit větší pružnost při získávání materiálů měl být s výjimkou některých citlivých produktů povolený podíl těchto materiálů zvýšen, a to z 10 % na 15 % ceny konečného produktu ze závodu. Mezi tyto citlivé produkty patří produkty spadající do kapitol 2 a 4 až 24 harmonizovaného systému, kromě zpracovaných produktů rybolovu kapitoly 16, pro které se přípustné odchylky vyjádřené jako hmotnost zdají být vhodnější, a produkty spadající do kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému, které by měly podléhat zvláštním pravidlům pro přípustné odchylky založeným podle okolností buď na hmotnosti, nebo na hodnotě a lišícím se v závislosti na produktu.
(10)
Kumulace původu je důležitým zjednodušujícím faktorem, který umožňuje zemím s totožnými pravidly původu spolupracovat za účelem výroby produktů způsobilých pro preferenční celní zacházení. Stávající podmínky regionální kumulace původu, což je druh kumulace fungující v současnosti v rámci tří regionálních sdružení zemí, se ukázaly jako složité a příliš přísné. Měly by proto být zjednodušeny a zmírněny, a to zrušením stávající podmínky týkající se hodnoty. Kromě toho by měly být zachovány stávající možnosti kumulace mezi zeměmi ve stejném regionálním sdružení, a to i přes diferenciaci v pravidlech původu zavedenou v některých případech tímto nařízením mezi nejméně rozvinutými zeměmi a jinými zvýhodněnými zeměmi. Tato kumulace by měla být povolena pouze za předpokladu, že při zasílání materiálů do jiné země v rámci sdružení za účelem regionální kumulace uplatní každá země pravidlo původu, které pro ni platí v obchodních vztazích s Evropskou unií. Aby se však zabránilo narušení trhu mezi zeměmi s různými úrovněmi celní preference, měla by být přijata opatření na vynětí některých citlivých produktů z regionální kumulace.
(11)
Komise ve sdělení uvedla, že je připravena zvážit jakýkoli požadavek na vytvoření nových, spojených nebo rozšířených sdružení, pokud bude existovat hospodářská komplementarita, budou zohledněny rozdíly v preferenčních režimech uplatňovaných na různé země a související riziko obcházení cel a pokud budou zavedeny nezbytné struktury a postupy pro správní spolupráci při řízení a kontrole původu. V souladu s tím by měla být přijata opatření na kumulaci původu mezi zeměmi ve sdružení regionální kumulace I a III, které splňují požadované podmínky. V návaznosti na žádost předloženou organizací MERCOSUR by mělo být vytvořeno nové sdružení regionální kumulace nazvané „sdružení IV“ a sestávající z Argentiny, Brazílie, Paraguaye a Uruguaye. Uplatnění regionální kumulace mezi uvedenými zeměmi by mělo být podmíněno splněním nezbytných požadavků.
(12)
Zvýhodněným zemím by mělo být dovoleno dále využívat kumulace se zeměmi, které jsou partnerskými zeměmi v rámci dohod o volném obchodu uzavřených EU. Tento nový druh kumulace, tzv. „rozšířená kumulace“, by měl být jednosměrný, tj. měl by povolovat pouze použití materiálů ve zvýhodněných zemích a měl by být udělen po důkladném prozkoumání žádosti podané dotyčnou zvýhodněnou zemí. Zboží spadající do kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému by vzhledem ke své citlivé povaze mělo být z tohoto druhu kumulace vyňato.
(13)
Zvýhodněným zemím je od roku 2001 povoleno kumulovat původ u zboží spadajícího pod kapitoly 25 až 97 harmonizovaného systému a pocházejícího z Norska a Švýcarska. Tato kumulace by měla být povolena i nadále a měla by být rozšířena na Turecko za předpokladu, že Norsko, Švýcarsko a Turecko použijí stejnou definici pojmu původu jako Evropská unie a udělí reciproční zacházení dovezeným produktům, které byly vyrobeny za použití materiálů pocházejících z Evropské unie. Za tímto účelem by měla být mezi smluvními stranami výměnou dopisů nebo jakoukoli jinou vhodnou formou uzavřena dohoda obsahující závazek, že smluvní strany poskytnou členským státům a sobě navzájem nezbytnou podporu v záležitostech správní spolupráce.
(14)
Regionální kumulace by se však neměla vztahovat na některé materiály, u kterých celní preference v Evropské unii není stejná pro všechny země účastnící se kumulace a kde by dotčené materiály prostřednictvím kumulace využívaly příznivějšího celního zacházení než toho, kterého by se jim dostalo v případě přímého vývozu do Evropské unie. Pokud by tato situace nebyla vyřešena prostřednictvím vynětí materiálů, mohlo by to vést k obcházení cel nebo k narušení obchodu tím, že by se do Evropské unie vyváželo zboží pouze ze zemí, na které se uplatňuje nejpříznivější celní preference.
(15)
V samostatné příloze se stanoví seznam materiálů vyňatých z regionální kumulace. Tato příloha může být pozměněna nejen při opětovném vzniku těchto okolností, ale také s cílem zahrnout případy, kdy by takové okolnosti nastaly v důsledku provedení kumulace mezi zeměmi sdružení regionální kumulace I a III.
Kumulace původu mezi zeměmi ve sdruženích regionální kumulace I a III a rozšířená kumulace by měla podléhat konkrétním podmínkám, přičemž by Komise v souladu s postupem projednávání ve výborech a na základě příslušných ohledů měla ověřit jejich splnění předtím, než zváží udělení kumulace. Ze stejných důvodů by Komise měla mít v případech, kdy používání této kumulace bylo uděleno, ale později se zjistí, že uplatňování kumulace již nesplňuje podmínky nebo vede k nežádoucím následkům, jako například k narušování obchodu nebo obcházení cel, možnost kdykoli odejmout povolení k používání těchto druhů kumulace.
(16)
Ve stávajících pravidlech původu jsou některá ustanovení týkající se rybářských plavidel lovících ryby mimo pobřežní vody složitá do takové míry, která je nepřiměřená jejich záměru, a je proto velmi obtížné je provádět i kontrolovat. Měla by proto být zjednodušena.
Stávající pravidla vyžadují důkaz přímé dopravy do Evropské unie, který je často obtížné získat. Kvůli tomuto požadavku nemůže jisté zboží, ke kterému je připojen platný doklad o původu, ve skutečnosti využívat preference. Je proto vhodné zavést nové, jednodušší a pružnější pravidlo, které se zaměří na to, aby zboží předložené celním orgánům po prohlášení o propuštění do volného oběhu v Evropské unii bylo stejné jako zboží, které opustilo zvýhodněnou zemi vývozu, a nebylo cestou jakýmkoli způsobem pozměněno či přetvořeno.
(17)
V současné době potvrzují původ produktů orgány zvýhodněné země a v případech, kdy se prokáže, že deklarovaný původ je nesprávný, dovozci často nemusí platit clo, neboť jednali v dobré víře a chyba se stala na straně příslušných orgánů. To vede ke ztrátě vlastních zdrojů Evropské unie a hlavní břemeno pak spočívá na daňových poplatnících Evropské unie. Vzhledem k tomu, že vývozci nejlépe sami znají původ svých produktů, je vhodné požadovat, aby vývozci přímo svým zákazníkům poskytovali deklarace o původu.
(18)
Vývozci by měli být registrováni u příslušných orgánů zvýhodněných zemí, aby se usnadnily cílené kontroly po vývozu. Za tímto účelem by každá zvýhodněná země měla vytvořit elektronický rejstřík registrovaných vývozců, jehož obsah by měl být oznámen Komisi příslušným vládním orgánem dané zvýhodněné země. Na tomto základě by Komise měla pro účely správních úřadů a hospodářských subjektů v Evropské unii vytvořit centrální databázi registrovaných vývozců, jejímž prostřednictvím by hospodářské subjekty před deklarováním zboží určeného k propuštění do volného oběhu mohly zkontrolovat, že jejich dodavatel je vývozce registrovaný v dotyčné zvýhodněné zemi. Stejně tak by hospodářské subjekty z Evropské unie vyvážející za účelem dvoustranné kumulace původu měly být registrovány u příslušných úřadů členských států.
(19)
Zveřejnění registračních čísel vývozců a údajů nedůvěrné povahy o nich by mělo ostatním stranám umožnit konzultaci těchto údajů s cílem zjednodušit transparentnost a zvýšit informovanost zúčastněných stran. Uvážíme-li však důsledky tohoto zveřejnění, mělo by k němu docházet pouze v případě, že k tomu vývozce předem dobrovolně udělí svůj výslovný a vědomý písemný souhlas.
(20)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (6) upravuje zpracování osobních údajů členskými státy. Zásady uvedené ve směrnici 95/46/ES by v tomto nařízení měly být podle potřeby doplněny nebo objasněny.
(21)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů institucemi a orgány Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7) upravuje zpracovávání osobních údajů Komisí. Zásady uvedené v nařízení (ES) č. 45/2001 by v tomto nařízení měly být podle potřeby doplněny nebo objasněny.
(22)
Podle článku 28 směrnice 95/46/ES by vnitrostátní orgány dozoru měly provádět dohled nad přípustností zpracování osobních údajů členskými státy, zatímco podle článku 46 nařízení (ES) č. 45/2001 by evropský inspektor ochrany údajů měl kontrolovat činnost orgánů a institucí Evropské unie ve vztahu ke zpracování osobních údajů. Evropský inspektor ochrany údajů a vnitrostátní orgány dozoru by měli aktivně spolupracovat s v rámci své příslušné oblasti působnosti a zajistit koordinovaný dohled nad zpracováním dat prováděným v souladu s tímto nařízením.
(23)
Zavedení systému registrovaných vývozců musí zohlednit schopnost zvýhodněných zemí vytvořit a řídit registrační systém a rovněž schopnost Komise vytvořit nezbytnou centrální databázi. Za tím účelem musí Komise ještě stanovit požadavky uživatelů a technické specifikace systému. Po vytvoření podrobné struktury centrální databáze bude posouzen přesný vliv systému registrovaných vývozců, zejména pokud jde o přístupové údaje a ochranu údajů, a budou provedeny nezbytné úpravy příslušných ustanovení. Zavedení systému by proto mělo být odloženo na 1. ledna 2017, což umožní uskutečnění vývojové fáze, až budou stanoveny požadavky uživatelů a technické specifikace a provedeny případné právní úpravy nezbytné s ohledem na požadavky uživatelů systému a technické specifikace a jejich vliv na ochranu údajů. Pro země, které nemohou tento termín dodržet, by mělo být kromě toho stanoveno dodatečné tříleté období.
Do roku 2017 a po tomto roce by pro zvýhodněné země, které v té době nebudou schopny používat nový systém, měla být stanovena přechodná pravidla týkající se postupů a metod správní spolupráce založená na dosud platných ustanoveních. Tato přechodná pravidla by zejména měla stanovit vydávání dokladu o původu příslušnými orgány dotyčné země. Stávající pravidla by kromě toho měla být zefektivněna tím, že jejich struktura bude sladěna s pravidly platnými po zavedení systému registrovaných vývozců. Tím se tato pravidla stanou srozumitelnějšími, zejména díky jasnému rozlišení obecných zásad, postupů při vývozu ve zvýhodněné zemi, postupů při propuštění do volného oběhu v Evropské unii a metod správní spolupráce. Zároveň by mělo být aktualizováno osvědčení o původu zboží na tiskopise A, a to nahrazením poznámek týkajících se tiskopisu verzí poznámek z roku 2007, neboť tato verze zohledňuje poslední rozšíření EU, a proto obsahuje aktualizovaný seznam zemí, které přijímají tiskopis A pro účely systému všeobecných celních preferencí.
(24)
Přístup k systému by měl být podmíněn tím, že zvýhodněné země zavedou a zachovají správní struktury, které umožní efektivní řízení systému, a zaváží se na vyžádání Komisi poskytnout veškerou nezbytnou pomoc pro účely sledování řádného řízení systému. Mezi orgány v Evropské unii a ve zvýhodněných zemích musí existovat systém správní spolupráce, který poskytne rámec pro ověřování původu. Zároveň by měla být jasně stanovena odpovědnost vývozců při deklarování původu a rovněž úloha správních orgánů při řízení systému. Měl by být upřesněn obsah deklarace o původu a případy, ve kterých mohou celní orgány v Evropské unii odmítnout přijetí deklarace nebo ji zaslat k ověření.
(25)
Definice a seznam operací dostatečného opracování nebo zpracování obsažené ve stávajících ustanoveních jsou společné pro systém všeobecných celních preferencí a pro opatření preferenčních cel jednostranně přijatých Evropskou unií pro některé země nebo území. Vzhledem k tomu, že pravidla původu těchto pozdějších režimů budou reformována později, měla by se na ně i nadále vztahovat stávající ustanovení. V zájmu soudržnosti se systémem všeobecných celních preferencí a ostatních jednostranných preferenčních obchodních režimů je vhodné sladit definici zcela získaných produktů a seznam operací nedostatečného opracování nebo zpracování stanovené v těchto jednostranných režimech s definicemi a seznamem pravidel původu systému všeobecných celních preferencí.
(26)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(27)
Na základě nařízení Komise (ES) č. 1613/2000 (8), (ES) č. 1614/2000 (9) a (ES) č. 1615/2000 (10) poskytlo Společenství odchylky od pravidel původu systému všeobecných celních preferencí u některých textilních produktů pocházejících z Laosu, Kambodže a Nepálu, které pozbývají platnosti dne 31. prosince 2010. Po zavedení jednodušších pravidel původu, která zohlední požadavky vývoje, tímto nařízením bude pokračování platnosti těchto odchylek zbytečné.
(28)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
(1)
V části I, hlavě IV, kapitole 2 se články 66 až 97 nahrazují tímto:
„Oddíl 1
Systém všeobecných preferencí
Pododdíl 1
Obecná ustanovení
Článek 66
Tento oddíl stanoví pravidla týkající se definice pojmu „původní produkty“ a souvisejících postupů a metod správní spolupráce pro účely uplatňování systému všeobecných celních preferencí poskytovaného Evropskou unií rozvojovým zemím na základě nařízení (ES) č. 732/2008 (11) („systém“).
Článek 67
1. Pro účely tohoto oddílu a oddílu 1A této kapitoly se použijí tyto definice:
a)
„zvýhodněnou zemí“ se rozumí země nebo území uvedená/é v nařízení (ES) č. 732/2008; termín „zvýhodněná země“ se rovněž vztahuje na pobřežní vody této země nebo území ve smyslu Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (úmluva z Montego Bay, 10. prosince 1982) a nesmí překročit jejich hranice;
b)
„výrobou“ se rozumí každé opracování nebo zpracování, včetně sestavování;
c)
„materiálem“ se rozumí jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které jsou používány při výrobě produktu;
d)
„produktem“ nebo „výrobkem“ se rozumí vyráběný produkt nebo výrobek, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;
e)
„zbožím“ se rozumí jak materiál, tak produkty či výrobky;
f)
„dvoustrannou kumulací“ se rozumí systém, na jehož základě se mohou produkty, které podle tohoto nařízení pocházejí z Evropské unie, považovat za původní materiály ve zvýhodněné zemi, když jsou v této zvýhodněné zemi dále zpracovány nebo jsou zapracovány do produktu;
g)
„kumulací s Norskem, Švýcarskem nebo Tureckem“ se rozumí systém, na jehož základě se mohou produkty, které pocházejí z Norska, Švýcarska nebo Turecka, považovat za původní materiály ve zvýhodněné zemi, když jsou v této zvýhodněné zemi dále zpracovány nebo jsou zapracovány do produktu a dovezeny do Evropské unie;
h)
„regionální kumulací“ se rozumí systém, kdy se produkty, které podle tohoto nařízení pocházejí ze země, jež je členem regionálního sdružení, považují za materiály pocházející z jiné země téhož regionálního sdružení (nebo ze země jiného regionálního sdružení, kde je možná kumulace mezi sdruženími), když jsou dále zpracovány nebo zapracovány do produktu tam vyráběného;
i)
„rozšířenou kumulací“ se rozumí systém, který uděluje Komise na základě žádosti předložené zvýhodněnou zemí, kdy se některé materiály pocházející ze země, se kterou má Evropská unie dohodu o volném obchodu podle článku XXIV platné Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT), považují za materiály pocházející z dotyčné zvýhodněné země, když jsou dále zpracovány nebo zapracovány do produktu vyráběného v této zemi;
j)
„zastupitelnými materiály“ se rozumí materiály stejného druhu a obchodní kvality, se stejnými technickými a fyzickými vlastnostmi, které od sebe po zapracování do hotového produktu nelze rozeznat;
k)
„regionálním sdružením“ se rozumí sdružení zemí, mezi nimiž se uplatňuje regionální kumulace;
l)
„celní hodnotou“ se rozumí hodnota určená v souladu s Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu (Dohoda Světové obchodní organizace o celní hodnotě) z roku 1994;
m)
„hodnotou materiálů“ v seznamu v příloze 13a se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály ve zvýhodněné zemi. Pokud je třeba určit hodnotu použitých původních materiálů, použije se toto písmeno přiměřeně;
n)
„cenou ze závodu“ se rozumí cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci, v jehož podniku došlo k poslednímu opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu a veškeré další náklady související s jeho výrobou po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu.
V případě, že skutečná zaplacená cena neodráží veškeré náklady související s výrobou produktu, které byly skutečně vynaloženy ve zvýhodněné zemi, rozumí se cenou ze závodu součet všech těchto nákladů po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;
o)
„maximálním obsahem nepůvodních materiálů“ se rozumí maximální povolený obsah nepůvodních materiálů, na jehož základě je výroba považována za opracování nebo zpracování dostatečné k tomu, aby byl produktu udělen status původu. Lze jej vyjádřit jako procento ceny ze závodu nebo jako procento čisté hmotnosti těchto použitých materiálů, které spadají do stanovené skupiny kapitol, do kapitoly, čísla nebo položky či podpoložky;
p)
„čistou hmotností“ se rozumí hmotnost samotného zboží bez balicích materiálů a jakýchkoli jiných obalů;
q)
„kapitolami“, „čísly“ a „položkami“ či „podpoložkami“ se rozumí kapitoly, čísla a položky či podpoložky (čtyř- nebo šestimístné číselné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém se změnami podle doporučení Rady pro celní spolupráci ze dne 26. června 2004;
r)
„zařazením“ se rozumí zařazení produktu nebo materiálu do určitého čísla nebo položky či podpoložky harmonizovaného systému;
s)
„zásilkou“ se rozumí produkty, které:
-
buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo
-
které jsou dopravovány na podkladě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, a pokud tento doklad neexistuje, na podkladě jediné faktury;
t)
„vývozcem“ se rozumí osoba vyvážející zboží do Evropské unie nebo do zvýhodněné země, která je schopna prokázat původ zboží, a to bez ohledu na to, zda se jedná o výrobce či nikoli a zda sama splňuje vývozní formality či nikoli;
u)
„registrovaným vývozcem“ se rozumí vývozce, který je registrován u příslušných orgánů dotyčné zvýhodněné země, aby mohl vyhotovovat deklaraci o původu pro vývoz v rámci systému;
v)
„deklarací o původu“ se rozumí deklarace vyhotovená vývozcem, která uvádí, že produkty v ní uvedené splňují pravidla původu systému, a to s cílem buď umožnit osobě deklarující zboží určené k propuštění do volného oběhu v Evropské unii požadovat výhody preferenčního celního zacházení, nebo hospodářskému subjektu ve zvýhodněné zemi, který dováží materiály k dalšímu zpracování v souvislosti s pravidly kumulace, prokázat status původu tohoto zboží.
2. Pro účely odst. 1 písm. n) může pojem ‚výrobce‘ uvedený v odst. 1 písm. n) prvním pododstavci v případě, kdy bylo poslední opracování nebo zpracování zadáno výrobci, odkazovat na podnik, který subdodavatele zaměstnal.
Článek 68
1. S cílem zajistit řádné uplatňování systému se zvýhodněné země zaváží, že:
a)
zavedou a zachovají nezbytné správní struktury a systémy nutné pro provádění a řízení pravidel a postupů stanovených v tomto oddíle v dotyčné zemi, včetně případných opatření nezbytných pro uplatňování kumulace;
b)
jejich příslušné orgány budou spolupracovat s Komisí a celními orgány členských států.
2. Spolupráce uvedená v odst. 1 písm. b) zahrnuje:
a)
poskytování veškeré nezbytné podpory v případě žádosti Komise o jí prováděné sledování řádného řízení systému v dotyčné zemi, včetně ověřovacích návštěv na místě prováděných Komisí nebo celními orgány členských států;
b)
aniž jsou dotčeny články 97g a 97h, ověřování statusu původu produktů a dodržování dalších podmínek stanovených tímto oddílem, včetně návštěv na místě, pokud o to Komise nebo celní orgány členských států požádají v souvislosti s prošetřováním původu.
3. Zvýhodněné země Komisi předloží závazek uvedený v odstavci 1.
Článek 69
1. Zvýhodněné země Komisi oznámí názvy a adresy orgánů nacházejících se na jejich území, které jsou:
a)
součástí vládních orgánů dotyčné země nebo jednají z pověření vlády a jsou zplnomocněny k registraci vývozců a k jejich vynětí z rejstříku registrovaných vývozců;
b)
součástí vládních orgánů dotyčné země a zplnomocněny k poskytování podpory Komisi a celním orgánům členských států prostřednictvím správní spolupráce, jak je uvedeno v tomto oddíle.
2. Zvýhodněné země Komisi okamžitě oznámí veškeré změny informací oznámených podle odstavce 1.
3. Na základě informací podaných vládními orgány zvýhodněných zemí a celními orgány členských států Komise vytvoří elektronickou databázi registrovaných vývozců.
K databázi a údajům v ní obsaženým má přístup pouze Komise. Orgány uvedené v prvním pododstavci zajistí, aby údaje sdělované Komisi byly aktualizovány a aby byly úplné a přesné.
Údaje zpracované v databázi uvedené v prvním pododstavci se zveřejní na internetu s výjimkou důvěrných informací obsažených v kolonkách 2 a 3 žádosti o registraci vývozce uvedené v článku 92.
Osobní údaje zpracované databází uvedenou v prvním pododstavci a členskými státy podle tohoto oddílu se předají nebo zpřístupní třetím zemím nebo mezinárodním organizacím pouze v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 45/2001.
4. Toto nařízení nijak neovlivňuje úroveň ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů podle ustanovení právních předpisů Evropské unie a jednotlivých členských států, a zejména nemění povinnosti členských států týkající se zpracovávání osobních údajů těmito státy podle směrnice 95/46/ES, ani povinnosti orgánů a institucí Evropské unie týkající se zpracovávání osobních údajů těmito orgány a institucemi podle nařízení (ES) č. 45/2001 při plnění jejich povinností.
Údaje o identifikaci a registraci vývozců tvořené souborem údajů uvedených v bodech 1, 3 (týkající se popisu činnosti), 4 a 5 přílohy 13c Komise zveřejní na internetu pouze v případě, že k tomu tito vývozci dobrovolně udělili svůj výslovný a vědomý písemný souhlas.
Vývozcům se poskytnou informace stanovené v článku 11 nařízení (ES) č. 45/2001.
Výkon práv osob v souvislosti s jejich registračními údaji uvedenými v příloze 13c a zpracovanými ve vnitrostátních systémech se řídí právními předpisy členského státu, který jejich osobní údaje uložil, přičemž tyto předpisy provádějí směrnici 95/46/ES.
Práva osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů v centrální databázi uvedené v odstavci 3 jsou vykonávána v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
Vnitrostátní orgány dozoru pro ochranu údajů a evropský inspektor ochrany údajů, z nichž každý jedná v rozsahu svých příslušných pravomocí, aktivně spolupracují a zajišťují koordinovaný dozor nad databází uvedenou v odstavci 3.
Článek 70
1. Komise v řadě C Úředního věstníku Evropské unie zveřejní seznam zvýhodněných zemí a datum, od kdy jsou považovány za země splňující podmínky uvedené v článcích 68 a 69. Splní-li nová zvýhodněná země tytéž podmínky, Komise tento seznam aktualizuje.
2. Původní produkty ve zvýhodněné zemi ve smyslu tohoto oddílu po propuštění do volného oběhu v Evropské unii využívají systému pouze pod podmínkou, že byly vyvezeny v den stanovený v seznamu uvedeném v odstavci 1 nebo po tomto dni.
3. Zvýhodněná země se považuje za zemi splňující ustanovení článků 68 a 69 v den, kdy předložila závazek uvedený v čl. 68 odst. 1 a provedla oznámení uvedené v čl. 69 odst. 1.
Článek 71
Nedodrží-li příslušné orgány zvýhodněné země ustanovení čl. 68 odst. 1, čl. 69 odst. 2, článků 91, 92, 93 nebo 97g nebo nebudou-li systematicky dodržovat čl. 97h odst. 2, může to v souladu s článkem 16 nařízení (ES) č. 732/2008 vést k dočasnému odnětí preferencí v rámci systému pro danou zemi.
Pododdíl 2
Definice pojmu „původní produkty“
Článek 72
Za pocházející ze zvýhodněné země se považují tyto produkty:
a)
produkty, které byly v dané zemi zcela získány ve smyslu článku 75;
b)
produkty, které byly získány v dané zemi a obsahují materiály, které zde nebyly zcela získány, jestliže byly tyto materiály dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 76.
Článek 73
1. V dotyčné zvýhodněné zemi musí být splněny podmínky pro získání statusu původu stanovené v tomto pododdíle.
2. Jsou-li původní produkty vyvezené ze zvýhodněné země do jiné země vráceny do zvýhodněné země, je třeba je považovat za nepůvodní, nelze-li příslušným orgánům věrohodně prokázat, že:
a)
vrácené produkty jsou totožné s vyvezenými a
b)
byly případně podrobeny pouze operacím nezbytným pro jejich uchování v dobrém stavu po dobu pobytu v dané zemi nebo při jejich vývozu.
Článek 74
1. Produkty deklarované k propuštění do volného oběhu v Evropské unii musí být stejné jako produkty vyvezené ze zvýhodněné země, ze které pocházejí. Před jejich deklarováním k propuštění do volného oběhu nesmí být pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny operacím kromě těch, které je mají uchovat v dobrém stavu. Skladování produktů nebo zásilek a rozdělování zásilek lze provést na odpovědnost vývozce nebo následného držitele zboží a produkty zůstávají v zemi nebo zemích tranzitu pod dohledem celních orgánů.
2. Splnění odstavce 1 se považuje za uspokojivé, pokud celní orgány nemají důvod k pochybnostem; v takových případech mohou celní orgány požádat deklaranta, aby poskytl důkaz plnění, který je možné poskytnout jakýmkoli způsobem, včetně smluvních přepravních dokumentů, jako jsou nákladní listy; může se rovněž jednat o faktické či konkrétní důkazy založené na značení nebo číslování balíků nebo jakékoli důkazy týkající se vlastního zboží.
3. Při uplatnění kumulace podle článků 84, 85 nebo 86 se odstavce 1 a 2 použijí přiměřeně.
Článek 75
1. Za zcela získané ve zvýhodněné zemi se považují:
a)
nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo mořského dna;
b)
rostliny a produkty ze zeleniny tam vypěstované nebo sklizené;
c)
živá zvířata tam narozená nebo vylíhnutá a odchovaná;
d)
produkty získané z živých zvířat tam odchovaných;
e)
produkty z poražených zvířat tam narozených či vylíhnutých a odchovaných;
f)
produkty získané z tamního lovu nebo rybolovu;
g)
produkty akvakultury z ryb, korýšů a měkkýšů tam narozených nebo vylíhnutých a odchovaných;
h)
produkty mořského rybolovu a jiné produkty vytěžené z moře mimo pobřežní vody jejími plavidly;
i)
produkty vyrobené nebo získané na palubě jejích výrobních plavidel výlučně z produktů uvedených v písmenu h);
j)
vyřazené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin;
k)
odpad a šrot pocházející z výrobních operací tam provedených;
l)
produkty získané z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo pobřežní vody, má-li zvýhodněná země výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;
m)
zboží tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až l).
2. Pojmy „její plavidla“ a „její výrobní plavidla“ uvedené v odst. 1 písm. h) a i) se vztahují pouze na plavidla a výrobní plavidla, která splňují tyto požadavky:
a)
jsou registrována ve zvýhodněné zemi nebo v některém členském státě;
b)
plují pod vlajkou zvýhodněné země nebo některého členského státu;
c)
splňují jednu z těchto podmínek:
i)
vlastní je alespoň z 50 % státní příslušníci zvýhodněné země nebo některého členského státu nebo
ii)
vlastní je společnosti,
-
které mají sídlo a hlavní provozovnu ve zvýhodněné zemi nebo v některém členském státě a
-
které jsou alespoň z 50 % ve vlastnictví zvýhodněné země nebo členských států nebo veřejných subjektů nebo státních příslušníků zvýhodněné země nebo členských států.
3. Podmínky uvedené v odstavci 2 mohou být splněny v členských státech nebo v různých zvýhodněných zemích, pokud všechny zvýhodněné země využívají regionální kumulaci podle čl. 86 odst. 1 a 5. V takovém případě se podle odst. 2 písm. b) produkty považují za pocházející ze zvýhodněné země, pod jejíž vlajkou pluje plavidlo nebo výrobní plavidlo.
První pododstavec se použije, pouze pokud jsou splněna ustanovení čl. 86 odst. 2 písm. b) a c).
Článek 76
1. Aniž jsou dotčeny články 78 a 79, považují se produkty, které nejsou zcela získány v dotyčné zvýhodněné zemi ve smyslu článku 75, za pocházející z této zvýhodněné země, pokud jsou splněny podmínky pro dotyčné zboží stanovené v seznamu v příloze 13a.
2. Je-li produkt, který získal status původu v některé zemi podle odstavce 1, dále v této zemi zpracován a použit jako materiál k výrobě jiného produktu, nezohledňují se nepůvodní materiály, které mohly být použity k jeho výrobě.
Článek 77
1. U každého produktu se určí, zda byly splněny požadavky čl. 76 odst. 1.
V případě, kdy je příslušné pravidlo založeno na dodržení maximálního obsahu nepůvodních materiálů, je však s ohledem na výkyvy v nákladech a směnných kurzech možné hodnotu nepůvodních materiálů vypočítat na základě průměru, jak je uvedeno v odstavci 2.
2. V případě uvedeném v odstavci 1 druhém pododstavci se průměrná cena produktu ze závodu vypočítá na základě součtu cen ze závodu účtovaných v každém prodeji produktů provedeném během předchozího účetního období a průměrná hodnota použitých nepůvodních materiálů se vypočítá na základě souhrnu hodnoty všech nepůvodních materiálů použitých k výrobě produktů za předchozí účetní období určené v zemi vývozu nebo v případě, kdy dosud nejsou k dispozici údaje za celé účetní období, za období kratší, nejméně však za tři měsíce.
3. Vývozci, kteří se rozhodnou pro výpočet na základě průměrné hodnoty, tuto metodu důsledně používají během roku následujícího po referenčním účetním období nebo případně během roku následujícího po kratším období použitém jako období referenční. Mohou tuto metodu přestat používat, pokud během daného účetního období nebo kratšího reprezentativního období nejméně tří měsíců zaznamenají, že výkyvy v nákladech nebo směnných kurzech, jež odůvodňovaly používání této metody, přestaly existovat.
4. Průměry uvedené v odstavci 2 se použijí jako cena ze závodu, resp. hodnota nepůvodních materiálů, aby bylo možné zjistit dodržování maximálního obsahu nepůvodních materiálů.
Článek 78
1. Aniž je dotčen odstavec 3, považují se za opracování nebo zpracování nedostatečná pro to, aby produktu udělila status původu, bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky článku 76, tyto operace:
a)
operace, jejichž účelem je uchování produktů v dobrém stavu během přepravy a skladování;
b)
rozdělování a spojování nákladových kusů;
c)
mytí, praní, čištění; odstraňování prachu, oxidu, oleje, nátěru nebo jiných povrchových vrstev;
d)
žehlení nebo mandlování textilií nebo textilních výrobků;
e)
prosté natírání a leštění;
f)
loupání a částečné nebo úplné mletí rýže; leštění a hlazení obilovin a rýže;
g)
operace barvení nebo ochucování cukru nebo tvarování cukru; částečné nebo úplné mletí krystalového cukru;
h)
loupání, vypeckovávání a louskání ovoce, ořechů a zeleniny;
i)
ostření, jednoduché broušení nebo prosté řezání;
j)
prosévání, prohazování, třídění, zařazování, sestavování (včetně vytváření souprav předmětů);
k)
prosté plnění do lahví, konzerv, baněk, pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky nebo desky a veškeré ostatní prosté balící operace;
l)
připevňování nebo tisk značek, štítků, log a obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly;
m)
prosté mísení produktů, bez ohledu na druh produktů; mísení cukru s jakýmkoli dalším materiálem;
n)
prosté přidávání vody nebo ředění, dehydratace nebo denaturace produktů;
o)
prosté sestavování součástí produktu na úplný produkt nebo rozkládání produktů na části;
p)
kombinace dvou nebo více úkonů uvedených v písmenech a) až o);
q)
porážení zvířat.
2. Pro účely odstavce 1 se operace považují za prosté, jestliže k jejich provádění nejsou nutné žádné zvláštní dovednosti nebo stroje, přístroje nebo nástroje pro tyto operace zvláště vyrobené nebo nainstalované.
3. Při určování, zda se opracování nebo zpracování daného výrobku považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se zohlední všechny operace provedené na daném výrobku ve zvýhodněné zemi.
Článek 79
1. Odchylně od článku 76 a s výhradou odstavců 2 a 3 tohoto článku mohou být nepůvodní materiály, které podle podmínek stanovených v seznamu v příloze 13a nemají být použity při výrobě daného produktu, přesto použity, pokud jejich celková hodnota nebo čistá hmotnost stanovená pro produkt nepřesahuje:
a)
15 % hmotnosti produktu u produktů kapitol 2 a 4 až 24 harmonizovaného systému, s výjimkou zpracovaných produktů rybolovu kapitoly 16;
b)
15 % ceny produktu ze závodu u ostatních produktů, s výjimkou produktů kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému, u kterých se použijí přípustné odchylky uvedené v poznámkách 6 a 7 části I přílohy 13a.
2. Odstavec 1 nepovoluje překročení procentního podílu maximálního obsahu nepůvodních materiálů, jak je určeno v pravidlech, která jsou stanovena v seznamu v příloze 13a.
3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na produkty zcela získané ve zvýhodněné zemi ve smyslu článku 75. Aniž je dotčen článek 78 a čl. 80 odst. 2, použije se však přípustná odchylka stanovená v těchto odstavcích na souhrn všech materiálů, které jsou použity při výrobě produktu a pro které pravidlo stanovené v seznamu v příloze 13a stanoví, že tyto materiály mají být zcela získány.
Článek 80
1. Určující jednotkou pro použití ustanovení tohoto oddílu je konkrétní produkt, který je považován za základní jednotku při určování zařazení za použití harmonizovaného systému.
2. Sestává-li zásilka z více stejných produktů zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, zohlední se při použití ustanovení tohoto oddílu každý jednotlivý produkt samostatně.
3. Je-li podle všeobecného výkladového pravidla 5 harmonizovaného systému zařazován s produktem i jeho obal, pak se tento obal zahrne i pro účely určování původu produktu.
Článek 81
Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se zařízením, strojem, přístrojem nebo vozidlem, které jsou součástí jeho běžného vybavení a jsou zahrnuty v jeho ceně ze závodu, se považují za jeden celek s dotyčným zařízením, strojem, přístrojem nebo vozidlem.
Článek 82
Soupravy ve smyslu všeobecného výkladového pravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní produkty, jestliže jsou původními produkty všechny součásti, z nichž se skládají.
Pokud se však souprava skládá z původních i nepůvodních produktů, považuje se za původní produkt jako celek pod podmínkou, že hodnota nepůvodních produktů netvoří více než 15 % ceny ze závodu této soupravy.
Článek 83
Při určování, zda je produkt původním produktem, se nezohledňuje původ těchto prvků, které mohou být použity při jeho výrobě:
a)
energie a palivo;
b)
zařízení a vybavení;
c)
stroje a nástroje;
d)
zboží, které se nestává a nemá se stát součástí konečného složení produktu.
Pododdíl 3
Kumulace
Článek 84
Dvoustranná kumulace umožňuje, aby produkty pocházející z Evropské unie byly považovány za materiály pocházející ze zvýhodněné země, jsou-li zapracovány do produktu vyráběného v této zemi za předpokladu, že opracování nebo zpracování tam provedené přesahuje rámec operací uvedených v čl. 78 odst. 1.
Článek 85
1. Pokud Norsko, Švýcarsko a Turecko poskytují všeobecné celní preference na produkty pocházející ze zvýhodněných zemí a uplatňují pojem původu odpovídající pojmu definovanému v tomto oddíle, umožňuje kumulace s Norskem, Švýcarskem nebo Tureckem, aby produkty pocházející z Norska, Švýcarska nebo Turecka byly považovány za materiály pocházející ze zvýhodněné země, pokud opracování nebo zpracování tam provedené přesahuje rámec operací uvedených v čl. 78 odst. 1.
2. Odstavec 1 se použije pod podmínkou, že Turecko, Norsko a Švýcarsko poskytují na základě reciprocity stejné zacházení produktům pocházejícím ze zvýhodněných zemí, které zapracovávají materiály pocházející z Evropské unie.
3. Odstavec 1 se nepoužije na produkty kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému.
4. Evropská komise v řadě C Úředního věstníku Evropské unie zveřejní datum, ke kterému byly splněny podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2.
Článek 86
1. Regionální kumulace se vztahuje na tato čtyři různá regionální sdružení:
a)
sdružení I: Brunej, Kambodža, Indonésie, Laos, Malajsie, Filipíny, Singapur, Thajsko, Vietnam;
b)
sdružení II: Bolívie, Kolumbie, Kostarika, Ekvádor, Salvador, Guatemala, Honduras, Nikaragua, Panama, Peru, Venezuela;
c)
sdružení III: Bangladéš, Bhútán, Indie, Maledivy, Nepál, Pákistán, Srí Lanka;
d)
sdružení IV: Argentina, Brazílie, Paraguay a Uruguay.
2. Regionální kumulace mezi zeměmi v rámci stejného sdružení se uplatní, pouze pokud byly splněny tyto podmínky:
a)
pro účely regionální kumulace mezi zeměmi regionálního sdružení se použijí pravidla původu stanovená v tomto oddíle.
V případě, že způsobilá operace stanovená v části II přílohy 13a není stejná u všech zemí účastnících se kumulace, určí se původ produktů vyvážených z jedné země regionálního sdružení do druhé za účelem regionální kumulace na základě pravidla, které by se použilo, kdyby se produkty vyvážely do Evropské unie;
b)
země regionálního sdružení se zavázaly, že:
i)
budou dodržovat ustanovení tohoto oddílu nebo dbát na jejich dodržování a
ii)
poskytnou nezbytnou správní spolupráci, aby bylo zajištěno správné provádění tohoto oddílu s ohledem na Evropskou unii a rovněž mezi těmito zeměmi;
c)
závazky uvedené v písmenu b) byly Komisi oznámeny sekretariátem dotyčného regionálního sdružení nebo jiným příslušným subjektem zastupujícím členy daného regionálního sdružení.
Pokud země regionálního sdružení již před 1. lednem 2011 splnily ustanovení prvního pododstavce písmene b) a c), nový závazek se nevyžaduje.
3. Materiály uvedené v seznamu v příloze 13b jsou vyňaty z regionální kumulace stanovené v odstavci 2 v případě, že:
a)
celní preference uplatňovaná v Evropské unii není stejná pro všechny země účastnící se kumulace a
b)
dotčené materiály by prostřednictvím kumulace využívaly příznivějšího celního zacházení než toho, kterého by se jim dostalo v případě přímého vývozu do Evropské unie.
4. Regionální kumulace mezi zeměmi stejného regionálního sdružení se uplatní pouze pod podmínkou, že opracování nebo zpracování provedené ve zvýhodněné zemi, kde jsou materiály dále zpracovány nebo zapracovány, přesahuje rámec operací uvedených v čl. 78 odst. 1 a v případě textilních výrobků také rámec operací uvedených v příloze 16.
Není-li splněna podmínka stanovená v prvním pododstavci, je zemí původu produktů země regionálního sdružení s největším podílem celní hodnoty použitých materiálů pocházejících z ostatních zemí regionálního sdružení.
Je-li země původu určena podle druhého pododstavce, musí být uvedena jako země původu na dokladu o původu, který vyhotoví vývozce produktu do Evropské unie nebo - do zahájení používání systému registrovaných vývozců - vystaví orgány zvýhodněné země vývozu.
5. Na žádost orgánů zvýhodněné země sdružení I nebo sdružení III může Komise udělit regionální kumulaci mezi zeměmi těchto sdružení, pokud je Komise přesvědčena, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
jsou splněny podmínky stanovené v odst. 2 písm. a) a
b)
země, které se mají účastnit této regionální kumulace, se zavázaly a společně oznámily Komisi svůj závazek:
i)
dodržovat ustanovení tohoto oddílu nebo dbát na jejich dodržování a
ii)
poskytnout nezbytnou správní spolupráci, aby bylo zajištěno správné provádění tohoto oddílu s ohledem na Evropskou unii a rovněž mezi těmito zeměmi.
Žádost uvedená v prvním pododstavci musí být podložena důkazy, že podmínky v něm stanovené jsou splněny. Žádost je adresována Komisi. Komise o žádosti rozhodne po zohlednění všech prvků týkajících se kumulace, které považuje za vhodné, včetně materiálů, které mají být kumulovány.
6. V případě, že produkty vyrobené v zemi sdružení I nebo sdružení III za použití materiálů pocházejících ze země druhého sdružení mají být vyvezeny do Evropské unie, určí se původ těchto produktů takto:
a)
materiály pocházející ze země jednoho regionálního sdružení se považují za materiály pocházející ze země druhého regionálního sdružení, jsou-li zapracovány do produktu tam získaného za předpokladu, že opracování nebo zpracování provedené v druhé zvýhodněné zemi přesahuje rámec operací uvedených v čl. 78 odst. 1 a v případě textilních výrobků také rámec operací uvedených v příloze 16;
b)
není-li splněna podmínka stanovená v písmenu a), je zemí původu produktů země účastnící se kumulace s největším podílem celní hodnoty použitých materiálů pocházejících z ostatních zemí účastnících se kumulace.
Je-li země původu určena podle prvního pododstavce písm. b), musí být uvedena jako země původu na dokladu o původu, který vyhotoví vývozce produktu do Evropské unie nebo - do zahájení používání systému registrovaných vývozců - vystaví orgány zvýhodněné země vývozu.
7. Na žádost orgánů kterékoli zvýhodněné země může Komise poskytnout rozšířenou kumulaci mezi zvýhodněnou zemí a zemí, se kterou má Evropská unie dohodu o volném obchodu podle článku XXIV platné Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT), jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
země účastnící se kumulace se zavázaly, že budou dodržovat nebo dbát na dodržování ustanovení tohoto oddílu a poskytnou nezbytnou správní spolupráci, aby bylo zajištěno správné provádění tohoto oddílu s ohledem na Evropskou unii a rovněž mezi těmito zeměmi;
b)
závazek uvedený v písmenu a) byl dotčenou zvýhodněnou zemí oznámen Komisi.
Žádost uvedená v prvním pododstavci obsahuje seznam materiálů, jichž se kumulace týká, a je podložena důkazy, že podmínky stanovené v prvním pododstavci písm. a) a b) byly splněny. Žádost je adresována Komisi. Pokud dojde ke změně daných materiálů, předloží se nová žádost.
Materiály kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému jsou z rozšířené kumulace vyňaty.
8. V případech rozšířené kumulace uvedené v odstavci 7 se původ použitých materiálů a vhodný dokumentární doklad o původu určí v souladu s pravidly stanovenými v příslušné dohodě o volném obchodu. Původ produktů, které mají být vyvezeny do Evropské unie, se určí v souladu s pravidly původu stanovenými v tomto oddíle.
Aby získaný produkt získal status původu, není nutné, aby materiály, které pocházejí ze země, s níž má Evropská unie dohodu o volném obchodu, a které jsou ve zvýhodněné zemi použity při výrobě produktu, který má být vyvezen do Evropské unie, prošly dostatečným opracováním nebo zpracováním, pokud toto opracování nebo zpracování provedené v dotčené zvýhodněné zemi přesahuje operace uvedené v čl. 78 odst. 1.
9. Komise v řadě C Úředního věstníku Evropské unie zveřejní:
a)
datum, kdy nabývá účinku kumulace mezi zeměmi sdružení I a sdružení III stanovená v odstavci 5, seznam zemí účastnících se této kumulace a případně seznam materiálů, na něž se kumulace uplatňuje;
b)
datum, kdy nabývá účinku rozšířená kumulace, seznam zemí účastnících se této kumulace a seznam materiálů, na něž se kumulace uplatňuje.
Článek 87
V případě použití dvoustranné kumulace nebo kumulace s Norskem, Švýcarskem nebo Tureckem v kombinaci s regionální kumulací obdrží získaný produkt status původu jedné ze zemí dotčeného regionálního sdružení určený v souladu s čl. 86 odst. 4 prvním a druhým pododstavcem.
Článek 88
1. Pododdíly 1 a 2 se použijí přiměřeně na:
a)
vývoz z Evropské unie do zvýhodněné země za účelem dvoustranné kumulace;
b)
vývoz z jedné zvýhodněné země do jiné za účelem regionální kumulace, jak je stanoveno v čl. 86 odst. 1 a 5, aniž je dotčen čl. 86 odst. 2 písm. a) druhý pododstavec.
2. Jsou-li pro opracování nebo zpracování produktu použity původní a nepůvodní zastupitelné materiály, mohou celní úřady členských států na písemnou žádost hospodářských subjektů za účelem následného vývozu do zvýhodněné země v rámci dvoustranné kumulace povolit spravování materiálů v Evropské unii za použití metody odděleného vedení účetnictví, aniž by materiály byly uchovávány odděleně.
3. Celní orgány členských států mohou pro udělení povolení uvedeného v odstavci 2 stanovit jakékoli podmínky, které považují za vhodné.
Povolení se udělí pouze tehdy, je-li použitím metody uvedené v odstavci 2 možné zajistit, aby bylo množství získaných produktů, které by mohly být považovány za „pocházející z Evropské unie“, kdykoli stejné jako množství, které by bylo získáno za použití metody fyzického oddělení zásob.
Je-li metoda povolena, uplatňuje se a její uplatňování se zaznamenává podle všeobecných účetních zásad uplatňovaných v Evropské unii.
4. Držitel metody uvedené v odstavci 2 vyhotovuje nebo do zahájení používání systému registrovaných vývozců žádá o doklady o původu pro množství produktů, které mohou být považovány za pocházející z Evropské unie. Na žádost celních orgánů členských států držitel předloží prohlášení o způsobu, jakým bylo uvedené množství spravováno.
5. Celní úřady členských států sledují využívání povolení uvedeného v odstavci 2.
Mohou povolení odejmout v těchto případech:
a)
držitel jakýmkoli způsobem povolení zneužívá nebo
b)
držitel nesplní některou z dalších podmínek stanovených v tomto oddíle nebo v oddíle 1A.
Pododdíl 4
Odchylky
Článek 89
1. Komise může z vlastního podnětu nebo na žádost zvýhodněné země přiznat zvýhodněné zemi dočasnou odchylku od ustanovení tohoto oddílu, pokud:
a)
taková země z důvodu vnitřních nebo vnějších faktorů dočasně nemůže dodržovat pravidla pro získání statusu původu stanovená v článku 72, která předtím dodržovat mohla, nebo
b)
taková země potřebuje čas, aby se mohla připravit na dodržování pravidel pro získání statusu původu stanovených v článku 72.
2. Tato dočasná odchylka je omezena na trvání účinků vnitřních nebo vnějších faktorů, které ji odůvodňují, nebo na dobu, kterou dotyčná zvýhodněná země potřebuje k zajištění dodržování pravidel.
3. Žádost o odchylku se v písemné podobě předkládá Komisi. Jsou v ní uvedeny důvody pro odchylku podle odstavce 1 a obsahuje náležité podpůrné doklady.
4. Je-li odchylka přiznána, dotyčná zvýhodněná země, musí splnit veškeré požadavky stanovené s ohledem na informace, které mají být poskytnuty Komisi a které se týkají používání odchylky a správy množství, pro která byla odchylka přiznána.
Pododdíl 5
Postupy při vývozu ve zvýhodněné zemi
Článek 90
Systém se použije v těchto případech:
a)
splní-li zboží vyvážené registrovaným vývozcem ve smyslu článku 92 požadavky tohoto oddílu;
b)
v případě zásilky sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní produkty vyvezené kterýmkoli vývozcem, pokud celková hodnota zasílaných původních produktů nepřesáhne 6 000 EUR.
Článek 91
1. Příslušné orgány zvýhodněné země vytvoří a pravidelně aktualizují elektronický rejstřík registrovaných vývozců usazených v této zemi. Rejstřík musí být aktualizován, jakmile je kterýkoli vývozce v souladu s čl. 93 odst. 2 z rejstříku vyňat.
2. Rejstřík obsahuje tyto informace:
a)
název a plnou adresu místa, ve kterém je registrovaný vývozce usazen, včetně identifikačního čísla země nebo území (kód země ISO alfa 2);
b)
číslo registrovaného vývozce;
c)
produkty, které mají být v rámci systému vyváženy (přibližný seznam kapitol nebo čísel harmonizovaného systému, jak žadatel uzná za vhodné);
d)
údaje o tom, odkdy a dokdy je/byl vývozce registrován;
e)
důvod pro vynětí z rejstříku (na žádost registrovaného vývozce/vynětí příslušnými orgány). Tyto údaje mají k dispozici pouze příslušné orgány.
3. Příslušné orgány zvýhodněných zemí oznámí Komisi vnitrostátní systém číslování používaný pro označování registrovaných vývozců. Číslo začíná kódem země ISO alfa 2.
Článek 92
Za účelem registrace vývozci podají žádost u příslušných orgánů zvýhodněné země, které jsou uvedeny v čl. 69 odst. 1 písm. a), a to za použití formuláře, jehož vzor je uveden v příloze 13c. Vyplněním formuláře dávají vývozci souhlas s uložením poskytnutých informací do databáze Komise a se zveřejněním nedůvěrných údajů na internetu.
Příslušné orgány žádost přijmou, pouze pokud je úplná.
Článek 93
1. Registrovaní vývozci, kteří již nesplňují podmínky pro vývoz zboží v rámci systému nebo již nemají v úmyslu toto zboží vyvážet, tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům zvýhodněné země, které je neprodleně vyjmou z rejstříku registrovaných vývozců vedeném v této zvýhodněné zemi.
2. Aniž je dotčen systém postihů a sankcí platných ve zvýhodněné zemi, vyhotoví-li registrovaní vývozci záměrně nebo z nedbalosti deklaraci o původu nebo jakýkoli podpůrný dokument, který obsahuje nesprávné informace vedoucí k tomu, že neoprávněně nebo podvodně získají výhody preferenčního celního zacházení, nebo zapříčiní-li vyhotovení této deklarace o původu nebo podpůrného dokumentu, vyjmou příslušné orgány zvýhodněné země vývozce z rejstříku registrovaných vývozců vedeného v dotyčné zvýhodněné zemi.
3. Aniž je dotčen možný vliv nesrovnalostí zjištěných během ověřování, nabývá vynětí registrovaných vývozců z rejstříku účinku pro budoucnost, tj. týká se deklarací vyhotovených po datu vynětí z rejstříku.
4. Vývozci, kteří byli v souladu s odstavcem 2 příslušnými orgány vyňati z rejstříku registrovaných vývozců, mohou být do tohoto rejstříku znovu zaneseni, pouze pokud prokáží příslušným orgánům zvýhodněné země, že napravili situaci, která vedla k jejich vynětí z rejstříku.
Článek 94
1. Registrovaní i neregistrovaní vývozci dodrží tyto povinnosti:
a)
vedou příslušné obchodní účetní záznamy o výrobě a dodávkách zboží způsobilého pro preferenční zacházení;
b)
mají k dispozici veškeré doklady týkající se materiálu používaného při výrobě;
c)
uchovávají veškeré celní doklady týkající se materiálu používaného při výrobě;
d)
po dobu alespoň tří let od konce roku, ve kterém byla vyhotovena deklarace o původu, popřípadě déle, pokud to vyžadují vnitrostátní právní předpisy, vedou záznamy o:
i)
deklaracích o původu, které vyhotovili, a
ii)
původních a nepůvodních materiálech, výrobě a účetní evidenci o zásobách.
Záznamy uvedené v prvním pododstavci písm. d) mohou být v elektronické podobě, avšak musí umožnit dohledání materiálů používaných při výrobě vyvážených produktů a potvrzení jejich statusu původu.
2. Povinnosti stanovené v odstavci 1 se také vztahují na dodavatele, kteří vývozcům poskytují prohlášení dodavatele, jež potvrzuje status původu zboží, které dodávají.
Článek 95
1. Vývozce vyhotoví deklaraci o původu při vývozu produktů, na něž se tato deklarace vztahuje, jestliže lze dotyčné zboží považovat za pocházející z dané zvýhodněné země nebo z jiné zvýhodněné země podle čl. 86 odst. 4 druhého pododstavce nebo čl. 86 odst. 6 prvního pododstavce písm. b).
2. Odchylně od odstavce 1 lze deklaraci o původu výjimečně vyhotovit až po vývozu („zpětná deklarace“) pod podmínkou, že je předložena v členském státě deklarace k propuštění do volného oběhu nejpozději dva roky po vývozu.
3. Vývozce poskytne svému zákazníku v Evropské unii deklaraci o původu, která obsahuje náležitosti uvedené v příloze 13d. Deklarace o původu se vyhotovuje buď v angličtině, nebo ve francouzštině.
Může být vyhotovena na kterémkoli obchodním dokladu, který umožní zjištění totožnosti dotčeného vývozce a příslušného zboží.
4. Při uplatnění kumulace podle článku 84, čl. 86 odst. 1 nebo čl. 86 odst. 5 a 6 se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející ze země, s níž je povolena kumulace, spoléhá na deklaraci o původu poskytnutou jeho dodavatelem. V těchto případech obsahuje deklarace o původu vyhotovená vývozcem podle okolností označení „EU cumulation“, „regional cumulation“ nebo „Cumul UE“, „cumul régional“.
5. Při uplatnění kumulace podle článku 85 se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející ze země, s níž je povolena kumulace, spoléhá na doklad o původu poskytnutý jeho dodavatelem a vyhotovený v souladu s pravidly původu systému všeobecných celních preferencí Norska, Švýcarska nebo Turecka. V tomto případě obsahuje deklarace o původu vyhotovená vývozcem označení „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“ nebo „Cumul Norvège“, ‚Cumul Suisse‘, „Cumul Turquie“.
6. Při uplatnění rozšířené kumulace podle čl. 86 odst. 7 a 8 se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející ze země, s níž je povolena rozšířená kumulace, spoléhá na doklad o původu poskytnutý jeho dodavatelem a vyhotovený v souladu s ustanoveními příslušné dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a dotyčnou zemí.
V tomto případě obsahuje deklarace o původu vyhotovená vývozcem označení „extended cumulation with country x“ nebo „cumul étendu avec le pays x“.
Článek 96
1. Deklarace o původu se vyhotovuje pro každou zásilku.
2. Deklarace o původu platí dvanáct měsíců od data jejího vyhotovení vývozcem.
3. Jedna deklarace o původu se může vztahovat na několik zásilek, pokud zboží splňuje tyto podmínky:
a)
jedná se o rozložené nebo nesložené produkty ve smyslu všeobecného výkladového pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému;
b)
spadá do třídy XVI nebo XVII nebo čísla 7308 nebo 9406 harmonizovaného systému a
c)
má být dováženo po částech.
Pododdíl 6
Postupy při propuštění do volného oběhu v evropské unii
Článek 97
1. Celní prohlášení k propuštění do volného oběhu obsahuje odkaz na deklaraci o původu. Deklarace o původu musí být k dispozici celním orgánům, které mohou požádat o její předložení, aby mohly prohlášení ověřit. Tyto celní orgány mohou také požadovat překlad deklarace do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků daného členského státu.
2. Požádá-li deklarant o uplatnění režimu, aniž by měl při přijetí celního prohlášení k propuštění do volného oběhu k dispozici deklaraci o původu, považuje se toto prohlášení za neúplné ve smyslu čl. 253 odst. 1 a podle toho se s ním nakládá.
3. Před deklarováním zboží určeného k propuštění do volného oběhu se deklarant řádně ujistí, že zboží splňuje pravidla uvedená v tomto oddíle, a to zejména tím, že zkontroluje:
i)
v databázi uvedené v čl. 69 odst. 3, že vývozce je registrován, aby mohl vyhotovovat deklarace o původu, s výjimkou případů, kdy celková hodnota zasílaných původních produktů nepřesahuje 6 000 EUR, a
ii)
že deklarace o původu je vyhotovena v souladu s přílohou 13d.
Článek 97a
1. Tyto produkty jsou vyňaty z povinnosti vyhotovit a předložit deklaraci o původu:
a)
produkty, které jsou zasílány v drobných zásilkách soukromými osobami soukromým osobám a jejichž celková hodnota nepřesahuje 500 EUR;
b)
produkty, které se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících a jejichž celková hodnota nepřesahuje 1 200 EUR.
2. Produkty uvedené v odstavci 1 musí splňovat tyto podmínky:
a)
nedováží se za obchodním účelem;
b)
byly prohlášeny za produkty splňující podmínky pro využívání režimu;
c)
není pochyb o pravdivosti prohlášení uvedeného v písm. b).
3. Pro účely odst. 2 písm. a) se dovoz nepovažuje za dovoz prováděný za obchodním účelem, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
dovoz je příležitostný;
b)
dovoz je tvořen výhradně produkty pro osobní potřebu příjemců nebo cestujících či jejich rodin;
c)
z povahy a množství produktů je zřejmé, že neslouží žádnému obchodnímu účelu.
Článek 97b
1. Zjištěním drobných rozporů mezi údaji uvedenými v deklaraci o původu a údaji v dokladech, které byly celním orgánům předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu produktů, není zapříčiněna neplatnost deklarace o původu, je-li řádně prokázáno, že se daný doklad vztahuje na dotčené produkty.
2. Zjevné formální chyby, například překlepy v deklaraci o původu, nevedou k odmítnutí dokladu, nejsou-li takové povahy, že vyvolávají pochybnost o správnosti údajů obsažených v tomto dokladu.
3. Deklarace o původu, které jsou celním orgánům země dovozu předloženy po uplynutí doby platnosti stanovené v článku 96, mohou být přijaty pro účely uplatnění celních preferencí, pokud lhůta k předložení těchto dokladů nemohla být dodržena na základě mimořádných okolností. V ostatních případech opožděného předložení mohou celní orgány země dovozu přijmout deklarace o původu, pokud byly příslušné produkty celním orgánům předloženy před uplynutím uvedené lhůty.
Článek 97c
1. Postup uvedený v čl. 96 odst. 3 se použije na období určené celními orgány členských států.
2. Celní orgány členského státu dovozu, které dohlížejí na po sobě jdoucí propuštění do volného oběhu, ověří, že po sobě jdoucí zásilky jsou součástí rozložených nebo nesložených produktů, pro které byla vyhotovena deklarace o původu.
Článek 97d
1. V případě, že produkty dosud nebyly propuštěny do volného oběhu, lze deklaraci o původu nahradit jedním nebo několika náhradními deklaracemi o původu vyhotovenými držitelem zboží za účelem zaslání všech nebo některých produktů na jiné místo v rámci celního území Společenství nebo popřípadě do Norska, Švýcarska nebo Turecka. Aby směli vyhotovovat náhradní deklarace o původu, nemusí být držitelé zboží sami registrovanými vývozci.
2. V případě, že je deklarace o původu nahrazena, musí původní deklarace o původu obsahovat tyto informace:
a)
údaje o náhradní deklaraci/náhradních deklaracích o původu;
b)
jména a adresy odesilatele;
c)
jméno příjemce/příjemců v Evropské unii.
Původní deklarace o původu se označí slovem „Replaced“ nebo popřípadě „Remplacée“.
3. V náhradní deklaraci o původu se uvedou následující informace:
a)
veškeré údaje týkající se zpětně zasílaných produktů;
b)
datum vyhotovení původní deklarace o původu;
c)
všechny nezbytné poznámky uvedené v příloze 13d;
d)
jméno a adresa odesilatele produktů v Evropské unii;
e)
jméno a adresa příjemce v Evropské unii, Norsku, Švýcarsku nebo Turecku;
f)
datum a místo náhrady.
Osoba, která vyhotoví náhradní deklaraci o původu, k ní může připojit kopii původní deklarace o původu.
4. Odstavce 1, 2 a 3 se použijí přiměřeně na deklarace o původu nahrazující deklarace o původu, jež jsou samy náhradními deklaracemi o původu. Odstavce 1, 2 a 3 se použijí přiměřeně na náhradní deklarace o původu vyhotovené odesilateli produktů v Norsku, Švýcarsku nebo Turecku.
5. V případě produktů, které využívají celních preferencí na základě odchylky přiznané v souladu s ustanoveními článku 89, se náhradní deklarace stanovená v tomto článku použije jen tehdy, jsou-li tyto produkty určeny pro Evropskou unii. V případě, že dotyčný produkt získal status původu prostřednictvím regionální kumulace, může být náhradní deklarace o původu vyhotovena pouze při zasílání produktů do Norska, Švýcarska nebo Turecka, pokud tyto země uplatňují stejná pravidla regionální kumulace jako Evropská unie.
6. Odstavce 1, 2 a 3 se použijí přiměřeně na deklarace, které nahrazují deklarace o původu s ohledem na rozdělení zásilky provedené v souladu s článkem 74.
Článek 97e
1. Mají-li celní orgány pochybnosti o statusu původu produktů, mohou požádat deklaranta, aby v přiměřené lhůtě určené celními orgány předložil veškeré doklady za účelem ověření správnosti údajů o původu v deklaraci nebo splnění podmínek podle článku 74.
2. Celní orgány mohou po dobu trvání ověřovacího postupu stanoveného v článku 97h pozastavit uplatňování preferenčního celního opatření, pokud:
a)
informace poskytnuté deklarantem nepostačují k tomu, aby potvrdily status původu produktů nebo splnění podmínek stanovených v článku 73 nebo článku 74;
b)
deklarant neodpoví ve lhůtě stanovené pro poskytnutí informací uvedených v odstavci 1.
3. Během čekání na informace vyžádané od deklaranta a uvedené v odstavci 1 nebo na výsledky ověřovacího postupu uvedené v odstavci 2 se pod podmínkou ochranných opatření, která jsou považována za nezbytná, dovozci nabídne možnost propuštění produktů.
Článek 97f
1. Aniž by musely požádat o další důkazy nebo zaslat zvýhodněné zemi žádost o ověření, odmítnou celní orgány členského státu dovozu uplatnit systém, pokud:
a)
zboží není stejné jako zboží uvedené v deklaraci o původu;
b)
deklarant nepředloží deklaraci o původu pro dotčené produkty, je-li tato deklarace vyžadována;
c)
aniž je dotčen čl. 90 písm. b) a čl. 97d odst. 1, nebyla deklarace o původu, kterou má deklarant v držení, vyhotovena vývozcem registrovaným ve zvýhodněné zemi;
d)
deklarace o původu není vyhotovena v souladu s přílohou 13d;
e)
nejsou splněny podmínky stanovené v článku 74.
2. Celní orgány členského státu dovozu odmítnou uplatnit systém, jestliže v návaznosti na žádost o ověření ve smyslu článku 97h adresovanou příslušným orgánům zvýhodněné země celní orgány členského státu dovozu:
a)
obdržely odpověď, na jejímž základě nebyl vývozce oprávněn vyhotovit deklaraci o původu;
b)
obdržely odpověď, na jejímž základě nepocházejí dotčené produkty ze zvýhodněné země nebo nebyly splněny podmínky stanovené v článku 73;
c)
měly při předložení žádosti o ověření odůvodněné pochybnosti o platnosti deklarace o původu nebo o správnosti informací, které deklarant poskytl o skutečném původu dotčených produktů, a
i)
ve lhůtě povolené podle článku 97h neobdržely odpověď nebo
ii)
obdržely odpověď, která neposkytuje příslušné odpovědi na otázky obsažené v žádosti.
Pododdíl 7
Kontrola původu
Článek 97g
1. Aby zajistily dodržování pravidel týkajících se statusu původu produktů, provádějí příslušné orgány zvýhodněné země:
a)
na žádost celních orgánů členských států ověřování statusu původu produktů;
b)
ze své vlastní iniciativy pravidelné kontroly vývozců.
Pokud Norsko, Švýcarsko a Turecko uzavřely s Evropskou unií dohodu, která uvádí, že si vzájemně poskytnou nezbytnou podporu v záležitostech správní spolupráce, použije se první pododstavec přiměřeně na žádosti zaslané orgánům Norska, Švýcarska a Turecka a týkající se ověřování náhradních deklarací o původu vyhotovených na jejich území, a to s cílem požádat tyto orgány o těsnější spolupráci s příslušnými orgány zvýhodněné země.
Rozšířená kumulace se povoluje v souladu s čl. 86 odst. 7 a 8, pouze pokud se země, se kterou má Evropská unie platnou dohodu o volném obchodu, zaváže k poskytování podpory v záležitostech správní spolupráce zvýhodněné zemi stejným způsobem, kterým by tuto podporu poskytla celním úřadům členských států v souladu s příslušnými ustanoveními dotyčné dohody o volném obchodu.
2. Kontroly uvedené v odst. 1 písm. b) zajistí trvalé plnění závazků vývozci. Provádějí se v intervalech určených na základě vhodných kritérií analýzy rizik. Za tím účelem požádají příslušné orgány zvýhodněných zemí vývozce o předložení kopií nebo seznamu deklarací o původu, jež vyhotovili.
3. Příslušné orgány zvýhodněných zemí mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakékoli kontroly účtů vývozce, popř. výrobců, kteří jsou jeho dodavateli, a to rovněž v provozních prostorách, nebo jakékoli jiné kontroly, které považují za vhodné.
Článek 97h
1. Následná ověřování deklarací o původu se provádí namátkou anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány členských států odůvodněné pochybnosti o jejich pravosti, o statusu původu dotyčných produktů nebo o splnění jiných podmínek stanovených v tomto oddíle.
Požádají-li celní orgány členského státu příslušné orgány zvýhodněné země o spolupráci za účelem ověření platnosti deklarací o původu, statusu původu produktů nebo obou, uvedou ve své žádosti případně důvody pro odůvodněné pochybnosti o platnosti deklarace o původu nebo statusu původu produktů.
Na podporu žádosti o ověření může být připojena kopie deklarace o původu a jakékoli další informace nebo doklady, z nichž vyplývá, že informace uvedené v této deklaraci jsou nesprávné.
Žádající členský stát stanoví pro oznámení výsledků ověřování počáteční lhůtu šesti měsíců počínaje datem žádosti o ověření, s výjimkou žádostí zaslaných Norsku, Švýcarsku nebo Turecku za účelem ověření náhradních deklarací o původu vyhotovených na jejich území na základě deklarace o původu vyhotovené ve zvýhodněné zemi, pro které se tato lhůta prodlouží na osm měsíců.
2. Jestliže v případě odůvodněných pochybností po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1 neobdrží celní orgány odpověď nebo jestliže odpověď obsahuje údaje, které nepostačují k určení skutečného původu produktů, zašle se příslušným orgánům druhé sdělení. Toto sdělení stanoví další lhůtu v délce nejvýše šesti měsíců.
Pododdíl 8
Jiná ustanovení
Článek 97i
1. Pododdíly 5, 6 a 7 se použijí přiměřeně na:
a)
vývoz z Evropské unie do zvýhodněné země za účelem dvoustranné kumulace;
b)
vývoz z jedné zvýhodněné země do druhé za účelem regionální kumulace, jak je stanoveno v čl. 86 odst. 1 a 5.
2. Vývozci z Evropské unie se celními úřady členského státu na žádost vývozce považují za registrované vývozce pro účely systému, pokud vývozce splňuje tyto podmínky:
a)
vývozce má číslo EORI v souladu s články 4k až 4t;
b)
vývozce má status ‚schváleného vývozce‘ v rámci preferenčního režimu;
c)
vývozce ve své žádosti adresované celnímu úřadu členského státu poskytne tyto údaje ve formátu, jehož vzor je uveden v příloze 13c:
i)
podrobnosti uvedené v kolonkách 1 a 4,
ii)
závazek uvedený v kolonce 5.
Článek 97j
1. Pododdíly 1, 2 a 3 se použijí přiměřeně k určení toho, zda lze produkty vyvážené do Ceuty a Melilly považovat za pocházející ze zvýhodněné země nebo za pocházející z Ceuty a Melilly, když jsou vyváženy do zvýhodněné země pro účely dvoustranné kumulace.
2. Pododdíly 5, 6 a 7 se použijí přiměřeně na produkty vyvážené ze zvýhodněné země do Ceuty a Melilly a na produkty vyvážené z Ceuty a Melilly do zvýhodněné země za účelem dvoustranné kumulace.
3. Španělské celní orgány zajistí uplatňování oddílů 1, 2, 3, 5, 6 a 7 v Ceutě a Melille.
4. Pro účely uvedené v odstavcích 1 a 2 se Ceuta a Melilla považují za jediné území.“
(2)
V části I hlavě IV kapitole 2 se vkládá nový oddíl 1A, který zní:
„Oddíl 1A
Postupy a metody správní spolupráce použitelné do zahájení používání systému registrovaných vývozců
Pododdíl 1
Obecné zásady
Článek 97k
1. Každá zvýhodněná země dodrží nebo zajistí, že budou dodržena:
a)
pravidla původu vyvážených produktů stanovená v oddíle 1;
b)
pravidla pro vyplňování a vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A, jehož vzor je uveden v příloze 17;
c)
ustanovení týkající se používání prohlášení na faktuře, jehož vzor je uveden v příloze 18;
d)
ustanovení týkající se metod správní spolupráce uvedených v článku 97s;
e)
ustanovení týkající se udělování odchylek uvedených v článku 89.
2. Příslušné orgány zvýhodněných zemí spolupracují s Komisí nebo členskými státy, zejména:
a)
poskytováním veškeré nezbytné podpory v případě žádosti Komise o jí prováděné sledování řádného řízení systému v dotyčné zemi, včetně ověřovacích návštěv na místě prováděných Komisí nebo celními orgány členských států;
b)
aniž jsou dotčeny články 97s a 97t, ověřováním statusu původu produktů a dodržování dalších podmínek stanovených tímto oddílem, včetně návštěv na místě, pokud o to Komise nebo celní orgány členských států požádají v souvislosti s prošetřováním původu.
3. Je-li ve zvýhodněné zemi určen příslušný orgán pro vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A, jsou-li zde ověřovány dokumentární doklady o původu a vydávána osvědčení o původu zboží na tiskopise A pro vývoz do Evropské unie, má se za to, že tato zvýhodněná země přijala podmínky stanovené v odstavci 1.
4. Je-li země nebo území přijata/o nebo znovu přijata/o jako zvýhodněná země s ohledem na produkty uvedené v nařízení (ES) č. 732/2008, využívá zboží pocházející z této země nebo z tohoto území systému všeobecných preferencí, a to pod podmínkou, že bylo ze zvýhodněné země nebo území vyvezeno v den uvedený v článku 97s nebo po tomto dni.
5. Doklad o původu platí deset měsíců ode dne vydání v zemi vývozu a v této lhůtě musí být předložen celním orgánům země dovozu.
Pododdíl 2
Postupy při vývozu ve zvýhodněné zemi
Článek 97l
1. Osvědčení o původu zboží na tiskopise A, jehož vzor je uveden v příloze 17, se vydávají na písemnou žádost vývozce nebo jeho zmocněného zástupce s přiložením veškerých dalších příslušných podpůrných dokladů, které prokazují, že produkty, jež mají být vyvezeny, jsou způsobilé pro vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A.
2. Osvědčení se předá vývozci, jakmile je vývoz skutečně proveden nebo zajištěn. Osvědčení o původu zboží na tiskopise A může však být ve výjimečných případech vydáno po vývozu produktů, jichž se týká, jestliže:
a)
nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylů, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností nebo
b)
bylo příslušným vládním orgánům uspokojivě prokázáno, že osvědčení o původu zboží na tiskopise A bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických příčin.
3. Příslušné vládní orgány mohou vydat osvědčení o původu zboží dodatečně pouze v případě, že ověří, že údaje uvedené v žádosti vývozce souhlasí s odpovídající vývozní dokumentací a že osvědčení o původu zboží na tiskopise A splňující podmínky tohoto oddílu nebylo vydáno již při vývozu dotyčných produktů. V osvědčeních o původu zboží na tiskopise A vydaných dodatečně musí být v kolonce 4 obsažena poznámka „Issued retrospectively“ nebo „Délivré à posteriori“.
4. V případě krádeže, ztráty nebo zničení osvědčení o původu zboží na tiskopise A může vývozce požádat příslušné vládní orgány, které je vydaly, o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které má vývozce v držení. Duplikát tiskopisu A musí v kolonce 4 obsahovat poznámku „Duplicate“ nebo „Duplicata“ a musí být opatřen datem vydání a pořadovým číslem původního osvědčení. Duplikát nabývá účinku od data vydání původního osvědčení.
5. Pro účely ověření, zda produkt, pro který je vyžádáno osvědčení o původu zboží na tiskopise A, splňuje příslušná pravidla původu, mají příslušné vládní orgány právo požádat o veškeré dokumentární důkazy nebo provést jakoukoli kontrolu, kterou považují za vhodnou.
6. Vyplnění kolonky 2 osvědčení o původu zboží na tiskopise A není povinné. V kolonce 12 se uvede „Evropská unie“ nebo název členského státu. Datum vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A se uvádí v kolonce 11. Podpis uváděný v této kolonce, který je vyhrazen příslušným vládním orgánům, jež osvědčení vystavují, a rovněž podpis osoby zmocněné vývozcem k podpisu, který se uvádí v kolonce 12, musí být vlastnoruční.
Článek 97m
1. Prohlášení na faktuře může vyhotovit kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní produkty, jejichž celková hodnota nepřesahuje 6 000 EUR, pokud se na tento postup vztahuje správní spolupráce uvedená v čl. 97k odst. 2.
2. Vývozce vyhotovující prohlášení na faktuře musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů nebo jiných příslušných vládních orgánů země vývozu předložit všechny příslušné dokumenty dokládající status původu dotčených produktů.
3. Prohlášení na faktuře, jehož text je uveden v příloze 18, vyhotovuje vývozce buď ve francouzštině, nebo v angličtině, psacím strojem, razítkem nebo tiskem na faktuře, dodacím listu, nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a hůlkovým písmem. Prohlášení na faktuře podepisuje vlastnoručně vývozce.
4. Prohlášení na faktuře se použije za následujících podmínek:
a)
pro každou zásilku je vyhotoveno jedno prohlášení na faktuře;
b)
bylo-li zboží obsažené v zásilce již ověřováno v zemi vývozu s odkazem na definici pojmu „původní produkt“, může vývozce v prohlášení na faktuře na toto ověření odkázat.
5. Při uplatnění kumulace podle článků 84, 85 nebo 86 se příslušné vládní orgány zvýhodněné země požádané o vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A pro produkty, při jejichž výrobě se používají materiály pocházející ze země, s níž je povolena kumulace, spoléhají na následující:
-
v případě dvoustranné kumulace na doklad o původu poskytnutý dodavatelem vývozce a vydaný v souladu s ustanoveními pododdílu 5;
-
v případě kumulace s Norskem, Švýcarskem nebo Tureckem na doklad o původu poskytnutý dodavatelem vývozce a vydaný v souladu s pravidly původu systému všeobecných celních preferencí Norska, Švýcarska nebo Turecka;
-
v případě regionální kumulace na doklad o původu poskytnutý dodavatelem vývozce, tj. na osvědčení o původu zboží na tiskopise A, jehož vzor je uveden v příloze 17, nebo případně na prohlášení na faktuře, jehož znění je uvedeno v příloze 18;
-
v případě rozšířené kumulace na doklad o původu poskytnutý dodavatelem vývozce a vydaný v souladu s ustanoveními příslušné dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a dotyčnou zemí.
V případech uvedených v první, druhé, třetí a čtvrté odrážce prvního pododstavce se v kolonce 4 osvědčení o původu zboží na tiskopise A uvede podle potřeby označení „EU cumulation“, „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“, „regional cumulation“, „extended cumulation with country x“ nebo „Cumul UE“, „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“, „cumul régional“, „cumul étendu avec le pays x“.
Pododdíl 3
Postupy při propuštění do volného oběhu v Evropské unii
Článek 97n
1. Osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo prohlášení o faktuře se předkládají celním orgánům členských států dovozu v souladu s postupy týkajícími se celního prohlášení.
2. Doklady o původu, které jsou celním orgánům země dovozu předloženy po uplynutí doby platnosti stanovené v čl. 97k odst. 5, mohou být přijaty pro účely uplatnění celních preferencí, pokud lhůta k předložení těchto dokladů nemohla být dodržena na základě mimořádných okolností. V ostatních případech opožděného předložení mohou celní orgány země dovozu přijmout doklady o původu, pokud byly příslušné produkty cením orgánům předloženy před uplynutím uvedené lhůty.
Článek 97o
1. Jsou-li na žádost dovozce za podmínek stanovených celními orgány členského státu dovozu po částech dováženy rozložené nebo nesložené produkty ve smyslu všeobecného pravidla 2 písm. a) pro výklad harmonizovaného systému spadající do tříd XVI a XVII nebo čísel 7308 a 9406 harmonizovaného systému, lze celním orgánům předložit jediný doklad o původu těchto produktů při dovozu první části.
2. Na žádost dovozce může být za podmínek stanovených celními orgány členského státu dovozu těmto orgánům předložen doklad o původu při dovozu první zásilky, jestliže zboží
a)
je dováženo v rámci pravidelných a trvalých operací značné obchodní hodnoty;
b)
je předmětem téže kupní smlouvy a strany této smlouvy jsou usazeny v zemi vývozu nebo v členském státě/členských státech;
c)
je zařazeno do stejného kódu (osm číslic) kombinované nomenklatury;
d)
pochází výhradně od stejného vývozce, je určeno pro stejného dovozce a podléhá vstupním formalitám u stejného celního úřadu stejného členského státu.
Tento postup lze použít na období určené příslušnými celními orgány.
Článek 97p
1. Jsou-li původní produkty umístěny pod dohled celního úřadu jednoho členského státu, je možné nahradit původní doklad o původu jedním nebo více osvědčeními o původu zboží na tiskopise A pro účely zaslání všech nebo některých z těchto produktů na jiné místo v Evropské unii nebo případně do Norska, Švýcarska nebo Turecka.
2. Náhradní osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydává celní úřad, pod jehož dohledem se produkty nacházejí. Náhradní osvědčení se vydává na základě písemné žádosti zpětného vývozce.
3. V náhradním osvědčení musí být v kolonce vpravo nahoře uveden název prostřednické země, v níž bylo náhradní osvědčení vydáno. V kolonce 4 se uvede poznámka „Replacement certificate“ nebo „Certificat de remplacement“ a datum vydání původního osvědčení o původu zboží a jeho pořadové číslo. V kolonce 1 se uvede jméno zpětného vývozce. V kolonce 2 může být uvedeno jméno konečného příjemce. Veškeré údaje o znovu vyvezených produktech uvedené na původním osvědčení se zapíší do kolonek 3 až 9 a odkazy na fakturu zpětného vývozce se uvedou v kolonce 10.
4. V kolonce 11 musí být uveden úřední záznam celních orgánů, které náhradní osvědčení vydaly. Odpovědnost těchto orgánů se týká pouze vydání náhradního osvědčení. V kolonce 12 se uvede země původu a země určení obsažená v původním osvědčení. Tuto kolonku musí podepsat zpětný vývozce. Zpětný vývozce, který kolonku podepsal v dobré víře, neodpovídá za správnost údajů v původním osvědčení.
5. Celní úřad, který je požádán o provedení operace uvedené v odstavci 1, zaznamená do původního osvědčení hmotnost, čísla a druh odesílaných produktů a pořadová čísla jednoho nebo vce odpovídajících náhradních osvědčení. Původní osvědčení musí tento celní úřad uchovávat po dobu nejméně tří let. K náhradnímu osvědčení může být přiložena fotokopie původního osvědčení.
6. V případě produktů, které využívají celních preferencí na základě odchylky přiznané v souladu s článkem 89, se postup stanovený v tomto článku použije jen tehdy, jsou-li tyto produkty určeny pro Evropskou unii. V případě, že dotyčný produkt získal status původu prostřednictvím regionální kumulace, může být náhradní osvědčení vydáno pouze při zasílání produktů do Norska, Švýcarska nebo Turecka, pokud tyto země uplatňují stejná pravidla regionální kumulace jako Evropská unie.
Článek 97q
1. Produkty, které jsou posílány v drobných zásilkách soukromými osobami soukromým osobám nebo se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících, se považují za původní produkty využívající celních preferencí uvedených v článku 66, aniž by bylo třeba předložit osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo prohlášení na faktuře, pokud:
a)
tyto produkty
i)
nejsou dováženy za obchodním účelem,
ii)
byly prohlášeny za produkty splňující podmínky nezbytné pro využívání systému;
b)
není pochyb o pravdivosti prohlášení uvedeného v písm. a) bodu ii).
2. Dovoz se nepovažuje za dovoz za obchodním účelem, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
dovoz je příležitostný;
b)
dovoz je tvořen výhradně produkty pro osobní potřebu příjemců nebo cestujících či jejich rodin;
c)
z povahy a množství produktů je zřejmé, že neslouží žádnému obchodnímu účelu.
3. Celková hodnota produktů uvedených v odstavci 2 nesmí u malých zásilek překročit 500 EUR a u produktů nacházejících se v osobních zavazadlech cestujících 1 200 EUR.
Článek 97r
1. Zjištěním drobných rozporů mezi údaji uvedenými v osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo v prohlášení na faktuře a údaji v dokladech, které byly celním orgánům předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu produktů, není zapříčiněna neplatnost osvědčení nebo prohlášení, je-li řádně prokázáno, že se daný doklad vztahuje na předložené produkty.
2. Zjevné formální chyby v osvědčení o původu zboží na tiskopise A, v průvodním osvědčení EUR.1 nebo v prohlášení na faktuře nevedou k odmítnutí dokladů, nejsou-li chyby takové povahy, že vyvolávají pochybnost o správnosti údajů obsažených v těchto dokladech.
Pododdíl 4
Způsoby správní spolupráce
Článek 97s
1. Zvýhodněné země sdělí Komisi názvy a adresy vládních orgánů na svém území příslušných pro vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A, vzory otisků razítek, která tyto orgány používají, a názvy a adresy vládních orgánů příslušných ke kontrole osvědčení o původu zboží na tiskopise A a prohlášení na faktuře.
Komise tyto údaje sdělí celním orgánům členských států. Jsou-li tato sdělení činěna formou aktualizace předchozích sdělení, uvede Komise datum začátku platnosti nových razítek v souladu s údaji poskytnutými příslušnými vládními orgány zvýhodněných zemí. Tyto informace jsou důvěrné; má-li však být zboží propuštěno do volného oběhu, mohou dotyčné celní orgány dovolit dovozci nebo jeho řádně pověřenému zástupci, aby se seznámil se vzory otisků razítek.
Zvýhodněné země, které již poskytly informace vyžadované v prvním pododstavci, nemají povinnost tyto informace poskytnout znovu, pokud nedošlo ke změně.
2. Pro účely čl. 97k odst. 4 Komise v řadě C Úředního věstníku Evropské unie zveřejní datum, ke kterému země nebo území přijatá/é nebo znovu přijatá/é jako zvýhodněná země s ohledem na produkty uvedené v nařízení (ES) č. 732/2008 splnila/o povinnosti uvedené v odstavci 1.
3. Komise na žádost příslušných orgánů zvýhodněných zemí zašle zvýhodněným zemím vzory otisků razítek používaných celními orgány členských států pro vydávání průvodních osvědčení EUR.1.
Článek 97t
1. Dodatečné ověření osvědčení o původu zboží na tiskopise A a prohlášení na faktuře se provádí nahodile anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány členských států odůvodněné pochybnosti o pravosti těchto dokladů, o statusu původu dotyčných produktů nebo o splnění jiných povinností stanovených v tomto oddíle.
2. Při podávání žádosti o dodatečné ověření vrátí celní orgány členských států osvědčení o původu zboží na tiskopise A a fakturu, pokud byla předložena, prohlášení na faktuře nebo kopii těchto dokladů příslušným vládním orgánům zvýhodněné země vývozu, a případně uvedou důvody pro tuto žádost. Spolu s žádostí o ověření se zašlou veškeré získané dokumenty a informace nasvědčující, že informace uvedené v dokladu o původu jsou nesprávné.
Jestliže se celní orgány členských států rozhodnou pozastavit uplatňování celních preferencí až do výsledku ověření, nabídne se dovozci pod podmínkou ochranných opatření, která jsou považována za nezbytná, možnost propuštění produktů.
3. Pokud byla podána žádost o dodatečné ověření, musí být ověření provedeno a jeho výsledky sděleny celním orgánům členských států ve lhůtě nejvýše šesti měsíců nebo v případě žádostí zaslaných Norsku, Švýcarsku nebo Turecku za účelem ověření náhradních dokladů o původu vystavených na jejich území na základě osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo prohlášení na faktuře vydaného ve zvýhodněné zemi ve lhůtě nejvýše osmi měsíců od data zaslání žádosti. Z výsledků musí být zřejmé, zda se dotyčný doklad o původu vztahuje na skutečně vyvezené produkty a zda lze tyto produkty považovat za produkty pocházející ze zvýhodněné země.
4. V případě osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaných na základě dvoustranné kumulace musí odpověď obsahovat jednu nebo více kopií průvodních osvědčení EUR.1, nebo případně odpovídajících prohlášení na faktuře.
5. Jestliže v případě odůvodněných pochybností po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 3 neobdrží celní orgány odpověď nebo jestliže odpověď neobsahuje údaje, které postačují k určení pravosti daného dokladu nebo o skutečném původu produktů, zašle se příslušnému orgánu druhé sdělení. Jestliže ve lhůtě čtyř měsíců od data zaslání tohoto druhého sdělení nejsou celním orgánům sděleny výsledky ověření nebo jestliže výsledky neumožňují určit pravost daného dokladu skutečný původ produktů, odmítnou příslušné orgány uplatnit celní preference, s výjimkou existence mimořádných okolností.
6. Pokud ověřovací postup nebo jiné dostupné informace naznačují, že jsou porušována pravidla původu, provede zvýhodněná země vývozu z vlastního podnětu nebo na žádost celních orgánů členských států potřebná šetření nebo přijme vhodná opatření, aby tato šetření byla provedena dostatečně rychle s cílem tyto přestupky odhalit a předcházet jim. Za tím účelem se Komise nebo celní orgány členských států mohou šetření účastnit.
7. Pro účely dodatečného ověření osvědčení o původu zboží na tiskopise A uchovávají vývozci veškeré příslušné doklady prokazující status původu dotčených produktů a příslušné vládní orgány zvýhodněné země vývozu uchovávají kopie osvědčení a rovněž veškeré související vývozní doklady. Tyto doklady se uchovávají po dobu alespoň tří let od konce roku, ve kterém bylo osvědčení o původu na tiskopise A vydáno.
Článek 97u
1. Články 97s a 97t se také použijí mezi zeměmi stejného regionálního sdružení pro účely poskytování informací Komisi nebo celním orgánům členských států a dodatečného ověřování osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo prohlášení na faktuře vydaných v souladu s pravidly pro regionální kumulaci původu.
2. Pro účely článků 85, 97m a 97p obsahuje dohoda uzavřená mezi Evropskou unií, Norskem, Švýcarskem a Tureckem mimo jiné závazek vzájemně si poskytovat nezbytnou podporu v záležitostech správní spolupráce.
Pro účely čl. 86 odst. 7 a 8 a článku 97k se země, se kterou Evropská unie uzavřela platnou dohodu o volném obchodu a která se zavázala k účasti na rozšířené kumulaci se zvýhodněnou zemí, rovněž zaváže k poskytování podpory v záležitostech správní spolupráce zvýhodněné zemi stejným způsobem, kterým by tuto podporu poskytla celním úřadům členských států v souladu s příslušnými ustanoveními dotyčné dohody o volném obchodu.
Pododdíl 5
Postupy týkající se dvoustranné kumulace
Článek 97v
1. Status původu produktů Evropské unie se prokazuje buď:
a)
předložením průvodního osvědčení EUR.1 podle vzoru uvedeného v příloze 21 nebo
b)
předložením prohlášení na faktuře, jehož znění je uvedeno v příloze 18. Prohlášení na faktuře může vyhotovit kterýkoli vývozce pro zásilky obsahující původní produkty, jejichž celková hodnota nepřekračuje 6 000 EUR, nebo schválený vývozce Evropské unie.
2. Vývozce nebo jím zmocněný zástupce uvede v kolonce 2 průvodního osvědčení EUR.1 slova „GSP beneficiary countries“ a „EU“ nebo „Pays bénéficaires du SPG“ a „UE“.
3. Ustanovení tohoto oddílu o vydávání, používání a dodatečném ověřování osvědčení o původu zboží na tiskopise A se použijí přiměřeně na průvodní osvědčení EUR.1 a, s výjimkou ustanovení o jejich vydávání, na prohlášení na faktuře.
4. Celní orgány členského státu mohou povolit kterémukoli vývozci (dále jen „schválený vývozce“), který často odesílá produkty pocházející z Evropské unie v rámci dvoustranné kumulace, aby vyhotovoval prohlášení na faktuře bez ohledu na hodnotu dotčených produktů, pokud tento vývozce celním orgánům uspokojivým způsobem poskytne veškeré záruky nezbytné k ověření:
a)
statusu původu produktů a
b)
splnění ostatních podmínek platných v dotyčném členském státě.
5. Celní orgány mohou udělení statusu schváleného vývozce podmínit splněním jakýchkoli podmínek, které považují za vhodné. Celní orgány přidělí schválenému vývozci číslo celního povolení, které se uvádí v prohlášení na faktuře.
6. Celní orgány sledují, jakým způsobem schválený vývozce povolení využívá. Celní orgány mohou povolení kdykoli odejmout.
Mohou povolení odejmout ve všech těchto případech:
a)
schválený vývozce již neskýtá záruky uvedené v odstavci 4;
b)
schválený vývozce nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 5;
c)
schválený vývozce jakýmkoli způsobem udělené povolení zneužívá.
7. Schválený vývozce není povinen podepisovat prohlášení na faktuře, jestliže se schválený vývozce celním orgánům písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které schváleného vývozce identifikuje, jako by je schválený vývozce vlastnoručně podepsal.
Pododdíl 6
Ceuta a Melilla
Článek 97w
Ustanovení tohoto oddílu o vydávání, používání a dodatečném ověřování dokladů o původu se použijí přiměřeně na produkty vyvážené ze zvýhodněné země do Ceuty a Melilly a na produkty vyvážené z Ceuty a Melilly do zvýhodněné země za účelem dvoustranné kumulace.
Ceuta a Melilla se považují za jediné území.
Španělské celní orgány zajistí použití tohoto oddílu v Ceutě a Melille.“
(3)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 2 se před pododdíl 1 vkládá článek 97x, který zní:
„Článek 97x
1. Pro účely tohoto oddílu se použijí tyto definice:
a)
„výrobou“ se rozumí každé opracování nebo zpracování, včetně sestavování;
b)
„materiálem“ se rozumí jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které jsou používány při výrobě produktu;
c)
„produktem“ nebo „výrobkem“ se rozumí vyráběný produkt nebo výrobek, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;
d)
„zbožím“ se rozumí jak materiál, tak produkty či výrobky;
e)
„celní hodnotou“ se rozumí hodnota určená v souladu s Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu (Dohoda Světové obchodní organizace o celní hodnotě) z roku 1994;
f)
„cenou ze závodu“ v seznamu v příloze 15 se rozumí cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci, v jehož podniku došlo k poslednímu opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu.
V případě, že skutečná zaplacená cena neodráží veškeré náklady související s výrobou produktu, které byly skutečně vynaloženy ve zvýhodněné zemi, rozumí se cenou ze závodu součet všech těchto nákladů po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;
g)
„hodnotou materiálů“ v seznamu v příloze 15 se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v Evropské unii nebo ve zvýhodněné zemi ve smyslu čl. 98 odst. 1. Pokud je třeba určit hodnotu použitých původních materiálů, použije se tento pododstavec přiměřeně;
h)
„kapitolami“, „čísly“ a „položkami“ či „podpoložkami“ se rozumí kapitoly, čísla a položky či podpoložky (čtyř- nebo šestimístné číselné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém;
i)
„zařazením“ se rozumí zařazení produktu nebo materiálu do určitého čísla nebo položky či podpoložky harmonizovaného systému;
j)
„zásilkou“ se rozumí produkty, které:
-
buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo
-
které jsou dopravovány na podkladě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, a pokud tento doklad neexistuje, na podkladě jediné faktury.
2. Pro účely odst. 1 písm. f) může pojem „výrobce“ uvedený v odst. 1 písm. f) prvním pododstavci v případě, kdy bylo poslední opracování nebo zpracování zadáno výrobci, odkazovat na podnik, který subdodavatele zaměstnal.“
(4)
V článku 99 se doplňuje nové písmeno d)a, které zní:
„d)a
produkty z poražených zvířat tam narozených či vylíhnutých a odchovaných;“.
(5)
Ustanovení čl. 101 odst. 1 se mění takto:
a)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
operace barvení nebo ochucování cukru nebo tvarování cukru; částečné nebo úplné mletí krystalového cukru;“;
b)
písmeno m) se nahrazuje tímto:
„m)
prosté mísení produktů, též různých druhů; mísení cukru s jiným materiálem;“;
c)
vkládá se nové písmeno m)a, které zní:
„m)a
prosté přidávání vody nebo ředění, dehydratace nebo denaturace produktů;“.
(6)
Vkládá se nová příloha 13a uvedená v příloze I tohoto nařízení.
(7)
Vkládá se nová příloha 13b uvedená v příloze II tohoto nařízení.
(8)
Vkládá se nová příloha 13c uvedená v příloze III tohoto nařízení.
(9)
Vkládá se nová příloha 13d uvedená v příloze IV tohoto nařízení.
(10)
V příloze 14 v poznámce 1 a 3.1 se výraz „článků 69 a 100“ nahrazuje výrazem „článku 100“.
(11)
Příloha 17 se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
(12)
Příloha 18 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 2
Zvýhodněné země předloží Komisi závazek v souladu s čl. 68 odst. 3 nařízení (ES) č. 2454/93 ve znění tohoto nařízení a informace požadované článkem 69 uvedeného nařízení alespoň tři měsíce před vlastním použitím systému registrovaných vývozců na jejich území.
Komise nejpozději dne 1. července 2016 a 1. července 2019 přezkoumá stav přípravy zvýhodněných zemí na použití systému registrovaných vývozců. Komise navrhne veškeré nezbytné úpravy.
Článek 3
1. Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2011.
3. S výhradou odstavce 4 tohoto článku se čl. 1 odst. 1, pokud se vztahuje k článkům 68 až 71, 90 až 97i a čl. 97j odst. 2, a čl. 1 odst. 8 a 9 použijí ode dne 1. ledna 2017.
4. Zvýhodněné země, které nejsou schopny provést systém registrovaných vývozců k datu uvedenému v odstavci 3 a které před 1. červencem 2016 podají Komisi písemnou žádost nebo k jejichž systému registrovaných vývozců Komise v souladu s čl. 2 druhým pododstavcem navrhla úpravy, mohou až do dne 1. ledna 2020 i nadále používat ustanovení hlavy IV kapitoly 2 oddílu 1A a příloh 17 a 18 nařízení (ES) č. 2454/93 ve znění tohoto nařízení.
5. Ustanovení čl. 1 odst. 2 se použijí do data stanoveného v odstavci 3 nebo pro zvýhodněné země uvedené v odstavci 4 do data stanoveného v odstavci 4.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2010.
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1063/2010
z 18. novembra 2010,
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (1), a najmä na jeho článok 247,
keďže:
(1)
Na základe nariadenia Rady (ES) č. 732/2008 z 22. júla 2008, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií na obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2011 a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 552/97, (ES) č. 1933/2006 a nariadenia Komisie (ES) č. 1100/2006 a (ES) č. 964/2007 (2), poskytuje Európska únia obchodné preferencie rozvojovým krajinám v rámci svojho systému všeobecných colných preferencií (ďalej len „GSP“ alebo „systém“). V súlade s článkom 5 ods. 2 uvedeného nariadenia sa uplatnia pravidlá pôvodu týkajúce sa vymedzenia pojmu pôvodné výrobky a súvisiace postupy a metódy administratívnej spolupráce ustanovené v nariadení Komisie (EHS) č. 2454/93 (3).
(2)
Po rozsiahlej diskusii iniciovanej Zelenou knihou z 18. decembra 2003 o budúcnosti pravidiel pôvodu v preferenčných obchodných režimoch (4) Komisia prijala 16. marca 2005 oznámenie s názvom „Pravidlá pôvodu v preferenčných obchodných režimoch - Orientácie na budúcnosť“ (5) (ďalej len: „oznámenie“). V danom oznámení sa uvádza nový prístup k pravidlám pôvodu vo všetkých úpravách o preferenčnom obchode, ktoré sa týkajú Európskej únie, a najmä v dohodách zameraných na rozvoj, akými je napríklad GSP.
(3)
V kontexte rozvojovej agendy z Dohy sa uznala potreba zabezpečiť lepšie začlenenie rozvojových krajín do svetového hospodárstva, predovšetkým prostredníctvom lepšieho prístupu na trhy rozvinutých krajín.
Na tento účel by sa mali preferenčné pravidlá pôvodu zjednodušiť a prípadne zmierniť tak, aby v prípade výrobkov s pôvodom v zvýhodnených krajinách mohli skutočne využívať poskytnuté zvýhodnenia.
(4)
V záujme zabezpečenia toho, aby zvýhodnenia skutočne prospievali tým, ktorí ich potrebujú, a v záujme ochrany vlastných zdrojov Európskej únie by mala zmeny preferenčných pravidiel pôvodu sprevádzať úprava postupov, ktorými sa riadia.
(5)
Z posúdenia vplyvu, ktoré Komisia vypracovala pre toho nariadenie, vyplýva, že pravidlá pôvodu v rámci GSP sú vnímané ako príliš zložité a reštriktívne. Ďalej z posúdenia vplyvu vyplýva, že udelené zvýhodnenia sa v súčasnosti využívajú pri niektorých výrobkoch málo, a to najmä pri výrobkoch, ktoré sú v najväčšom záujme najmenej rozvinutých krajín, a dané pravidlá pôvodu sú toho jedným z dôvodov.
(6)
V posúdení vplyvu sa uvádza, že zjednodušenie a priaznivosť z hľadiska rozvoja by sa dali dosiahnuť jednotným kritériom uplatniteľným na všetky výrobky pri určovaní pôvodu tovaru, ktorý nie je úplne získaný v zvýhodnenej krajine, založenom na pridanej hodnote v príslušnej zvýhodnenej krajine a vyžadujúcom dodržanie dostatočnej miery spracovania. Nepreukázalo sa však, že jednotná metóda je v záujme zjednodušenia alebo zamerania sa na vývoj nevyhnutná. Zo spätnej reakcie zúčastnených strán navyše vyplýva, že kritérium pridanej hodnoty nie je vhodné, alebo by sa nemalo používať ako jediné kritérium v určitých odvetviach, medzi ktoré patria poľnohospodárske a spracované poľnohospodárske produkty, produkty rybolovu, chemikálie, kovy, textílie, odevy a obuv. V týchto odvetviach by sa teda mali používať iné, jednoduché kritériá, ktoré hospodárske subjekty ľahko pochopia a správne orgány ich budú môcť jednoducho kontrolovať, navrhnuté či už namiesto kritéria pridanej hodnoty alebo ako alternatíva k nemu. Tieto iné kritériá zahŕňajú maximálny povolený obsah nepôvodných materiálov; zmenu nomeklatúrnej položky alebo podpoložky; osobitné opracovanie alebo spracovanie a použitie úplne získaných materiálov. V záujme jednoduchosti je však potrebné, aby bolo jednotlivých pravidiel čo najmenej. Pravidlá pôvodu by preto mali byť podľa možnosti založené čo najviac na jednotlivých odvetviach a nie na jednotlivých výrobkoch.
(7)
Pravidlá pôvodu by mali odrážať hlavné rysy jednotlivých odvetví, ale zároveň by mali zvýhodneným krajinám umožňovať reálne možnosti prístupu k poskytnutému preferenčnému colnému zaobchádzaniu. Tieto pravidlá by takisto mali podľa okolností zohľadňovať existujúce rozdiely v priemyselných kapacitách zvýhodnených krajín. S cieľom podporiť priemyselný rozvoj najmenej rozvinutých krajín by mal byť prah vzťahujúci sa na tieto materiály v prípadoch, keď sa pravidlo zakladá na dodržaní maximálneho obsahu nepôvodných materiálov, čo najvyšší, pričom by sa malo zároveň zabezpečiť, že operácie uskutočnené v týchto krajinách prebehnú riadne a budú hospodársky odôvodnené. Stanovenie maximálneho obsahu nepôvodných materiálov až do 70 % alebo ustanovenie akéhokoľvek pravidla umožňujúceho zodpovedajúcu úroveň uvoľnenia by mali v prípade výrobkov s pôvodom v najmenej rozvinutých krajinách viesť k nárastu ich vývozu.
(8)
Aby sa zabezpečilo, že opracovanie či spracovanie, ktoré sa uskutoční v zvýhodnenej krajine, prebehne ako riadna a hospodársky odôvodnená operácia, ktorá bude pre danú krajinu skutočne hospodársky prínosná, je vhodné ustanoviť zoznam operácií nedostatočného opracovania alebo spracovania, ktoré nikdy nepovedú k získaniu štatútu pôvodu výrobku. Tento zoznam môže byť z veľkej časti rovnaký ako súčasný zoznam. Mal by sa však do istej miery upraviť. Napríklad v záujme vyhnutia sa odkloneniu obchodu a narušeniu trhu s cukrom, by sa malo v súlade s ustanoveniami, ktoré už boli prijaté ako súčasť pravidiel pôvodu iných preferenčných obchodných režimov, ustanoviť nové pravidlo, ktorým sa zabráni miešaniu cukru s akýmkoľvek iným materiálom.
(9)
V odvetviach, v ktorých sa v súčasnosti neuplatňuje kritérium pridanej hodnoty, by sa mala zaistiť istá miera pružnosti, a to povolením použitia obmedzeného podielu materiálov, ktoré nespĺňajú pravidlá. Rozsah takéhoto použitia by sa však mal ujasniť, ak ide o výrobky vyrobené s použitím úplne získaných materiálov. Okrem toho by sa mal s cieľom umožniť väčšiu pružnosť pri získavaní zdrojov materiálov zvýšiť povolený podiel týchto materiálov, a to z 10 % na 15 % ceny konečného výrobku zo závodu, s výnimkou niektorých citlivých výrobkov. K uvedeným citlivým výrobkom patria výrobky zatriedené do kapitol 2 a 4 až 24 harmonizovaného systému, okrem spracovaných produktov rybolovu kapitoly 16, pri ktorých sa zdá vhodnejšie uplatňovať prípustné odchýlky v hmotnostnom vyjadrení, a výrobky zatriedené do kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému, ktoré by mali podliehať osobitným pravidlám upravujúcim prípustné odchýlky založeným podľa daného prípadu buď na hmotnosti alebo na hodnote a líšiacim sa v závislosti od daného výrobku.
(10)
Kumulácia pôvodu je dôležitým zjednodušením, ktoré krajinám s rovnakými pravidlami pôvodu umožňuje spolupracovať pri výrobe výrobkov oprávnených na preferenčné colné zaobchádzanie. Ukázalo sa, že existujúce podmienky regionálnej kumulácie pôvodu (druh kumulácie fungujúcej v súčasnosti v rámci troch regionálnych skupín krajín) sú zložité a príliš prísne. Mali by sa preto zjednodušiť a zmierniť tak, že sa zruší existujúca podmienka týkajúca sa hodnoty. Okrem toho by sa mali zachovať existujúce možnosti kumulácie medzi krajinami v rovnakej regionálnej skupine, a to aj napriek odlišným pravidlám pôvodu zavedeným týmto nariadením v niektorých prípadoch medzi najmenej rozvinutými krajinami a ostatnými zvýhodnenými krajinami. Táto kumulácia by sa mala povoliť len za predpokladu, že pri zasielaní materiálov do inej krajiny v danej skupine s cieľom regionálnej kumulácie každá krajina uplatní pravidlo pôvodu, ktoré pre ňu platí v rámci obchodných vzťahov s Európskou úniou. Aby sa však zabránilo narušeniu trhu medzi krajinami s rôznymi úrovňami colných preferencií, mali by sa prijať ustanovenia na vyňatie určitých citlivých výrobkov z regionálnej kumulácie.
(11)
Komisia vo svojom oznámení uviedla, že je pripravená zvážiť každú požiadavku na vytvorenie nových skupín, na ich zlúčenie alebo rozšírenie, ak bude prítomná hospodárska komplementárnosť, zohľadnia sa rozdiely v preferenčných režimoch uplatňovaných na jednotlivé dotknuté krajiny a súvisiace riziko vyhýbania sa clu, a zavedú sa potrebné štruktúry a postupy administratívnej spolupráce pri riadení a pri kontrole pôvodu. V súlade s tým by sa mali prijať ustanovenia upravujúce kumuláciu pôvodu medzi krajinami v skupinách regionálnej kumulácie I a III, ktoré spĺňajú požadované podmienky. V nadväznosti na žiadosť, ktorú predložil MERCOSUR, by sa mala vytvoriť nová skupina regionálnej kumulácie, nazvaná „skupina IV“, pozostávajúca z Argentíny, Brazílie, Paraguaja a Uruguaja. Uplatňovanie regionálnej kumulácie medzi uvedenými krajinami by malo byť podmienené splnením potrebných požiadaviek.
(12)
Zvýhodneným krajinám by sa malo povoliť využívať aj naďalej kumuláciu s krajinami, ktoré sú partnerskými krajinami v rámci dohôd o voľnom obchode (FTA) uzavretých Európskou úniou. Tento nový druh kumulácie, tzv. „rozšírená kumulácia“, by mal byť jednosmerný, to znamená, že by mal umožňovať len použitie materiálov v zvýhodnených krajinách a mal by sa poskytnúť až po dôkladnom preskúmaní žiadosti podanej príslušnou zvýhodnenou krajinou. Tovar zatriedený do kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému by sa mal z dôvodu svojho citlivého charakteru z tohto druhu kumulácie vyňať.
(13)
Zvýhodnené krajiny majú od roku 2001 povolené kumulovať pôvod tovaru zatriedeného do kapitol 25 až 97 harmonizovaného systému a s pôvodom v Nórsku a Švajčiarsku. Táto kumulácia by mala zostať povolená a mala by sa rozšíriť na Turecko za predpokladu, že Nórsko, Švajčiarsko a Turecko uplatnia rovnaké vymedzenie pojmu pôvod ako Európska únia a poskytnú recipročné zaobchádzanie dovezeným výrobkom, ktoré boli vyrobené s použitím materiálov s pôvodom v Európskej únii. S týmto zámerom by sa mala medzi zmluvnými stranami uzavrieť dohoda v podobe výmeny listov alebo v inej vhodnej podobe obsahujúca záväzok, že zmluvné strany poskytnú členským štátom a sebe navzájom potrebnú podporu v záležitostiach administratívnej spolupráce.
(14)
Regionálna kumulácia by sa však nemala vzťahovať na určité materiály, v prípade ktorých nie je colné zvýhodnenie v Európskej únii rovnaké pre všetky krajiny zapojené do danej kumulácie, a na dotknuté materiály by sa vzťahovalo výhodnejšie colné zaobchádzanie než v prípade, keby sa priamo vyvážali do Európskej únie. Ak by sa takéto situácie neriešili prostredníctvom vylúčenia materiálov, mohlo by to viesť k obchádzaniu cla alebo narušeniu obchodných tokov tak, že by sa do Európskej únie vyvážal tovar len z krajín, na ktoré sa uplatňuje najpriaznivejšie colné zvýhodnenie.
(15)
Zoznam materiálov vylúčených z regionálnej kumulácie sa ustanoví v samostatnej prílohe. Táto príloha sa môže meniť a dopĺňať nielen pri opätovnom vzniku takýchto situácií, ale aj s cieľom zahrnúť prípady, keď by takéto situácie mohli nastať v dôsledku zavedenia kumulácie medzi krajinami zo skupín I a III regionálnej kumulácie.
Na kumuláciu pôvodu medzi krajinami v skupinách I a III regionálnej kumulácie a rozšírenú kumuláciu by sa mali vzťahovať konkrétne podmienky, pričom Komisia by v súlade s postupom rokovania vo výboroch a na základe príslušných zreteľov mala overiť ich spĺňanie skôr, ako zváži priznanie kumulácie. Z rovnakých dôvodov by si Komisia mala zachovať možnosť kedykoľvek odňať priznanie využívať tieto druhy kumulácie v prípadoch, keď využívanie takejto kumulácie bolo priznané, ale potom sa zistí, že jej uplatňovanie už nezodpovedá daným podmienkam alebo vedie k nežiaducim následkom, ako napríklad k narušeniu obchodu alebo obchádzaniu cla.
(16)
V súčasných pravidlách pôvodu sú niektoré ustanovenia týkajúce sa rybárskych plavidiel loviacich ryby mimo pobrežných vôd zložité do takej miery, že je to neprimerané ich zámeru, a je teda veľmi náročné ich vykonávať aj kontrolovať. Mali by sa preto zjednodušiť.
Podľa súčasných pravidiel sa vyžaduje dôkaz o priamej doprave do Európskej únie, ktorý sa dá často získať len ťažko. Tieto požiadavky spôsobujú, že určitý tovar, ku ktorému je priložený platný dôkaz o pôvode tovaru, v skutočnosti nemôže využívať zvýhodnenie. Je preto vhodné zaviesť nové, jednoduchšie a pružnejšie pravidlo zamerané na to, aby tovar predložený colným orgánom na základe vyhlásenia o prepustení do voľného obehu v Európskej únii bol rovnaký ako tovar, ktorý opustil zvýhodnenú krajinu vývozu a nebol počas prepravy nijakým spôsobom pozmenený či pretvorený.
(17)
V súčasnosti potvrdzujú pôvod výrobkov orgány zvýhodnenej krajiny a v prípadoch, keď sa preukáže, že deklarovaný pôvod je nesprávny, dovozcovia často nemusia platiť clo, pretože konali v dobrej viere a chyba sa stala na strane príslušných orgánov. Dôsledkom toho dochádza k strate vlastných zdrojov Európskej únie a hlavné bremeno v konečnom dôsledku znášajú daňoví poplatníci EÚ. Keďže vývozcovia najlepšie poznajú pôvod ich výrobkov, je vhodné požadovať, aby vyhlásenie o pôvode tovaru poskytovali priamo vývozcovia svojim zákazníkom.
(18)
Vývozcovia by sa mali zaregistrovať na príslušných orgánoch zvýhodnených krajín, aby sa zjednodušili cielené kontroly po vývoze. Každá zvýhodnená krajina by mala na tento účel zriadiť elektronickú evidenciu registrovaných vývozcov, ktorej obsah by mal príslušný orgán vlády zvýhodnenej krajiny oznámiť Komisii. Na tomto základe by mala Komisia pre potreby správnych orgánov a hospodárskych subjektov v Európskej únii vytvoriť centrálnu databázu zaregistrovaných vývozcov, prostredníctvom ktorej by si hospodárske subjekty pred deklarovaním tovaru určeného na prepustenie do voľného obehu mohli overiť, že ich dodávateľ je vývozcom zaregistrovaným v príslušnej zvýhodnenej krajine. Rovnako hospodárske subjekty z Európskej únie vyvážajúce na účely dvojstrannej kumulácie pôvodu by sa mali zaregistrovať na príslušných orgánoch členských štátov.
(19)
Zverejnenie registračných čísiel vývozcov a ich registračných údajov, ktoré nemajú dôverný charakter, by malo ostatným stranám umožniť nahliadnutie do nich s cieľom zlepšiť transparentnosť a zvýšiť informovanosť zainteresovaných strán. Uverejnenie údajov by sa však so zreteľom na jeho následky malo uskutočniť iba v prípade, keď dal na to vývozca vopred a dobrovoľne výslovný a vedomý písomný súhlas.
(20)
Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (6) sa upravuje spracúvanie osobných údajov vykonávané členskými štátmi. Zásady stanovené v smernici 95/46/ES by sa mali v prípade potreby objasniť alebo doplniť v tomto nariadení.
(21)
Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (7) sa upravuje spracúvanie osobných údajov Komisiou. Zásady ustanovené v nariadení (ES) č. 45/2001 by sa mali v prípade potreby objasniť alebo doplniť v tomto nariadení.
(22)
V súlade s článkom 28 smernice 95/46/ES by vnútroštátne dozorné orgány mali dohliadať na právoplatné spracovanie osobných údajov členskými štátmi, zatiaľ čo podľa článku 46 nariadenia (ES) č. 45/2001 by mal Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov kontrolovať činnosť orgánov a inštitúcií Európskej únie v súvislosti so spracúvaním osobných údajov. Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov a vnútroštátne dozorné orgány by mali aktívne spolupracovať s vnútroštátnymi dozornými orgánmi v rámci svojej pôsobnosti a zabezpečiť koordinovaný dohľad nad spracovaním údajov vykonávaným v súlade s týmto nariadením.
(23)
Pri zavádzaní systému registrovaných vývozcov je potrebné zohľadniť schopnosť zvýhodnených krajín zriadiť a spravovať registračný systém, ako aj schopnosť Komisie zriadiť potrebnú centrálnu databázu. Komisia musí na tieto účely ešte ustanoviť požiadavky užívateľov systému a jeho technické špecifikácie. Po vytvorení podrobnej štruktúry centrálnej databázy sa posúdi presný vplyv systému registrovaných vývozcov, najmä ak ide o prístupové údaje a ochranu údajov, a uskutočnia sa potrebné úpravy príslušných ustanovení. Implementácia systému by sa preto mala odložiť do 1. januára 2017, čím sa umožní vývojová fáza, až kým nebudú stanovené požiadavky užívateľov a technické špecifikácie a zavedené prípadné právne úpravy potrebné so zreteľom na požiadavky užívateľov a technické špecifikácie systému a ich vplyv v súvislosti s ochranou údajov. Pre krajiny, ktoré nemôžu tento termín dodržať, by sa malo okrem toho stanoviť dodatočné trojročné obdobie.
Do roku 2017 a neskôr pre tie zvýhodnené krajiny, ktoré dovtedy nebudú schopné uplatňovať nový systém, by sa mali ustanoviť prechodné pravidlá týkajúce sa postupov a metód administratívnej spolupráce založené na doteraz platných ustanoveniach. Týmito prechodnými ustanoveniami by sa malo konkrétne upraviť vydávanie dôkazu o pôvode príslušnými orgánmi danej krajiny. Existujúce pravidlá by sa ďalej mali zefektívniť tým, že ich štruktúra sa zosúladí s pravidlami, ktoré sa budú uplatňovať po sprevádzkovaní systému registrovaných vývozcov, čím sa tieto pravidlá ozrejmia, najmä vďaka jasnému rozlíšeniu všeobecných zásad, postupov pri vývoze v zvýhodnenej krajine, postupov pri prepustení do voľného obehu v Európskej únii a metód administratívnej spolupráce. Zároveň by sa malo aktualizovať osvedčenie o pôvode na tlačive A, a to nahradením poznámok týkajúcich sa tlačiva znením uvedených poznámok z roku 2007, pretože tá verzia zohľadňuje posledné rozšírenie EÚ, a obsahuje teda aktualizovaný zoznam krajín, ktoré prijímajú tlačivo A na účely systému všeobecných colných preferencií (GSP).
(24)
Prístup k systému by sa mal podmieniť tým, že zvýhodnené krajiny zavedú a udržiavajú administratívne štruktúry, ktoré umožňujú efektívne riadenie systému, a zaviažu sa poskytnúť Komisii na požiadanie všetku potrebnú pomoc v súvislosti s dohľadom nad náležitým riadením systému. Medzi orgánmi v Európskej únii a v zvýhodnených krajinách musí existovať systém administratívnej spolupráce, ktorý poskytne rámec na overovanie pôvodu. Zároveň by sa mala jasne určiť zodpovednosť vývozcov pri deklarovaní pôvodu a takisto úloha správnych orgánov pri riadení tohto systému. Mal by sa spresniť obsah vyhlásení o pôvode tovaru a prípady, kedy môžu colné orgány Európskej únie odmietnuť prijať vyhlásenie alebo ho môžu zaslať na overenie.
(25)
Vymedzenie pojmov a zoznam operácií dostatočného opracovania alebo spracovania zahrnuté v súčasných ustanoveniach sú spoločné pre systém všeobecných colných preferencií a pre preferenčné colné opatrenia jednostranne prijaté Európskou úniou pre určité krajiny či územia. Keďže pravidlá pôvodu týchto neskorších úprav sa budú revidovať až neskôr, mali by sa na ne aj naďalej uplatňovať existujúce ustanovenia. V záujme koherentnosti so systémom všeobecných colných preferencií a ostatnými jednostrannými preferenčnými obchodnými režimami je vhodné zosúladiť vymedzenie pojmu úplne získaných výrobkov a zoznam operácií nedostatočného opracovania alebo spracovania stanovené v uvedených jednostranných režimoch s vymedzeniami pojmu a zoznamom pravidiel pôvodu systému všeobecných colných preferencií.
(26)
Nariadenie (EHS) č. 2454/93 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
(27)
Na základe nariadenia Komisie (ES) č. 1613/2000 (8), č. 1614/2000 (9) a č. 1615/2000 (10) priznalo Spoločenstvo odchýlky od pravidiel pôvodu systému všeobecných colných preferencií pre určité textilné výrobky s pôvodom v Laose, Kambodži a Nepále, ktorých platnosť by mala uplynúť najneskôr 31. decembra 2010. Po tom, čo sa týmto nariadením zavedú jednoduchšie pravidlá pôvodu, ktoré budú priaznivé z hľadiska rozvoja, bude ďalšia platnosť uvedených odchýlok zbytočná.
(28)
Opatrenia ustanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre colný kódex,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (ES) č. 2454/93 sa týmto mení a dopĺňa takto:
1.
V časti I hlave IV kapitole 2 sa články 66 až 97 nahrádzajú takto:
„Oddiel 1
Všeobecný systém preferencií
Pododdiel 1
Všeobecné ustanovenia
Článok 66
V tomto oddiele sa ustanovujú pravidlá týkajúce sa vymedzenia pojmu ‚pôvodné výrobky‘ a súvisiace postupy a metódy administratívnej spolupráce na účely uplatňovania systému všeobecných colných preferencií (GSP) priznaných Európskou úniou rozvojovým krajinám na základe nariadenia (ES) č. 732/2008 (11), ďalej len ‚systém‘.
Článok 67
1. Na účely tohto oddielu a oddielu 1A tejto kapitoly sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
‚zvýhodnená krajina‘ znamená krajinu alebo územie uvedené v nariadení (ES) č. 732/2008; pojem ‚zvýhodnená krajina‘ môže tiež zahŕňať hranice teritoriálnych vôd danej krajiny alebo územia a nemôže ich presahovať v zmysle Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve uzavretého v Montego Bay 10. decembra 1982 (United Nations Convention on the Law of the Sea),
b)
‚výroba‘ znamená každé opracovanie alebo spracovanie vrátane montáže,
c)
‚materiál‘ znamená akékoľvek prísady, suroviny, súčasti alebo časti a pod. použité pri výrobe výrobku,
d)
‚výrobok‘ znamená vyrábaný výrobok, aj keď je určený na ďalšie použitie pri inej výrobnej operácii,
e)
‚tovar‘ znamená materiál aj výrobky,
f)
‚dvojstranná kumulácia‘ znamená systém, na základe ktorého sa môžu výrobky, ktoré podľa tohto nariadenia pochádzajú z Európskej únie, považovať za materiály s pôvodom v zvýhodnenej krajine, ak sú ďalej spracované alebo zapracované do nejakého výrobku v tejto zvýhodnenej krajine,
g)
‚kumulácia s Nórskom, Švajčiarskom, Tureckom‘ znamená systém, na základe ktorého sa môžu výrobky s pôvodom v Nórsku, Švajčiarsku, Turecku považovať za materiály s pôvodom v zvýhodnenej krajine, ak sú ďalej spracované alebo zapracované do nejakého výrobku v tejto zvýhodnenej krajine a dovážajú sa do Európskej únie,
h)
‚regionálna kumulácia‘ znamená systém, v rámci ktorého sa výrobky, ktoré podľa tohto nariadenia majú pôvod v krajine, ktorá je členom regionálnej skupiny, považujú za materiály s pôvodom v inej krajine rovnakej regionálnej skupiny (alebo z krajiny inej regionálnej skupiny, keď je kumulácia medzi skupinami možná), ak sú ďalej spracované alebo zapracované do tam vyrábaného výrobku,
i)
‚rozšírená kumulácia‘ znamená systém, ktorý priznáva Komisia na základe žiadosti predloženej zvýhodnenou krajinou, v rámci ktorého sa výrobky, ktoré majú pôvod v krajine, s ktorou má Európska únia dohodu o voľnom obchode podľa článku XXIV platnej Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT), považujú za materiály s pôvodom v príslušnej zvýhodnenej krajine, ak sú ďalej spracované alebo zapracované do tam vyrábaného výrobku,
j)
‚zastupiteľné materiály‘ znamenajú materiály rovnakého druhu a obchodnej kvality, s rovnakými technickými a fyzickými vlastnosťami, ktoré sa po zapracovaní do hotového výrobku nedajú navzájom rozlíšiť,
k)
‚regionálna skupina‘ znamená združenie krajín, medzi ktorými sa uplatňuje regionálna kumulácia,
l)
‚colná hodnota‘ znamená hodnotu určenú v súlade s Dohodou o implementácii článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode (dohoda Svetovej obchodnej organizácie o colnej hodnote) z roku 1994,
m)
‚hodnota materiálov‘ na zozname v prílohe 13a znamená colnú hodnotu použitých nepôvodných materiálov v čase dovozu alebo, ak táto hodnota nie je známa a nemožno ju zistiť, prvú zistiteľnú cenu zaplatenú za tieto materiály na území zvýhodnenej krajiny. Ak je potrebné určiť hodnotu použitých pôvodných materiálov, toto písmeno sa uplatňuje primerane,
n)
‚cena zo závodu‘ znamená cenu zaplatenú za výrobok zo závodu výrobcovi, v ktorého podniku sa vykoná posledné opracovanie alebo spracovanie za predpokladu, že cena zahŕňa hodnotu všetkých použitých materiálov a všetkých ostatných nákladov spojených s jeho výrobou, po odrátaní všetkých vnútroštátnych daní, ktoré sú alebo môžu byť vrátené pri vývoze získaného výrobku.
V prípade, že skutočná zaplatená cena nevyjadruje všetky náklady súvisiace s výrobou výrobku, ktoré boli skutočne vynaložené v zvýhodnenej krajine, cenou zo závodu sa rozumie súčet všetkých týchto nákladov po odpočítaní vnútroštátnych daní, ktoré sú alebo môžu byť vrátené pri vývoze získaného výrobku,
o)
‚maximálny obsah nepôvodných materiálov‘ znamená maximálny povolený obsah nepôvodných materiálov, pri dodržaní ktorého sa výroba považuje za opracovanie alebo spracovanie dostatočné na to, aby výrobok nadobudol štatút pôvodu. Je možné ho vyjadriť ako percentuálny podiel ceny zo závodu alebo ako percentuálny podiel čistej hmotnosti týchto použitých materiálov, ktoré patria do konkrétnej skupiny kapitol, do kapitoly, položky či podpoložky,
p)
‚čistá hmotnosť‘ znamená hmotnosť samotného tovaru bez obalových materiálov a obalov akéhokoľvek druhu,
q)
‚kapitoly‘, ‚položky‘ a ‚podpoložky‘ znamenajú kapitoly, položky či podpoložky (štvormiestne alebo šesťmiestne číselné znaky) používané v nomenklatúre, ktorá tvorí harmonizovaný systém so zmenami podľa odporúčania Rady pre colnú spoluprácu z 26. júna 2004,
r)
‚zatriedený‘ znamená zatriedenie výrobku alebo materiálu do určitej položky či podpoložky harmonizovaného systému,
s)
‚zásielka‘ znamená výrobky, ktoré sú buď:
-
zasielané naraz od jedného vývozcu jednému príjemcovi, alebo
-
dopravované na základe jednotného prepravného dokladu od vývozcu k príjemcovi, a ak takýto doklad neexistuje, na základe jedinej faktúry,
t)
‚vývozca‘ znamená osobu vyvážajúcu tovar do Európskej únie alebo do zvýhodnenej krajiny, ktorá je schopná preukázať pôvod tovaru bez ohľadu na to, či ide o výrobcu alebo nie a či sama vykonáva vývozné formality alebo nie,
u)
‚registrovaný vývozca‘ znamená vývozca, ktorý je registrovaný na príslušných orgánoch danej zvýhodnenej krajiny na účely vyhotovovania vyhlásení o pôvode pre vývoz v rámci systému,
v)
‚vyhlásenie o pôvode‘ znamená vyhlásenie vyhotovené vývozcom, v ktorom sa uvádza, že výrobky, na ktoré sa vzťahuje, spĺňajú pravidlá pôvodu podľa systému, a to s cieľom umožniť buď osobe deklarujúcej tovar na prepustenie do voľného obehu v Európskej únii požadovať výhody preferenčného colného zaobchádzania, alebo hospodárskemu subjektu v zvýhodnenej krajine, ktorý dováža materiály na ďalšie spracovanie v súvislosti s pravidlami kumulácie, preukázať štatút pôvodu tohto tovaru.
2. Na účely odseku 1 písm. n) sa môže pojem ‚výrobca‘ uvedený v odseku 1 prvom pododseku písm. n) v prípade, keď bolo posledné opracovanie alebo spracovanie subdodávateľsky zadané výrobcovi, vzťahovať na podnik, ktorý subdodávateľa zamestnal.
Článok 68
1. V záujme zabezpečenia riadneho uplatňovania tohto systému sa zvýhodnené krajiny zaviažu, že:
a)
zriadia a zachovajú potrebné administratívne štruktúry a systémy potrebné na implementáciu a riadenie pravidiel a postupov ustanovených v tomto oddiele v danej krajine, vrátane zavedenia prípadných úprav potrebných pri uplatňovaní kumulácie,
b)
ich príslušné orgány budú spolupracovať s Komisiou a colnými orgánmi členských štátov.
2. Spolupráca uvedená v odseku 1 písm. b) zahŕňa:
a)
poskytovanie akejkoľvek potrebnej pomoci Komisii, v prípade, že o ňu požiada, v záujme vykonávania jej dohľadu nad náležitým riadením systému v danej krajine, vrátane kontrolných návštev na mieste uskutočňovaných Komisiou alebo colnými orgánmi členských štátov,
b)
bez toho, aby tým boli dotknuté články 97g a 97h, overovanie štatútu pôvodu výrobkov a dodržiavanie ostatných podmienok ustanovených v tomto oddiele, vrátane návštev na mieste, ak o to Komisia alebo colné orgány členských štátov požiadajú v súvislosti so zisťovaním pôvodu.
3. Zvýhodnené krajiny predložia Komisii záväzok uvedený v odseku 1.
Článok 69
1. Zvýhodnené krajiny oznámia Komisii názvy a adresy orgánov nachádzajúcich sa na ich území, ktoré sú:
a)
súčasťou vládnych orgánov danej krajiny alebo konajú s poverením danej vlády a sú splnomocnené na registrovanie vývozcov a ich vyňatie z registra registrovaných vývozcov,
b)
súčasťou vládnych orgánov danej krajiny a splnomocnené na poskytovanie pomoci Komisii a colným orgánom členských štátov prostredníctvom administratívnej spolupráce, ako sa ustanovuje v tomto oddiele.
2. Zvýhodnené krajiny bezodkladne informujú Komisiu o každej zmene údajov oznámených podľa odseku 1.
3. Komisia vytvorí na základe informácií poskytnutých vládnymi orgánmi zvýhodnených krajín a colnými orgánmi členských štátov elektronickú databázu registrovaných vývozcov.
Prístup do tejto databázy a k údajom, ktoré obsahuje, má jedine Komisia. Orgány uvedené v prvom pododseku zabezpečia, aby boli údaje oznamované Komisii aktuálne, úplné a presné.
Údaje spracované v databáze uvedenej v prvom pododseku sa uverejnia na internete, s výnimkou dôverných informácií uvedených v odsekoch 2 a 3 žiadosti o registrovanie vývozcu uvedenej v článku 92.
Osobné údaje spracované v databáze uvedenej v prvom pododseku a členskými štátmi podľa tohto oddielu sa poskytnú alebo sprístupnia tretím krajinám alebo medzinárodným organizáciám iba v súlade s článkom 9 nariadenia (ES) č. 45/2001.
4. Týmto nariadením sa nijako nemení úroveň ochrany jednotlivcov, ak ide o spracúvanie osobných údajov podľa ustanovení Európskej únie a vnútroštátneho práva, a najmä sa ním nemenia ani povinnosti členských štátov týkajúce sa nimi uskutočňovaného spracúvania osobných údajov podľa smernice 95/46/ES, ani povinnosti inštitúcií a orgánov Európskej únie týkajúce sa nimi uskutočňovaného spracúvania osobných údajov podľa nariadenia (ES) č. 45/2001 v rámci plnenia ich úloh.
Identifikačné a registračné údaje vývozcov tvorené súborom údajov uvedených v bodoch 1, 3 (týkajúce sa opisu činností), 4 a 5 prílohy 13c môže Komisia zverejniť na internete jedine v prípade, ak na to vývozcovia dali vopred a dobrovoľne svoj výslovný a vedomý písomný súhlas.
Vývozcom sa poskytnú informácie ustanovené v článku 11 nariadenia (ES) č. 45/2001.
Práva osôb, pokiaľ ide o ich registračné údaje uvedené v prílohe 13 a spracované vo vnútroštátnych systémoch, sa vykonávajú v súlade s právom členského štátu, ktorý uložil ich osobné údaje, a v súlade s vykonávaním smernice 95/46/ES.
Práva osôb v súvislosti so spracúvaním osobných údajov v centrálnej databáze uvedenej v odseku 3 sa vykonávajú v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001.
Vnútroštátne dozorné orgány zaoberajúce sa ochranou údajov a Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov, z ktorých každý koná v rámci svojich príslušných právomocí, aktívne spolupracujú a zaisťujú koordinovaný dozor nad databázou uvedenou v odseku 3.
Článok 70
1. Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie sérii C zoznam zvýhodnených krajín a dátum, odkedy sú považované za spĺňajúce podmienky uvedené v článkoch 68 a 69. Keď rovnaké podmienky splní nová zvýhodnená krajina, Komisia tento zoznam aktualizuje.
2. Výrobky s pôvodom v zvýhodnenej krajine v zmysle tohto oddielu využívajú po prepustení do voľného obehu v Európskej únii tento systém iba pod podmienkou, že boli vyvezené v deň uvedený v zozname podľa odseku 1 alebo po tomto dátume.
3. Zvýhodnená krajina sa považuje za spĺňajúcu ustanovenia článkov 68 a 69 v deň, keď predložila záväzok uvedený v článku 68 ods. 1 a podala oznámenie uvedené v článku 69 ods. 1.
Článok 71
Ak príslušné orgány zvýhodnenej krajiny nedodržia ustanovenia článku 68 ods. 1, článku 69 ods. 2, článkov 91, 92, 93 alebo 97g alebo systematicky nedodržiavajú článok 97h ods. 2, môže to v súlade s článkom 16 nariadenia (ES) č. 732/2008 viesť k dočasnému odňatiu preferencií v rámci systému pre danú krajinu.
Pododdiel 2
Vymedzenie pojmu pôvodné výrobky
Článok 72
Za výrobky s pôvodom v zvýhodnenej krajine sa považujú:
a)
výrobky úplne získané v danej krajine v zmysle článku 75;
b)
výrobky získané v danej krajine, v ktorých sú použité materiály, ktoré tam neboli úplne získané, za predpokladu, že tieto materiály podstúpili dostatočné opracovanie alebo spracovanie v zmysle článku 76.
Článok 73
1. Podmienky nadobudnutia štatútu pôvodu ustanovené v tomto pododdiele musia byť splnené v príslušnej zvýhodnenej krajine.
2. Ak sú pôvodné výrobky, ktoré sa vyvážajú zo zvýhodnenej krajiny do inej krajiny, vrátené, považujú sa za nepôvodné výrobky, ak nie je možné príslušným orgánom uspokojivo preukázať, že:
a)
vrátené výrobky sú rovnaké ako tie, ktoré sa vyvážali, a
b)
v danej inej krajine alebo počas vývozu sa na nich nevykonala nijaká operácia okrem operácie nevyhnutnej na ich uchovanie v dobrom stave.
Článok 74
1. Výrobky deklarované na prepustenie do voľného obehu v Európskej únii musia byť totožné s výrobkami vyvezenými zo zvýhodnenej krajiny, ktorá sa pokladá za krajinu ich pôvodu. Pred tým, ako sa deklarujú na prepustenie do voľného obehu nesmú byť nijako pozmenené, spracované ani sa na nich nesmú vykonať operácie iné ako také, ktoré ich majú uchovať v dobrom stave. Skladovanie výrobkov alebo zásielok a rozdeľovanie zásielok sa môže vykonať na zodpovednosť vývozcu alebo následného držiteľa tovaru a výrobky zostávajú v krajine alebo krajinách tranzitu pod colným dohľadom.
2. Splnenie ustanovení odseku 1 sa považuje za uspokojivé, ak colné orgány nemajú dôvod o tom pochybovať; v takých prípadoch môžu colné orgány požiadať deklaranta, aby poskytol dôkaz o spĺňaní podmienok, ktorý je možné poskytnúť akýmkoľvek spôsobom, vrátane zmluvných prepravných dokladov, ako sú nákladné listy; alebo v podobe faktických či konkrétnych dôkazov založených na označení alebo číslovaní balení alebo akýchkoľvek dôkazov týkajúcich sa samotného tovaru.
3. V prípade uplatňovania kumulácie podľa článkov 84, 85 alebo 86 sa odseky 1 a 2 uplatňujú primerane.
Článok 75
1. Za úplne získané v zvýhodnenej krajine sa považujú:
a)
nerastné produkty vyťažené z jej pôdy alebo z morského dna,
b)
tam vypestované alebo zozbierané rastliny a rastlinné produkty,
c)
živé zvieratá vyliahnuté alebo narodené a chované na jej území,
d)
produkty zo živých zvierat chovaných na jej území,
e)
produkty zo zabitých zvierat narodených a chovaných na jej území,
f)
výrobky získané lovom alebo rybolovom na jej území,
g)
produkty akvakultúry z rýb, kôrovcov a mäkkýšov tam narodených a chovaných,
h)
produkty morského rybolovu a iné produkty získané z mora jej plavidlami mimo teritoriálnych vôd,
i)
výrobky vyrobené na palube spracovateľských lodí tejto krajiny výlučne z produktov uvedených pod písmenom h),
j)
použité predmety zozbierané v tejto krajine, vhodné len na opätovné získanie surovín,
k)
odpad a šrot pochádzajúci z výrobných operácií uskutočnených na jej území,
l)
produkty vyťažené z morského dna alebo morského podložia nachádzajúceho sa mimo teritoriálnych vôd, ak tam má zvýhodnená krajina výlučné práva na ťažbu,
m)
tovar tam vyrobený výlučne z výrobkov uvedených pod písmenami a) až l).
2. Pojem ‚jej plavidlá‘ a ‚jej spracovateľské lode‘ v odseku 1 písm. h) a i) sa uplatňuje len na plavidlá a spracovateľské lode, ktoré spĺňajú všetky tieto podmienky:
a)
sú zaregistrované v zvýhodnenej krajine alebo v členskom štáte,
b)
plavia sa pod vlajkou zvýhodnenej krajiny alebo členského štátu,
c)
spĺňajú jednu z týchto podmienok:
i)
aspoň z 50 % ich vlastnia štátni príslušníci zvýhodnenej krajiny alebo členského štátu, alebo
ii)
ich vlastnia spoločnosti,
-
ktoré majú sídlo a hlavnú prevadzkáreň v zvýhodnenej krajine alebo v členskom štáte, a
-
ktoré sú minimálne z 50 % vo vlastníctve zvýhodnenej krajiny alebo členských štátov alebo verejných subjektov alebo štátnych príslušníkov zvýhodnenej krajiny alebo členských štátov.
3. Podmienky uvedené v odseku 2 sa môžu splniť v členských štátoch alebo v jednotlivých zvýhodnených krajinách, pokiaľ všetky zvýhodnené krajiny využívajú regionálnu kumuláciu v súlade s článkom. 86 ods. 1 a 5. V takom prípade sa výrobky považujú podľa ods. 2 písm. b) za výrobky s pôvodom v zvýhodnenej krajine, pod vlajkou ktorej sa plavidlo alebo spracovateľská loď plavia.
Prvý pododsek sa uplatňuje, len ak sú splnené ustanovenia článku 86 ods. 2 písm. b) a c).
Článok 76
1. Bez toho, aby boli dotknuté články 78 a 79, výrobky, ktoré nie sú úplne získané v príslušnej zvýhodnenej krajine v zmysle článku 75, sa považujú za výrobky s pôvodom v tejto zvýhodnenej krajine za predpokladu, že sú splnené podmienky ustanovené pre daný tovar v zozname v prílohe 13a.
2. Ak je výrobok, ktorý získal štatút pôvodu v niektorej krajine v súlade s odsekom 1, v tejto krajine ďalej spracovaný a použitý ako materiál na výrobu iného výrobku, nezohľadňujú sa nepôvodné materiály, ktoré sa mohli použiť na jeho výrobu.
Článok 77
1. Pri každom výrobku sa určí, či boli splnené požiadavky článku 76 ods. 1.
V prípade, keď sa však príslušné pravidlo zakladá na dodržaní maximálneho obsahu nepôvodných materiálov, hodnota nepôvodných materiálov sa môže vypočítať na základe priemernej hodnoty ako sa uvádza v odseku 2, aby sa zohľadnili výkyvy v nákladoch a výmenných kurzoch.
2. V prípade uvedenom v odseku 1 druhom pododseku sa priemerná cena výrobku zo závodu vypočíta na základe súčtu cien zo závodu účtovaných pri každom predaji výrobkov uskutočnenom v predchádzajúcom účtovnom roku a priemerná hodnota použitých nepôvodných materiálov sa vypočíta na základe súčtu hodnôt všetkých nepôvodných materiálov použitých pri výrobe výrobkov za predchádzajúci účtovný rok určených v krajine vývozu, alebo v prípade, ak nie sú dostupné údaje za celý účtovný rok, za kratšie obdobie v trvaní najmenej troch mesiacov.
3. Vývozcovia, ktorí sa rozhodnú pre výpočet na základe priemernej hodnoty, dôsledne používajú túto metódu počas roku nasledujúceho po referenčnom účtovnom roku alebo prípadne počas roka nasledujúceho po kratšom období použitom ako referenčné obdobie. Túto metódu môžu prestať používať, ak počas daného účtovného roka alebo kratšieho reprezentatívneho obdobia v trvaní najmenej troch mesiacov zaznamenajú, že výkyvy v nákladoch alebo výmenných kurzoch, ktoré odôvodňovali používanie tejto metódy, už neexistujú.
4. Priemerné hodnoty uvedené v odseku 2 sa použijú ako cena zo závodu, resp. hodnota nepôvodných materiálov, s cieľom zistiť dodržiavanie maximálneho obsahu nepôvodných materiálov.
Článok 78
1. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 3, tieto operácie sa považujú za nedostatočné opracovanie alebo spracovanie na udelenie štatútu pôvodných výrobkov bez ohľadu na to, či sú splnené požiadavky článku 76:
a)
operácie, ktoré majú zabezpečiť, aby sa výrobky uchovali počas prepravy a skladovania v dobrom stave,
b)
rozdeľovanie a zostavovanie zásielok,
c)
umývanie, čistenie; odstraňovanie prachu, hrdze, oleja, náteru alebo iných povrchových nánosov,
d)
žehlenie alebo lisovanie textílií alebo textilných výrobkov,
e)
jednoduché operácie súvisiace s natieraním a leštením,
f)
lúpanie a čiastočné alebo úplné mletie ryže; leštenie a glazovanie obilnín a ryže,
g)
operácie farbenia alebo ochucovania cukru alebo jeho tvarovania do kociek; čiastočné alebo úplné mletie kryštálového cukru,
h)
šúpanie, odkôstkovávanie alebo lúskanie ovocia, orechov a zeleniny,
i)
ostrenie, jednoduché brúsenie alebo jednoduché rezanie,
j)
osievanie, prečisťovanie, triedenie, preberanie, zatrieďovanie, zostavovanie (vrátane zostavovania súprav predmetov),
k)
jednoduché plnenie do fliaš, plechoviek, baniek, vriec, debien, škatúľ, pripevňovanie na kartóny alebo dosky a všetky ostatné jednoduché baliace operácie,
l)
pripevňovanie alebo tlač značiek, nálepiek, log a podobných rozlišovacích znakov na výrobky alebo ich obaly,
m)
jednoduché miešanie výrobkov, aj rôzneho druhu; miešanie cukru s akýmkoľvek materiálom,
n)
jednoduché pridávanie vody alebo riedenie, dehydratácia alebo denaturácia výrobkov,
o)
jednoduché skladanie častí výrobku do kompletného výrobku alebo rozkladanie výrobkov na časti,
p)
kombinácia dvoch alebo viacerých operácií uvedených v písmenách a) až o),
q)
porážka zvierat.
2. Na účely odseku 1 sa operácie považujú za jednoduché, keď na ich vykonanie nie sú potrebné žiadne osobitné schopnosti alebo stroje, prístroje alebo nástroje osobitne vyrobené či nainštalované pre tieto operácie.
3. Pri určovaní, či sa opracovanie alebo spracovanie vykonané na danom výrobku má považovať za nedostatočné v zmysle odseku 1, sa zvažujú všetky operácie vykonané na danom výrobku v zvýhodnenej krajine.
Článok 79
1. Odchylne od článku 76 a s výhradou odsekov 2 a 3 tohto článku sa nepôvodné materiály, ktoré sa podľa podmienok stanovených v zozname v prílohe 13a nemajú použiť pri výrobe daného výrobku, môžu predsa len použiť, ak ich celková hodnota alebo odhadovaná čistá hmotnosť výrobku nepresahuje:
a)
15 % hmotnosti výrobku pri výrobkoch zatriedených do kapitol 2 a 4 až 24 harmonizovaného systému, s výnimkou spracovaných produktov rybolovu kapitoly 16;
b)
15 % ceny výrobku zo závodu pri ostatných výrobkoch, s výnimkou výrobkov zatriedených do kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému, v prípade ktorých sa uplatňujú prípustné odchýlky uvedené v poznámkach 6 a 7 časti I prílohy 13a.
2. Odsek 1 nepovoľuje prekročenie percentuálneho podielu maximálneho obsahu nepôvodných materiálov, ako sa uvádza v pravidlách, ktoré sa ustanovujú v zozname v prílohe 13a.
3. Odseky 1 a 2 sa neuplatňujú na výrobky úplne získané v zvýhodnenej krajine v zmysle článku 75. Bez toho, aby bol dotknutý článok 78 a článok 80 ods. 2, prípustná odchýlka stanovená v uvedených odsekoch sa však uplatňuje na súhrn všetkých materiálov, ktoré sú použité pri výrobe výrobku a v prípade ktorých sa podľa pravidla ustanoveného v zozname v prílohe 13a vyžaduje, aby tieto materiály boli úplne získané.
Článok 80
1. Určujúcou jednotkou na uplatnenie ustanovení tohto oddielu je konkrétny výrobok, ktorý sa považuje za základnú jednotku pri určovaní zatriedenia podľa harmonizovaného systému.
2. Ak zásielka pozostáva z niekoľkých identických výrobkov zatriedených do rovnakej položky harmonizovaného systému, každý výrobok sa pri uplatňovaní ustanovení tohto oddielu posudzuje jednotlivo.
3. Ak sa na účely zatrieďovania podľa všeobecného výkladového pravidla 5 harmonizovaného systému s výrobkom berie do úvahy aj jeho obal, tak sa na tento obal prihliada aj pri určovaní pôvodu výrobku.
Článok 81
Príslušenstvo, náhradné dielce a nástroje odoslané so zariadením, strojom, prístrojom alebo vozidlom, ktoré sú súčasťou bežného vybavenia a zahrnuté v ich cene zo závodu, sa považujú za jeden celok s takýmto zariadením, strojom, prístrojom alebo vozidlom.
Článok 82
Súpravy vymedzené vo všeobecnom výkladovom pravidle 3 harmonizovaného systému sa považujú za pôvodné, ak sú pôvodné všetky ich časti.
Ak sa súprava skladá z pôvodných a nepôvodných výrobkov, súprava ako celok sa považuje za pôvodnú, ak hodnota nepôvodných výrobkov nepresahuje 15 % ceny súpravy zo závodu.
Článok 83
Pri určovaní, či je výrobok pôvodný, sa neprihliada na pôvod týchto prvkov, ktoré sa môžu použiť na jeho výrobu:
a)
energia a palivo,
b)
zariadenie a vybavenie,
c)
stroje a nástroje,
d)
tovar, ktorý nie je súčasťou konečného zloženia výrobku, ani nie je na tento účel určený.
Pododdiel 3
Kumulácia
Článok 84
Dvojstranná kumulácia umožňuje, aby sa výrobky s pôvodom v Európskej únii považovali za materiály s pôvodom v zvýhodnenej krajine, ak sú zapracované do výrobku vyrábaného v tejto krajine za predpokladu, že opracovanie alebo spracovanie vykonané v danej krajine presahuje rámec operácií uvedených v článku 78 ods. 1.
Článok 85
1. Ak Nórsko, Švajčiarsko a Turecko priznajú všeobecné colné preferencie na výrobky s pôvodom v zvýhodnených krajinách a uplatňujú vymedzenie pojmu pôvod zodpovedajúce pojmu vymedzenému v tomto oddiele, kumulácia s Nórskom, Švajčiarskom alebo Tureckom umožňuje, aby výrobky s pôvodom v Nórsku, Švajčiarsku alebo Turecku boli považované za materiály s pôvodom v zvýhodnenej krajine, pokiaľ tam vykonané opracovanie alebo spracovanie presahuje rámec operácií uvedených v článku 78 ods. 1.
2. Odsek 1 sa uplatňuje len pod podmienkou, že Turecko, Nórsko a Švajčiarsko priznajú na základe reciprocity rovnaké zaobchádzanie výrobkom s pôvodom v zvýhodnených krajinách, do ktorých sú zapracované materiály s pôvodom v Európskej únii.
3. Odsek 1 sa neuplatňuje na výrobky zatriedené do kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému.
4. Európska Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie sérii C dátum, ku ktorému boli podmienky ustanovené v odsekoch 1 a 2 splnené.
Článok 86
1. Regionálna kumulácia sa uplatňuje na tieto štyri samostatné regionálne skupiny:
a)
Skupina I: Brunej, Kambodža, Indonézia, Laos, Malajzia, Filipíny, Singapur, Thajsko, Vietnam,
b)
Skupina II: Bolívia, Kolumbia, Kostarika, Ekvádor, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nikaragua, Panama, Peru, Venezuela,
c)
Skupina III: Bangladéš, Bhután, India, Maldivy, Nepál, Pakistan, Srí Lanka,
d)
Skupina IV: Argentína, Brazília, Paraguaj a Uruguaj.
2. Regionálna kumulácia medzi krajinami v rámci rovnakej skupiny sa uplatňuje len vtedy, ak sú splnené tieto podmienky:
a)
na účely regionálnej kumulácie medzi krajinami regionálnej skupiny sa uplatňujú pravidlá pôvodu ustanovené v tomto oddiele.
V prípade, že rozhodujúca operácia ustanovená v časti II prílohy 13a nie je rovnaká pre všetky krajiny zúčastňujúce sa na kumulácii, pôvod výrobkov vyvážaných z jednej krajiny regionálnej skupiny do druhej na účely regionálnej kumulácie sa určí na základe pravidla, ktoré by sa uplatňovalo, keby sa výrobky vyvážali do Európskej únie,
b)
krajiny regionálnej skupiny sa zaviazali:
i)
dodržiavať ustanovenia tohto oddielu alebo zabezpečovať ich dodržiavanie a
ii)
poskytovať potrebnú administratívnu spoluprácu, aby sa zabezpečila správna implementácia tohto oddielu tak so zreteľom na Európsku úniu, ako aj medzi danými krajinami,
c)
záväzky uvedené v písmene b) oznámil Komisii sekretariát danej regionálnej skupiny alebo iný príslušný spoločný subjekt zastupujúci všetkých členov danej regionálnej skupiny.
Ak krajiny regionálnej skupiny splnili ustanovenia prvého pododseku písmena b) a c) už pred 1. januárom 2011, nevyžaduje sa nový záväzok.
3. Materiály uvedené v zozname v prílohe 13b sú vylúčené z regionálnej kumulácie ustanovenej v odseku 2 v prípade, že:
a)
colné preferencie uplatniteľné v Európskej únii nie sú pre všetky krajiny zúčastňujúce sa na kumulácii rovnaké a
b)
na dotknuté materiály by sa prostredníctvom kumulácie vzťahovalo výhodnejšie colné zaobchádzanie než colné zaobchádzanie, ktoré by sa na ne vzťahovalo, keby sa priamo vyvážali do Európskej únie.
4. Regionálna kumulácia medzi krajinami rovnakej regionálnej skupiny sa uplatňuje výlučne pod podmienkou, že opracovanie alebo spracovanie vykonané v zvýhodnenej krajine, kde sú materiály ďalej spracované alebo zapracované, presahuje rámec operácií uvedených v článku 78 ods. 1 a v prípade textilných výrobkov aj rámec operácií uvedených v prílohe 16.
Ak nie je splnená podmienka ustanovená v prvom pododseku, krajinou pôvodu výrobkov je krajina regionálnej skupiny s najväčším podielom colnej hodnoty použitých materiálov s pôvodom v iných krajinách regionálnej skupiny.
Ak sa krajina pôvodu určí podľa druhého pododseku, uvedie sa ako krajina pôvodu na dôkaze o pôvode tovaru, ktorý vyhotoví vývozca výrobku do Európskej únie, alebo - pred tým, ako sa začne uplatňovať systém registrovaných vývozcov - ktorý vystavia orgány zvýhodnenej krajiny vývozu.
5. Komisia môže na žiadosť orgánov zvýhodnenej krajiny skupiny I alebo skupiny III priznať regionálnu kumuláciu medzi týmito krajinami, ak je Komisia presvedčená, že je splnená každá z týchto podmienok:
a)
sú splnené podmienky ustanovené v odseku 2 písm. a), a
b)
krajiny, ktoré sa majú zúčastniť tejto regionálnej kumulácie, sa zaviazali a spoločne oznámili Komisii svoj záväzok
i)
dodržiavať ustanovenia tohto oddielu alebo zabezpečovať ich dodržiavanie a
ii)
poskytovať potrebnú administratívnu spoluprácu a zabezpečiť správnu implementáciu tohto oddielu tak so zreteľom na Európsku úniu, ako aj medzi krajinami navzájom.
Žiadosť uvedená v prvom pododseku je podložená dôkazom o splnení podmienok ustanovených v danom pododseku. Žiadosť je adresovaná Komisii. Komisia rozhoduje o žiadosti so zreteľom na všetky náležitosti týkajúce sa kumulácie považované za relevantné, vrátane materiálov, ktorých sa má kumulácia týkať.
6. Ak sa majú výrobky vyrobené v krajine skupiny I alebo III s použitím materiálov s pôvodom v krajine tej druhej skupiny vyviezť do Európskej únie, pôvod týchto výrobkov sa určí takto:
a)
materiály s pôvodom v krajine jednej regionálnej skupiny sa považujú za materiály s pôvodom v krajine druhej regionálnej skupiny, ak sú zapracované do tam získaného výrobku za predpokladu, že opracovanie alebo spracovanie vykonané v druhej zvýhodnenej krajine presahuje rámec operácií uvedených v článku 78 ods. 1 a v prípade textilných výrobkov aj rámec operácií uvedených v prílohe 16.
b)
Ak nie je splnená podmienka ustanovená v písmene a), krajinou pôvodu výrobkov je krajina zúčastňujúca sa na kumulácii s najväčším podielom colnej hodnoty použitých materiálov s pôvodom v iných krajinách, ktoré sa zúčastňujú na kumulácii.
Ak sa krajina pôvodu určí podľa písmena b) prvého pododseku, uvedie sa ako krajina pôvodu na dôkaze o pôvode tovaru, ktorý vyhotoví vývozca výrobku do Európskej únie alebo - pred tým, ako sa začne uplatňovať systém registrovaných vývozcov - ktorý vystavia orgány zvýhodnenej krajiny vývozu.
7. Komisia môže na žiadosť orgánov ktorejkoľvek zvýhodnenej krajiny priznať rozšírenú kumuláciu medzi zvýhodnenou krajinou a krajinou, s ktorou má Európska únia dohodu o voľnom obchode podľa článku XXIV platnej Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT), ak sú splnené všetky tieto podmienky:
a)
krajiny zúčastňujúce sa kumulácie sa zaviazali, že budú dodržiavať alebo zabezpečovať dodržiavanie ustanovení tohto oddielu a poskytnú potrebnú administratívnu spoluprácu, aby sa zabezpečilo správne vykonávanie tohto oddielu tak so zreteľom na Európsku úniu, ako aj medzi týmito krajinami,
b)
príslušná zvýhodnená krajina oznámila záväzok uvedený v písmene a) Komisii.
Žiadosť uvedená v prvom pododseku obsahuje zoznam materiálov, na ktoré sa kumulácia vzťahuje, a je podložená dôkazmi o splnení podmienok ustanovených v prvom pododseku písm. a) a b). Žiadosť je adresovaná Komisii. Ak sa príslušné materiály zmenia, predloží sa nová žiadosť.
Materiály zatriedené do kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému sú z rozšírenej kumulácie vyňaté.
8. V prípadoch rozšírenej kumulácie uvedenej v odseku 7 sa pôvod použitých materiálov a uplatniteľný dokladový dôkaz o pôvode tovaru určí v súlade s pravidlami ustanovenými v príslušnej dohode o voľnom obchode. Pôvod výrobkov, ktoré sa majú vyviezť do Európskej únie, sa určí v súlade s pravidlami pôvodu ustanovenými v tomto oddiele.
Aby získaný výrobok nadobudol štatút pôvodu, nie je nutné, aby sa na materiáloch s pôvodom v krajine, s ktorou má Európska únia dohodu o voľnom obchode, a ktoré sú v zvýhodnenej krajine použité pri výrobe výrobku, ktorý sa má vyviezť do Európskej únie, vykonalo dostatočné opracovanie alebo spracovanie, ak pracovanie alebo spracovanie vykonané v príslušnej zvýhodnenej krajine presahuje rámec operácií uvedených v článku 78 ods. 1.
9. Komisia v Úradnom vestníku Európskej únie sérii C uverejní:
a)
dátum, kedy nadobúda platnosť kumulácia medzi krajinami skupiny I a skupiny III ustanovená v odseku 5, zoznam krajín zúčastňujúcich sa na tejto kumulácii a prípadne zoznam materiálov, na ktoré sa kumulácia uplatňuje,
b)
dátum, kedy nadobúda účinnosť rozšírená kumulácia, krajiny zúčastňujúce sa na tejto kumulácii a zoznam materiálov, na ktoré sa kumulácia uplatňuje.
Článok 87
V prípade využitia dvojstrannej kumulácie alebo kumulácie s Nórskom, Švajčiarskom alebo Tureckom v kombinácii s regionálnou kumuláciou získaný výrobok nadobudne štatút pôvodu v jednej z krajín príslušnej regionálnej skupiny v súlade s článkom 86 ods. 4 prvým a druhým pododsekom.
Článok 88
1. Pododdiel 1 a 2 sa uplatňuje primerane na:
a)
vývoz z Európskej únie do zvýhodnenej krajiny na účely dvojstrannej kumulácie,
b)
vývoz z jednej zvýhodnenej krajiny do inej na účely regionálnej kumulácie, ako sa ustanovuje v článku 86 ods. 1 a ods. 5, bez toho, aby tým bol dotknutý článok 86 ods. 2 písm. a) druhý pododsek.
2. Ak sú pri opracovaní alebo spracovaní výrobkov použité pôvodné a nepôvodné zastupiteľné materiály, colné úrady členských štátov môžu povoliť na písomnú žiadosť hospodárskych subjektov na účely následného vývozu do zvýhodnenej krajiny v rámci dvojstrannej kumulácie spravovanie materiálov v Európskej únii pomocou metódy oddeleného vedenia účtovníctva, bez toho, aby sa materiály uchovávali v skladoch oddelene.
3. Colné orgány členských štátov môžu podmieniť udelenie povolenia podľa odseku 2 podmienkami, ktoré považujú za vhodné.
Povolenie sa udelí len vtedy, ak sa dá použitím metódy uvedenej v odseku 2 zabezpečiť, aby bolo množstvo získaných výrobkov, ktoré by sa mohli považovať za ‚výrobky s pôvodom v Európskej únii‘, vždy rovnaké ako množstvo, ktoré by sa získalo použitím metódy fyzického oddelenia zásob.
Ak sa táto metóda povolí, uplatňuje sa a jej uplatňovanie sa zaznamenáva na základe všeobecných účtovných princípov uplatniteľných v Európskej únii.
4. Držiteľ oprávnený na používanie metódy uvedenej v odseku 2 vyhotovuje dôkazy o pôvode tovaru pre také množstvo výrobkov, ktoré sa môže považovať za výrobky s pôvodom v Európskej únii, alebo kým sa nezačne používať systém registrovaných vývozcov, žiada o ich vystavenie. Na požiadanie colných orgánov členských štátov uvedený držiteľ poskytne vyhlásenie o spôsobe spravovania uvedeného množstva výrobkov.
5. Colné úrady členských štátov dohliadajú na používanie povolenia uvedeného v odseku 2.
V týchto prípadoch môžu povolenie odňať:
a)
držiteľ povolenie akýmkoľvek spôsobom zneužíva alebo
b)
držiteľ nespĺňa niektorú z ďalších podmienok ustanovenú v tomto oddiele alebo oddiele 1A.
Pododdiel 4
Odchýlky
Článok 89
1. Komisia môže z vlastnej iniciatívy alebo v reakcii na žiadosť zvýhodnenej krajiny priznať zvýhodnenej krajine dočasnú odchýlku z ustanovení tohto oddielu, ak:
a)
v dôsledku vnútorných alebo vonkajších faktorov táto krajina nemôže dodržiavať pravidlá na získanie štatútu pôvodu ustanovené v článku 72, ktoré predtým dodržiavať mohla, alebo
b)
táto krajina potrebuje čas na to, aby sa pripravila na dodržiavanie pravidiel na získanie štatútu pôvodu ustanovených v článku 72.
2. Táto dočasná odchýlka je obmedzená na obdobie trvania účinku vnútorných alebo vonkajších faktorov, ktoré ju odôvodňujú, alebo na obdobie, ktoré zvýhodnená krajina potrebuje na dosiahnutie dodržiavania pravidiel.
3. Žiadosť o odchýlku sa predkladá v písomnej podobe Komisii. Uvedú sa v nej dôvody požadovania odchýlky podľa odseku 1 a priložia sa k nej príslušné podporné doklady.
4. Ak sa odchýlka udelí, podlieha splneniu všetkých požiadaviek ustanovených v súvislosti s informáciami, ktoré treba poskytnúť Komisii a ktoré sa týkajú používania odchýlky a spravovania množstva, na ktoré bola odchýlka udelená.
Pododdiel 5
Postupy pri vývoze v zvýhodnenej krajine
Článok 90
Systém sa uplatňuje v týchto prípadoch:
a)
ak tovar vyvážený registrovaným vývozcom v zmysle článku 92 spĺňa požiadavky tohto oddielu;
b)
v prípade zásielky pozostávajúcej z jedného alebo viacerých balíkov obsahujúcich pôvodné výrobky vyvezenej ktorýmkoľvek vývozcom, ak celková hodnota zasielaných pôvodných výrobkov nepresiahne 6 000 EUR.
Článok 91
1. Príslušné orgány zvýhodnenej krajiny vytvoria a pravidelne aktualizujú elektronický register zaregistrovaných vývozcov so sídlom v danej krajine. Register sa bezodkladne aktualizuje, ak je niektorý vývozca v súlade s článkom 93 ods. 2 z registra vyňatý.
2. Register obsahuje tieto informácie:
a)
meno/názov vývozcu a úplnú adresu sídla registrovaného vývozcu vrátane identifikačného čísla danej krajiny alebo územia (kód krajiny ISO alfa 2),
b)
číslo registrovaného vývozcu,
c)
výrobky, ktoré sa majú v rámci systému vyvážať (orientačný zoznam kapitol alebo položiek harmonizovaného systému podľa uváženia žiadateľa),
d)
dátumy, odkedy a dokedy vývozca je/bol registrovaný,
e)
dôvod vyňatia z registra (na žiadosť registrovaného vývozcu alebo vyňatie príslušnými orgánmi). Tieto údaje majú k dispozícii len príslušné orgány.
3. Príslušné orgány zvýhodnených krajín oznámia Komisii vnútroštátny číselný systém používaný na označovanie zaregistrovaných vývozcov. Číslo začína kódom danej krajiny ISO alpha 2.
Článok 92
Vývozcovia podajú žiadosť o registráciu príslušným orgánom zvýhodnenej krajiny, ktoré sa uvádzajú v článku 69 ods. 1 písm. a), a to na tlačive, ktorého vzor sa uvádza v prílohe 13c. Vyplnením uvedeného tlačiva dávajú vývozcovia súhlas s uložením poskytnutých informácií do databázy Komisie a so zverejnením údajov, ktoré nie sú dôverné, na internete.
Príslušné orgány žiadosť prijmú, len ak je úplná.
Článok 93
1. Registrovaní vývozcovia, ktorí už nespĺňajú podmienky pre vývoz tovaru v rámci systému alebo už nemajú v úmysle tento tovar vyvážať, upovedomia o tom príslušné orgány zvýhodnenej krajiny, ktorá ich bezodkladne vyjme z registra zaregistrovaných vývozcov vedenom v tejto zvýhodnenej krajine.
2. Bez toho, aby bol dotknutý systém pokút a sankcií uplatniteľných v zvýhodnenej krajine, ak registrovaní vývozcovia vyhotovia zámerne alebo z nedbalosti vyhlásenie o pôvode tovaru alebo akýkoľvek podporný dokument, ktorý obsahuje nesprávne informácie vedúce k tomu, že neoprávnene alebo podvodom získajú výhody preferenčného colného zaobchádzania, alebo ak dajú vyhotoviť takéto vyhlásenie o pôvode tovaru alebo podporný dokument, príslušné orgány zvýhodnenej krajiny vyjmú vývozcu z registra zaregistrovaných vývozcov vedeného v príslušnej zvýhodnenej krajine.
3. Bez toho, aby bol dotknutý možný vplyv nezrovnalostí zistených pri prebiehajúcich overovaniach, vyňatie z registra zaregistrovaných vývozcov má účinok do budúcnosti, teda vzťahuje sa na vyhlásenia vyhotovené po dátume vyňatia z registra.
4. Vývozcovia, ktorých príslušné orgány v súlade s odsekom 2 vyňali z registra zaregistrovaných vývozcov, môžu byť do neho znovu zaradení, len ak príslušným orgánom zvýhodnenej krajiny preukážu, že došlo k náprave situácie, ktorá viedla k ich vyňatiu z tohto registra.
Článok 94
1. Registrovaní aj neregistrovaní vývozcovia dodržiavajú tieto povinnosti:
a)
vedú príslušné obchodné účtovné záznamy o výrobe a dodávkach tovaru oprávneného na preferenčné zaobchádzanie,
b)
uchovávajú k dispozícii všetky doklady týkajúce sa materiálu používaného pri výrobe,
c)
uchovávajú všetky colné doklady týkajúce sa materiálu používaného pri výrobe,
d)
počas aspoň troch rokov od konca roku, v ktorom bolo vyhotovené vyhlásenie o pôvode tovaru, prípadne dlhšie, ak to vyžadujú vnútroštátne právne predpisy, vedú záznamy o
i)
vyhláseniach o pôvode tovaru, ktoré vyhotovili, a
ii)
účtovnej evidencii o pôvodných a nepôvodných materiáloch, výrobe a zásobách.
Záznamy uvedené v prvom pododseku písm. d) môžu byť v elektronickej podobe, musí však umožniť vysledovateľnosť materiálov používaných pri výrobe vyvážaných výrobkov a potvrdenie ich štatútu pôvodu.
2. Povinnosti ustanovené v odseku 1 sa vzťahujú aj na dodávateľov, ktorí vývozcom poskytujú vyhlásenia dodávateľa, ktoré potvrdzujú štatút pôvodu tovaru, ktorý dodávajú.
Článok 95
1. Vývozca vyhotoví vyhlásenie o pôvode tovaru pri vývoze výrobkov, na ktoré sa dané vyhlásenie vzťahuje, ak sa daný tovar môže považovať za tovar s pôvodom v danej zvýhodnenej krajine alebo v inej zvýhodnenej krajine podľa článku 86 ods. 4 druhého pododseku alebo článku 86 ods. 6 prvého pododseku písm. b).
2. Odchylne od odseku 1 vyhlásenie o pôvode tovaru sa môže výnimočne vyhotoviť až po vývoze (‚dodatočné vyhlásenie‘) pod podmienkou, že sa predloží v členskom štáte colného vyhlásenia na prepustenie do voľného obehu najneskôr dva roky po vývoze.
3. Vývozca poskytuje svojmu zákazníkovi v Európskej únii vyhlásenie o pôvode tovaru, ktoré obsahuje náležitosti uvedené v prílohe 13d. Vyhlásenie o pôvode tovaru sa vyhotoví v angličtine alebo vo francúzštine.
Môže sa vyhotoviť na akomkoľvek obchodnom doklade, ktorý umožní určiť totožnosť príslušného vývozcu a daného tovaru.
4. Pri uplatnení kumulácie podľa článku 84, článku 86 ods. 1 alebo článku 86 ods. 5 a ods. 6 vývozca výrobku, pri výrobe ktorého sa používajú materiály s pôvodom v krajine, s ktorou je povolená kumulácia, vychádza z vyhlásenia o pôvode tovaru poskytnutého jeho dodávateľom. V týchto prípadoch vyhlásenie o pôvode tovaru vyhotovené vývozcom obsahuje podľa okolností označenie ‚EU cumulation‘, ‚regional cumulation‘ alebo ‚Cumul UE‘, ‚cumul regional‘.
5. Pri uplatnení kumulácie podľa článku 85 vývozca výrobku, pri výrobe ktorého sa používajú materiály s pôvodom v krajine, s ktorou je povolená kumulácia, vychádza z dôkazu o pôvode tovaru poskytnutého jeho dodávateľom a vystaveného v súlade s ustanoveniami pravidiel pôvodu systému všeobecných colných preferencií Nórska, Švajčiarska alebo Turecka. V tomto prípade vyhlásenie o pôvode tovaru vyhotovené vývozcom obsahuje označenie ‚Norway cumulation‘, ‚Switzerland cumulation‘, ‚Turkey cumulation‘ alebo ‚Cumul Norvège‘, ‚Cumul Suisse‘, ‚Cumul Turquie‘.
6. Pri uplatnení rozšírenej kumulácie podľa článku 86 ods. 7 a ods. 8 vývozca výrobku, pri výrobe ktorého sa používajú materiály s pôvodom v krajine, s ktorou je povolená rozšírená kumulácia, vychádza z dôkazu o pôvode tovaru poskytnutého jeho dodávateľom a vystaveného v súlade s ustanoveniami príslušnej dohody o voľnom obchode medzi Európskou úniou a danou krajinou.
V tomto prípade vyhlásenie o pôvode tovaru vyhotovené vývozcom obsahuje označenie ‚extended cumulation with country x‘ alebo ‚cumul étendu avec le pays x‘.
Článok 96
1. Vyhlásenie o pôvode tovaru sa vyhotovuje pre každú zásielku.
2. Vyhlásenie o pôvode tovaru platí dvanásť mesiacov od dátumu jeho vyhotovenia vývozcom.
3. Jednotné vyhlásenie o pôvode tovaru sa môže vzťahovať na viaceré zásielky, ak tovar spĺňa tieto podmienky:
a)
ide o rozložené alebo nezložené výrobky v zmysle všeobecného výkladového pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému,
b)
patrí do triedy XVI alebo XVII alebo do položky 7308 alebo 9406 harmonizovaného systému a
c)
má sa dovážať po častiach.
Pododdiel 6
Postupy pri prepustení do voľného obehu v Európskej únii
Článok 97
1. Colné vyhlásenie na prepustenie do režimu voľného obehu odkazuje na vyhlásenie o pôvode. Vyhlásenie o pôvode tovaru musí byť k dispozícii colným orgánom, ktoré môžu požiadať o jeho predloženie, aby mohli overiť colné vyhlásenie. Colné orgány môžu takisto požadovať preklad vyhlásenia do úradného jazyka alebo do jedného z úradných jazykov príslušného členského štátu.
2. Ak deklarant požiada o uplatnenie systému, pričom v čase prijatia colného vyhlásenia na prepustenie do režimu voľného obehu nemá k dispozícii vyhlásenie o pôvode tovaru, dané vyhlásenie sa považuje za neúplné v zmysle článku 253 ods. 1 a tak sa k nemu aj pristupuje.
3. Deklarant sa pred deklarovaním tovaru navrhovaného na prepustenie do voľného obehu riadne ubezpečí, že tovar spĺňa pravidlá uvedené v tomto oddiele, a to predovšetkým tak, že skontroluje:
i)
v databáze uvedenej v článku 69 ods. 3, že vývozca je zaregistrovaný, aby mohol vyhotovovať vyhlásenia o pôvode tovaru, s výnimkou prípadov, keď celková hodnota zasielaných pôvodných výrobkov nepresahuje 6 000 EUR, a
ii)
že vyhlásenie o pôvode tovaru je vyhotovené v súlade s prílohou 13d.
Článok 97a
1. Povinnosť vyhotoviť a predložiť vyhlásenie o pôvode tovaru sa nevzťahuje na:
a)
výrobky, ktoré zasielajú súkromné osoby súkromným osobám ako malé balíky, ak ich celková hodnota nepresiahne sumu 500 EUR;
b)
výrobky, ktoré sa nachádzajú v osobnej batožine cestujúcich a ktorých celková hodnota nepresahuje sumu 1 200 EUR.
2. Výrobky uvedené v odseku 1 spĺňajú tieto podmienky:
a)
nedovážajú sa na obchodné účely,
b)
boli deklarované ako výrobky spĺňajúce podmienky pre využívanie systému,
c)
o vierohodnosti vyhlásenia uvedeného v písmene b) nie sú pochybnosti.
3. Na účely odseku 2 písm. a) sa dovoz nepovažuje za dovoz na obchodné účely, ak sú splnené všetky tieto podmienky:
a)
dovoz je príležitostný,
b)
dovoz tvoria výlučne výrobky na osobné použitie príjemcov alebo cestujúcich či ich príbuzných,
c)
z povahy a množstva výrobkov je zrejmé, že nie sú určené na obchodné účely.
Článok 97b
1. Zistenie drobných nezrovnalostí medzi údajmi v vyhláseniach o pôvode a údajmi v dokladoch predložených colným orgánom na účely vybavenia formalít pri dovoze výrobkov nezbavuje vyhlásenie o pôvode ipso facto platnosti, ak sa riadne preukáže, že sa uvedený doklad vzťahuje na predmetné výrobky.
2. Zjavné formálne chyby, ako napr. preklepy vo vyhlásení o pôvode, nie sú dôvodom na jeho odmietnutie, ak nevyvolávajú pochybnosti o správnosti údajov uvedených v tomto doklade.
3. Vyhlásenia o pôvode, ktoré sa predložia colným orgánom dovážajúcej krajiny po uplynutí obdobia platnosti uvedeného v článku 96 môžu byť prijaté na účely uplatnenia colných preferencií v prípade, že príčinou ich nepredloženia v stanovenej lehote boli výnimočné okolnosti. V ostatných prípadoch oneskoreného predloženia môžu colné orgány dovážajúcej krajiny prijať vyhlásenia o pôvode, ak boli dané výrobky predložené colnému úradu pred uplynutím uvedenej lehoty.
Článok 97c
1. Postup uvedený v článku 96 ods. 3 sa uplatňuje na obdobie určené colnými orgánmi členských štátov.
2. Colné orgány členského štátu dovozu, ktoré dohliadajú na následné prepúšťania do voľného obehu, overia, že zásielky nasledujúce po sebe sú časťou rozložených alebo nezložených výrobkov, pre ktoré sa dané vyhlásenie o pôvode tovaru vyhotovilo.
Článok 97d
1. V prípade, že výrobky zatiaľ neboli prepustené do voľného obehu, vyhlásenie o pôvode tovaru sa môže nahradiť jedným alebo niekoľkými náhradnými vyhláseniami o pôvode tovaru vyhotovenými držiteľom tovaru na účely zaslania všetkých alebo niektorých výrobkov na iné miesto v rámci colného územia Spoločenstva alebo prípadne do Nórska, Švajčiarska alebo Turecka. Držitelia tovaru nemusia byť sami zaregistrovanými vývozcami, aby mohli vyhotovovať náhradné vyhlásenia o pôvode tovaru.
2. V prípade, že sa vyhlásenie o pôvode tovaru nahrádza, originál vyhlásenia o pôvode tovaru musí obsahovať tieto informácie:
a)
údaje o náhradnom vyhlásení alebo náhradných vyhláseniach o pôvode tovaru.
b)
mená a adresy odosielateľa,
c)
meno príjemcu(-ov) v Európskej únii.
Originál vyhlásenia o pôvode sa označí ako nahradený výrazom ‚Replaced‘ alebo prípadne ‚Remplacée‘.
3. Na náhradnom vyhlásení o pôvode sa uvedú tieto údaje:
a)
všetky údaje o znovu zasielaných výrobkoch,
b)
dátum vyhotovenia originálu vyhlásenia o pôvode,
c)
všetky potrebné poznámky uvedené v prílohe 13d,
d)
meno a adresa odosielateľa výrobkov v Európskej únii,
e)
meno a adresa príjemcu v Európskej únii, Nórsku, Švajčiarsku alebo v Turecku,
f)
dátum a miesto nahradenia.
Osoba, ktorá vyhotoví náhradné vyhlásenie o pôvode tovaru, môže k nemu priložiť kópiu originálu vyhlásenia o pôvode tovaru.
4. Odseky 1, 2 a 3 sa uplatňujú primerane na vyhlásenia nahrádzajúce vyhlásenia o pôvode tovaru, ktoré samotné sú náhradnými vyhláseniami o pôvode tovaru. Odseky 1, 2 a 3 sa uplatňujú primerane na náhradné vyhlásenia vyhotovené odosielateľom výrobkov v Nórsku, Švajčiarsku alebo Turecku.
5. V prípade výrobkov, ktoré využívajú colné preferencie na základe odchýlky udelenej v súlade s ustanoveniami článku 89, sa nahradenie ustanovené v tomto článku uplatňuje len vtedy, ak sú tieto výrobky určené pre Európsku úniu. V prípade, že príslušný výrobok získal štatút pôvodu prostredníctvom regionálnej kumulácie, náhradné vyhlásenie o pôvode tovaru pre zasielanie výrobkov do Nórska, Švajčiarska alebo Turecka sa môže vyhotoviť, iba ak tieto krajiny uplatňujú rovnaké pravidlá regionálnej kumulácie ako Európska únia.
6. Odseky 1, 2 a 3 sa uplatňujú primerane na vyhlásenia, ktoré nahrádzajú vyhlásenia o pôvode tovaru v prípade rozdelenia zásielky na časti uskutočneného v súlade s článkom 74.
Článok 97e
1. Ak majú colné orgány pochybnosti o štatúte pôvodu výrobkov, môžu deklaranta požiadať, aby v primeranej lehote určenej colnými orgánmi predložil všetky dostupné doklady na účely overenia správnosti údaja o pôvode vo vyhlásení alebo splnenia podmienok podľa článku 74.
2. Colné orgány môžu počas trvania postupu overovania ustanoveného v článku 97h pozastaviť uplatňovanie preferenčného colného opatrenia, ak:
a)
informácie poskytnuté deklarantom nie sú dostatočné na to, aby potvrdzovali štatút pôvodu výrobkov alebo splnenie podmienok ustanovených v článku 73 alebo článku 74,
b)
deklarant neodpovie v lehote ustanovenej na poskytnutie informácií uvedených v odseku 1.
3. Kým sa čaká na informácie vyžiadané od deklaranta a uvedené v odseku 1 alebo na výsledky postupu overovania uvedeného v odseku 2, dovozcovi sa navrhne prepustenie výrobkov s výhradou akýchkoľvek ochranných opatrení považovaných za potrebné.
Článok 97f
1. Colné orgány členského štátu dovozu odmietnu uplatnenie systému bez toho, aby museli požiadať o ďalšie dôkazy alebo zaslať zvýhodnenej krajine žiadosť o overenie, ak:
a)
tovar nie je rovnaký ako tovar uvedený vo vyhlásení o pôvode,
b)
deklarant nepredloží pre dané výrobky vyhlásenie o pôvode, ak sa toto vyhlásenie vyžaduje,
c)
bez toho, aby bol dotknutý článok 90 písm. b) a článok 97d ods. 1, vyhlásenie o pôvode tovaru, ktoré má deklarant k dispozícii, nevyhotovil vývozca zaregistrovaný v zvýhodnenej krajine,
d)
vyhlásenie o pôvode tovaru nie je vyhotovené v súlade s prílohou 13d,
e)
nie sú splnené podmienky článku 74.
2. Colné orgány členského štátu dovozu odmietnu uplatniť systém, ak v nadväznosti na žiadosť o overenie v zmysle článku 97h adresovanú príslušným orgánom zvýhodnenej krajiny colné orgány členského štátu dovozu:
a)
dostali odpoveď, podľa ktorej vývozca nebol oprávnený vyhotoviť vyhlásenie o pôvode,
b)
dostali odpoveď, podľa ktorej príslušné výrobky nemajú pôvod v zvýhodnenej krajine alebo neboli splnené podmienky ustanovené v článku 73,
c)
mali pri predložení žiadosti o overenie odôvodnené pochybnosti o platnosti vyhlásenia o pôvode vyhotoveného deklarantom alebo o správnosti informácií, ktoré deklarant poskytol o skutočnom pôvode príslušných výrobkov, a
i)
nedostali odpoveď v lehote povolenej v súlade s článkom 97h alebo
ii)
dostali odpoveď, ktorá neposkytuje relevantné odpovede na otázky uvedené v žiadosti.
Pododdiel 7
Kontrola pôvodu
Článok 97g
1. V záujme zabezpečenia dodržiavania pravidiel týkajúcich sa štatútu pôvodu výrobkov príslušné orgány zvýhodnenej krajiny vykonávajú
a)
na žiadosť colných orgánov členských štátov overovanie štatútu pôvodu výrobkov,
b)
z vlastnej iniciatívy pravidelné kontroly vývozcov.
Pokiaľ Nórsko, Švajčiarsko a Turecko uzavreli s Európskou úniou dohodu, podľa ktorej si vzájomne poskytujú potrebnú podporu v záležitostiach administratívnej spolupráce, prvý pododsek sa uplatňuje primerane na žiadosti zaslané orgánom Nórska, Švajčiarska a Turecka týkajúce sa overovania náhradných vyhlásení o pôvode tovaru vyhotovených na ich území, a to s cieľom požiadať tieto orgány o užšiu spoluprácu s príslušnými orgánmi zvýhodnenej krajiny.
Rozšírená kumulácia sa povoľuje v súlade s článkom 86 ods. 7 a ods. 8, len ak sa krajina, s ktorou má Európska únia platnú dohodu o voľnom obchode, zaviaže poskytovať zvýhodnenej krajine pomoc v záležitostiach administratívnej spolupráce rovnakým spôsobom, akým by takúto pomoc poskytovala colným orgánom členských štátov v súlade s príslušnými ustanoveniami danej dohody o voľnom obchode.
2. Cieľom kontrol uvedených v odseku 1 písm. b) je zabezpečiť, aby vývozcovia neustále dodržiavali svoje povinnosti. Vykonávajú sa v intervaloch určených na základe vhodných kritérií analýzy rizík. V záujme toho požiadajú príslušné orgány zvýhodnených krajín vývozcov o predloženie kópií alebo zoznamu vyhlásení o pôvode tovaru, ktoré vyhotovili.
3. Príslušné orgány zvýhodnených krajín majú právo požadovať akékoľvek dôkazy a vykonávať akékoľvek kontroly účtovných záznamov vývozcu, prípadne výrobcov, ktorí sú jeho dodávateľmi, a to aj v ich prevádzkových priestoroch, alebo akékoľvek iné kontroly, ktoré považujú za vhodné.
Článok 97h
1. Následné overovanie vyhlásení o pôvode sa vykonáva náhodným výberom alebo vtedy, keď majú colné orgány členského štátu dôvodné pochybnosti o ich pravosti, štatúte pôvodu príslušných výrobkov alebo o splnení ostatných požiadaviek tohto oddielu.
Ak colné orgány členského štátu požiadajú príslušné orgány zvýhodnenej krajiny o spoluprácu pri overení platnosti vyhlásení o pôvode tovaru, štatútu pôvodu výrobku alebo obidvoch údajov, uvedú vo svojej žiadosti podľa okolností dôvody svojich dôvodných pochybností o platnosti vyhlásení o pôvode tovaru alebo o štatúte pôvodu výrobkov.
Ako podklad žiadosti o overenie sa môže pripojiť kópia vyhlásenia o pôvode tovaru a akékoľvek ďalšie informácie alebo doklady, ktoré naznačujú, že informácie uvedené v danom vyhlásení sú nesprávne.
Žiadajúci členský štát stanoví na oznámenie výsledkov overovania počiatočnú lehotu šiestich mesiacov počínajúc dátumom žiadosti o overenie, s výnimkou žiadostí zaslaných Nórsku, Švajčiarsku alebo Turecku s cieľom overenia náhradných vyhlásení o pôvode tovaru vyhotovených na ich území na základe vyhlásenia o pôvode tovaru vyhotoveného v zvýhodnenej krajine, v prípade ktorých sa táto lehota predĺži na osem mesiacov.
2. Ak v prípadoch dôvodných pochybností colné orgány nedostanú odpoveď v lehote uvedenej v odseku 1, alebo ak odpoveď neobsahuje dostatočné informácie na určenie skutočného pôvodu výrobkov, príslušným orgánom sa zašle druhé oznámenie. V tomto oznámení sa stanoví ďalšia najviac šesťmesačná lehota.
Pododdiel 8
Iné ustanovenia
Článok 97i
1. Pododdiely 5, 6 a 7 sa uplatňujú primerane na:
a)
vývozy z Európskej únie do zvýhodnenej krajiny na účely dvojstrannej kumulácie,
b)
vývozy z jednej zvýhodnenej krajiny do inej na účely regionálnej kumulácie, ako sa ustanovuje v článku 86 ods. 1 a ods. 5.
2. Colné orgány členského štátu považujú vývozcu z Európskej únie na vlastnú žiadosť za registrovaného vývozcu na účely systému, ak vývozca spĺňa tieto podmienky:
a)
vývozca má číslo EORI v súlade s článkami 4k až 4t,
b)
vývozca má štatút ‚schváleného vývozcu‘ v rámci preferenčného režimu,
c)
vývozca vo svojej žiadosti adresovanej colnému orgánu členského štátu poskytne na tlačive, ktorého vzor sa uvádza v prílohe 13c, tieto údaje:
i)
podrobnosti uvedené v odsekoch 1 až 4,
ii)
záväzok uvedený v odseku 5.
Článok 97j
1. Pododdiely 1, 2 a 3 sa uplatňujú primerane pri určovaní toho, či sa výrobky vyvážané do Ceuty a Melilly môžu považovať za výrobky s pôvodom v zvýhodnenej krajine alebo s pôvodom v Ceute a Melille, keď sa vyvážajú do zvýhodnenej krajiny na účely dvojstrannej kumulácie.
2. Pododdiely 5, 6 a 7 sa uplatňujú primerane na výrobky vyvážané zo zvýhodnenej krajiny do Ceuty a Melilly a na výrobky vyvážené z Ceuty a Melilly do zvýhodnenej krajiny na účely dvojstrannej kumulácie.
3. Španielske colné orgány zodpovedajú za uplatňovanie pododdielov 1, 2, 3, 5, 6 a 7 v Ceute a Melille.
4. Na účely uvedené v odsekoch 1 a 2 sa Ceuta a Melilla považujú za jedno územie.“
2.
V časti I hlave IV kapitole 2 sa vkladá tento oddiel 1A:
„Oddiel 1A
Postupy a metódy administratívnej spolupráce uplatniteľné, kým sa začne uplatňovať systém zaregistrovaných vývozcov
Pododdiel 1
Všeobecné zásady
Článok 97k
1. Každá zvýhodnená krajina dodržiava alebo zabezpečí, aby sa dodržiavali:
a)
pravidlá pôvodu vyvážaných výrobkov ustanovené v oddiele 1,
b)
pravidlá na vypĺňanie a vystavovanie osvedčení o pôvode na tlačive A, ktorého vzor sa ustanovuje v prílohe 17,
c)
ustanovenia o používaní vyhlásenia na faktúre, ktorého vzor sa ustanovuje v prílohe 18,
d)
ustanovenia týkajúce sa metód administratívnej spolupráce uvedených v článku 97s,
e)
ustanovenia týkajúce sa udeľovania odchýlok uvedených v článku 89.
2. Príslušné orgány zvýhodnených krajín spolupracujú s Komisiou alebo členskými štátmi predovšetkým takto:
a)
poskytujú akúkoľvek potrebnú pomoc Komisii, v prípade, že o ňu požiada, v záujme vykonávania jej dohľadu nad riadnym riadením systému v danej krajine, vrátane s tým súvisiacich návštev na mieste uskutočňovaných Komisiou alebo colnými orgánmi členských štátov;
b)
bez toho, aby tým boli dotknuté články 97s a 97t, overujú štatút pôvodu výrobkov a dodržiavanie ostatných podmienok ustanovených v tomto oddiele, vrátane návštev na mieste, pokiaľ o to Komisia alebo colné orgány členských štátov požiadajú v súvislosti so zisťovaním pôvodu.
3. Ak je v zvýhodnenej krajine určený príslušný orgán na vydávanie osvedčení o pôvode tovaru na tlačive A, overujú sa dokumentárne dôkazy o pôvode tovaru a vydávajú sa osvedčenia o pôvode tovaru na tlačive A pre vývoz do Európskej únie, vychádza sa z predpokladu, že táto zvýhodnená krajina prijala podmienky ustanovené v odseku 1.
4. Ak sa krajina (alebo územie) prijala alebo znovu prijala za zvýhodnenú krajinu vzhľadom na výrobky uvedené v nariadení (ES) č. 732/2008, na tovar s pôvodom v tejto krajine alebo na tomto území sa vzťahuje systém všeobecných preferencií, a to pod podmienkou, že bol zo zvýhodnenej krajiny alebo územia vyvezený v deň uvedený v článku 97s alebo po tomto dátume.
5. Dôkaz o pôvode je platný desať mesiacov od dátumu jeho vydania vo vyvážajúcej krajine a colným orgánom dovážajúcej krajiny sa predloží v uvedenej lehote.
Pododdiel 2
Postupy pri vývoze v zvýhodnenej krajine
Článok 97l
1. Osvedčenia o pôvode tovaru na tlačive A, ktorého vzor sa uvádza v prílohe 17, sa vydávajú na písomnú žiadosť vývozcu alebo jeho splnomocneného zástupcu spolu so všetkými ďalšími príslušnými podkladmi, ktoré preukazujú, že výrobky, ktoré sa majú vyviezť, spĺňajú podmienky na vydanie osvedčenia o pôvode tovaru na tlačive A.
2. Osvedčenie musí byť vývozcovi k dispozícii, len čo sa vývoz uskutoční alebo je jeho uskutočnenie zabezpečené. Osvedčenie o pôvode na tlačive A sa však môže výnimočne vydať po vývoze výrobkov, na ktoré sa vzťahuje, ak:
a)
v čase vývozu nebolo vydané z dôvodu chýb, neúmyselného opomenutia alebo mimoriadnych okolností, alebo
b)
sa príslušným vládnym orgánom uspokojivo preukáže, že osvedčenie o pôvode na tlačive A bolo vydané, ale pri dovoze nebolo z technických príčin prijaté.
3. Príslušné vládne orgány môžu osvedčenie vydať dodatočne len vtedy, ak predtým overia, že informácie poskytnuté v žiadosti vývozcu súhlasia s informáciami, ktoré obsahujú zodpovedajúce vývozné doklady, a že osvedčenie o pôvode na tlačive A spĺňajúce podmienky tohto oddielu nebolo vydané pri vývoze príslušných výrobkov. V odseku 4 osvedčenia o pôvode na tlačive A vydaného dodatočne sa musí uviesť poznámka ‚Issued retrospectively‘ alebo ‚Délivré a posteriori‘.
4. V prípade odcudzenia, straty alebo zničenia osvedčenia o pôvode na tlačive A môže vývozca požiadať príslušné vládne orgány, ktoré ho vydali, o duplikát, ktorý má byť vyhotovený na základe vývozných dokumentov, ktoré majú k dispozícii. V odseku 4 duplikátu tlačiva A vydaného týmto spôsobom sa musí uviesť poznámka ‚Duplicate‘ alebo ‚Duplicata‘, spolu s dátumom vydania a poradovým číslom originálu osvedčenia. Duplikát platí od dátumu vydania originálu osvedčenia.
5. Na účely overenia, či výrobok, pre ktorý sa žiada o osvedčenie o pôvode tovaru na tlačive A, spĺňa príslušné pravidlá pôvodu, sú príslušné vládne orgány oprávnené požiadať o akékoľvek dokumentárne dôkazy alebo vykonať akúkoľvek kontrolu, ktorú považujú za vhodnú.
6. Vyplnenie odseku 2 tlačiva A osvedčenia o pôvode je nepovinné. V odseku 12 sa uvedie ‚Európska únia‘ alebo názov členského štátu. Dátum vydania osvedčenia o pôvode na tlačive A sa uvedie v odseku 11. Podpis, ktorý sa má uviesť v tomto odseku vyhradenom príslušným vládnym orgánom, ktoré osvedčenie vydávajú, a takisto podpis osoby splnomocnenej vývozcom na podpísanie, ktorý sa má uviesť v odseku 12, musí byť vlastnoručný.
Článok 97m
1. Vyhlásenie na faktúre môže vyhotoviť ktorýkoľvek vývozca pre každú zásielku pozostávajúcu z jedného alebo viacerých balení obsahujúcich pôvodné výrobky, ktorých celková hodnota nepresahuje sumu 6 000 EUR, ak sa na tento postup vzťahuje administratívna spolupráca uvedená v článku 97k ods. 2.
2. Vývozca, ktorý vyhotoví vyhlásenie na faktúre, musí byť kedykoľvek pripravený predložiť na žiadosť colných orgánov alebo iných príslušných vládnych orgánov vyvážajúcej krajiny všetky príslušné doklady, ktoré preukazujú štatút pôvodu príslušných výrobkov.
3. Vyhlásenie na faktúre, ktorého znenie sa uvádza v prílohe 18, vývozca vyhotoví vo francúzštine alebo v angličtine na písacom stroji, odtlačkom pečiatky alebo tlačou na faktúre, dodacom liste alebo na inom obchodnom doklade. Ak je vyhlásenie písané rukou, použije sa atramentové pero a paličkové písmo. Vyhlásenia na faktúre podpisuje vlastnoručne vývozca.
4. Použitie vyhlásenia na faktúre podlieha týmto podmienkam:
a)
pre každú zásielku sa vyhotoví jedno vyhlásenie na faktúre,
b)
ak tovar, ktorý zásielka obsahuje, už bol preverený v krajine vývozu v súvislosti s vymedzením pojmu ‚pôvodné výrobky‘, vývozca môže vo vyhlásení na faktúre uviesť zmienku o tomto preverení.
5. Pri uplatnení kumulácie na základe článkov 84, 85 alebo 86 príslušné vládne orgány zvýhodnenej krajiny požiadané o vydanie osvedčenia o pôvode tovaru na tlačive A pre výrobky, pri výrobe ktorých sa používajú materiály s pôvodom v krajine, s ktorou je povolená kumulácia, vychádzajú:
-
v prípade dvojstrannej kumulácie z dôkazu o pôvode tovaru poskytnutého dodávateľom vývozcu a vystaveného v súlade s ustanoveniami pododdielu 5;
-
v prípade kumulácie s Nórskom, Švajčiarskom alebo Tureckom z dôkazu o pôvode tovaru poskytnutého dodávateľom vývozcu a vydaného v súlade s pravidlami pôvodu systému všeobecných colných preferencií Nórska, Švajčiarska alebo Turecka;
-
v prípade regionálnej kumulácie z dôkazu o pôvode tovaru poskytnutého dodávateľom vývozcu, t.j. osvedčenia o pôvode tovaru na tlačive A, ktorého vzor sa uvádza v prílohe 17, alebo prípadne z vyhlásenia na faktúre, ktorého znenie sa uvádza v prílohe 18;
-
v prípade rozšírenej kumulácie z dôkazu o pôvode tovaru poskytnutého dodávateľom vývozcu a vydaného v súlade s ustanoveniami príslušnej dohody o voľnom obchode medzi Európskou úniou a danou krajinou.
V prípadoch uvedených v prvej, druhej, tretej a štvrtej zarážke prvého pododseku sa v odseku 4 osvedčenia o pôvode tovaru na tlačive A uvedie podľa okolností označenie ‚EU cumulation‘, ‚Norway cumulation‘, ‚Switzerland cumulation‘, ‚Turkey cumulation‘, ‚regional cumulation‘, ‚extended cumulation with country x‘ alebo ‚Cumul UE‘, ‚Cumul Norvège‘, ‚Cumul Suisse‘, ‚Cumul Turquie‘, ‚cumul regional‘, ‚cumul étendu avec le pays x‘.
Pododdiel 3
Postupy pri prepustení do režimu voľného obehu v Európskej únii
Článok 97n
1. Osvedčenie o pôvode tovaru na tlačive A alebo vyhlásenie na faktúre sa predkladajú colným orgánom členských štátov dovozu v súlade s postupmi týkajúcimi sa colného vyhlásenia.
2. Dôkazy o pôvode, ktoré sa predložia colným orgánom dovážajúcej krajiny po uplynutí obdobia platnosti uvedeného v článku 97k ods. 5, môžu byť prijaté na účely uplatnenia colných preferencií v prípade, že príčinou ich nepredloženia v stanovenej lehote boli výnimočné okolnosti. V ostatných prípadoch oneskoreného predloženia môžu colné orgány dovážajúcej krajiny prijať dôkazy o pôvode, ak boli dané výrobky predložené colnému úradu pred uplynutím uvedenej lehoty.
Článok 97o
1. Ak sa na žiadosť dovozcu a za podmienok ustanovených colnými orgánmi dovážajúceho členského štátu dovážajú po častiach rozložené alebo nezložené výrobky v zmysle všeobecného pravidla 2 písm. a) pre interpretáciu harmonizovaného systému, ktoré sú zatriedené do oddielu XVI a XVII alebo položiek 7308 a 9406 harmonizovaného systému, colným orgánom sa pri takýchto výrobkoch predloží jeden dôkaz o pôvode pri dovoze prvej časti.
2. Na žiadosť dovozcu sa môže za podmienok ustanovených colnými orgánmi členského štátu dovozu predložiť týmto orgánom jeden dôkaz o pôvode tovaru pri dovoze prvej zásielky, ak tovar:
a)
je dovážaný v rámci častých a súvislých obchodných operácií značnej obchodnej hodnoty,
b)
je predmetom tej istej kúpno-predajnej zmluvy a strany tejto zmluvy majú sídlo v krajine vývozu alebo v členskom štáte/členských štátoch,
c)
je zatriedený do rovnakého (osemmiestneho) číselného znaku kombinovanej nomenklatúry,
d)
pochádza výhradne od rovnakého vývozcu, je určený rovnakému dovozcovi a podlieha vstupným formalitám na rovnakom colnom úrade rovnakého členského štátu.
Tento postup sa uplatňuje v období určenom príslušnými colnými orgánmi.
Článok 97p
1. Ak sú pôvodné výrobky umiestnené pod dohľadom colných orgánov jedného členského štátu, je možné nahradiť originál dôkazu o pôvode jedným alebo viacerými osvedčeniami o pôvode na tlačive A na účely zaslania všetkých alebo niektorých z týchto výrobkov na iné miesto v Európskej únii alebo prípadne do Nórska, Švajčiarska alebo Turecka.
2. Náhradné osvedčenie o pôvode na tlačive A vydáva colný úrad, pod dohľadom ktorého sa výrobky nachádzajú. Náhradné osvedčenie sa vydáva na základe písomnej žiadosti opätovného vývozcu.
3. V náhradnom osvedčení sa v odseku v pravom hornom rohu uvedie názov krajiny, v ktorej je vydané. V odseku 4 sa uvedie poznámka ‚Replacement certificate‘ alebo ‚Certificat de remplacement‘, ako aj dátum vydania originálu osvedčenia o pôvode a jeho poradové číslo. Názov/meno opätovného vývozcu sa uvedie v odseku 1. Názov/meno konečného príjemcu sa uvedie v odseku 2. Všetky údaje o znovu vyvezených výrobkoch uvedené v origináli osvedčenia sa prenesú do odsekov 3 až 9 a odkazy na faktúru opätovného vývozcu sa uvedú v odseku 10.
4. Colné orgány, ktoré náhradné osvedčenie vydali, to úradne potvrdia v odseku 11. Uvedené orgány sú zodpovedné len za vydanie náhradného osvedčenia. Údaje v odseku 12, ktoré sa týkajú krajiny pôvodu a krajiny určenia, sa prevezmú z originálu osvedčenia. Tento odsek podpíše opätovný vývozca. Opätovný vývozca, ktorý podpíše tento odsek v dobrej viere, nezodpovedá za správnosť údajov uvedených v origináli osvedčenia.
5. Colný úrad, ktorý je požiadaný, aby vykonal operácie uvedené v odseku 1, zaznamená do originálu osvedčenia hmotnosť, počet a charakter prepravovaných výrobkov a uvedie v ňom poradové čísla zodpovedajúceho náhradného osvedčenia alebo osvedčení. Originál osvedčenia uchováva najmenej tri roky. Fotokópia originálu osvedčenia sa môže priložiť k náhradnému osvedčeniu.
6. V prípade výrobkov, ktoré využívajú colné preferencie na základe odchýlky udelenej v súlade s článkom 89, sa postup ustanovený v tomto článku uplatňuje len vtedy, ak sú tieto výrobky určené pre Európsku úniu. V prípade, že príslušný výrobok získal štatút pôvodu prostredníctvom regionálnej kumulácie, náhradné osvedčenie sa môže vyhotoviť iba pri zasielaní výrobkov do Nórska, Švajčiarska alebo Turecka, pokiaľ tieto krajiny uplatňujú rovnaké pravidlá regionálnej kumulácie ako Európska únia.
Článok 97q
1. Výrobky, ktoré zasielajú v malých zásielkach súkromné osoby súkromným osobám alebo sa nachádzajú v osobnej batožine cestujúcich, sa považujú za pôvodné výrobky využívajúce colné preferencie uvedené v článku 66 bez toho, aby sa vyžadovalo predloženie osvedčenia o pôvode tovaru na tlačive A alebo vyhlásenie na faktúre, za predpokladu, že
a)
takéto výrobky:
i)
sa nedovážajú na obchodné účely,
ii)
boli deklarované ako výrobky spĺňajúce podmienky na využívanie systému;
b)
o vierohodnosti vyhlásenia uvedeného v písmene a) bode ii) nie sú pochybnosti.
2. Dovoz sa nepovažuje za dovoz na obchodné účely, ak sú splnené všetky tieto podmienky:
a)
dovoz je príležitostný,
b)
dovoz tvoria výlučne výrobky na osobné použitie príjemcov alebo cestujúcich či ich príbuzných,
c)
z povahy a množstva výrobkov je zrejmé, že nie sú určené na obchodné účely.
3. Celková hodnota výrobkov uvedených v odseku 2 nepresahuje sumu 500 EUR v prípade malých balíkov alebo 1 200 EUR v prípade výrobkov, ktoré sú obsahom osobnej batožiny cestujúcich.
Článok 97r
1. Zistenie drobných nezrovnalostí medzi údajmi v osvedčeniach o pôvode na tlačive A alebo vo vyhlásení na faktúre a údajmi v dokladoch predložených colným orgánom na účely vybavenia formalít pri dovoze výrobkov nezbavuje osvedčenie či vyhlásenie ipso facto platnosti, ak sa riadne preukáže, že sa uvedený doklad vzťahuje na predložené výrobky.
2. Zjavné formálne chyby v osvedčení o pôvode na tlačive A, sprievodnom osvedčení EUR.1 alebo vyhlásení na faktúre nie sú dôvodom jeho odmietnutia, ak nevyvolávajú pochybnosti o správnosti údajov uvedených v danom doklade.
Pododdiel 4
Metódy administratívnej spolupráce
Článok 97s
1. Zvýhodnené krajiny oznámia Komisii názvy a adresy vládnych orgánov nachádzajúcich sa na ich území, ktoré sú oprávnené vydávať osvedčenia o pôvode na tlačive A, ako aj vzory odtlačkov pečiatok týchto orgánov a názvy a adresy príslušných vládnych orgánov zodpovedných za kontrolu osvedčení o pôvode na tlačive A a vyhlásení na faktúre.
Komisia zašle tieto informácie colným orgánom členských štátov. Ak sa tieto informácie podávajú formou aktualizácie predchádzajúcich oznámení, Komisia uvedie dátum začiatku platnosti nových pečiatok v súlade s inštrukciami, ktoré poskytli príslušné vládne orgány zvýhodnených krajín. Tieto informácie sú len na úradné použitie, pri prepúšťaní tovaru do voľného obehu však môžu príslušné colné orgány umožniť dovozcovi alebo jeho riadne splnomocnenému zástupcovi, aby nahliadol do vzorov odtlačkov pečiatok.
Zvýhodnené krajiny, ktoré už poskytli informácie vyžadované v prvom pododseku, nie sú povinné poskytnúť tieto informácie znovu, ak neprišlo k ich zmene.
2. Na účely článku 97k ods. 4 Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie sérii C dátum, ku ktorému krajina (alebo územie) prijatá alebo znovu prijatá ako zvýhodnená krajina vzhľadom na výrobky uvedené v nariadení (ES) č. 732/2008, splnila povinnosti uvedené v odseku 1.
3. Komisia na žiadosť príslušných orgánov zvýhodnených krajín zašle zvýhodneným krajinám vzory odtlačkov pečiatok, ktoré colné orgány členských štátov používajú na vydávanie sprievodných osvedčení EUR.1.
Článok 97t
1. Následné overovanie osvedčení o pôvode na tlačive A a vyhlásení na faktúre sa vykonáva náhodným výberom alebo vtedy, keď majú colné orgány členských štátov dôvodné pochybnosti o pravosti týchto dokladov, štatúte pôvodu príslušných výrobkov alebo splnení ostatných požiadaviek tohto oddielu.
2. Pri podávaní žiadosti o následné overenie vrátia colné orgány členských štátov osvedčenie o pôvode na tlačive A a faktúru, ak bola predložená, vyhlásenie na faktúre alebo kópie týchto dokladov príslušným vládnym orgánom zvýhodnenej krajiny vývozu, pričom prípadne uvedú dôvody zisťovania. Spolu so žiadosťou o overenie zasielajú všetky získané doklady a informácie, na základe ktorých sa dá usúdiť, že informácie uvedené v dôkaze o pôvode sú nesprávne.
Ak sa colné orgány členských štátov rozhodnú pozastaviť poskytovanie preferenčného colného zaobchádzania až do výsledku overovania, navrhnú dovozcovi prepustenie výrobkov s výhradou akýchkoľvek bezpečnostných opatrení, ktoré považujú za potrebné.
3. Ak bola podaná žiadosť o následné overenie, toto overenie sa vykoná a jeho výsledky sa oznámia colným orgánom členských štátov v lehote najviac šiestich mesiacov alebo v prípade žiadostí zaslaných Nórsku, Švajčiarsku alebo Turecku na účely overenia náhradných dôkazov o pôvode vyhotovených na ich území na základe osvedčenia o pôvode tovaru na tlačive A alebo vyhlásenia na faktúre vydaného v zvýhodnenej krajine v lehote najviac ôsmich mesiacov od dátumu zaslania žiadosti. Na základe týchto výsledkov sa má dať stanoviť, či sa daný dôkaz o pôvode vzťahuje na skutočne vyvezené výrobky a či sa tieto výrobky naozaj môžu považovať za výrobky s pôvodom v zvýhodnenej krajine.
4. V prípade osvedčení o pôvode tovaru na tlačive A vydaných na základe dvojstrannej kumulácie odpoveď obsahuje jednu alebo viac kópií sprievodných osvedčení EUR.1, alebo prípadne zodpovedajúceho vyhlásenia alebo vyhlásení na faktúre.
5. Ak v prípadoch dôvodných pochybností nepríde odpoveď do šiestich mesiacov uvedených v odseku 3 alebo ak odpoveď neobsahuje dostatočné informácie na určenie pravosti príslušného dokladu alebo skutočného pôvodu výrobkov, príslušným orgánom sa zašle druhé oznámenie. Ak po druhom oznámení nie sú výsledky overovania oznámené orgánom, ktoré o overenie požiadali, do štyroch mesiacov od dátumu zaslania druhého oznámenia alebo ak tieto výsledky neumožňujú určiť pravosť príslušného dokladu alebo skutočný pôvod výrobkov, dožadujúce orgány zamietnu oprávnenie na uplatnenie colných preferencií, s výnimkou prípadov výnimočných okolností.
6. Keď overovacie konanie alebo akékoľvek iné dostupné informácie naznačujú, že pravidlá pôvodu sa porušujú, vyvážajúca zvýhodnená krajina vykoná z vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť colných orgánov členských štátov náležité zisťovania alebo zabezpečí s náležitou naliehavosťou vykonanie takéhoto zisťovania s cieľom zistiť takéto porušenia a zabrániť im. Komisia alebo colné orgány členských štátov sa v záujme toho môžu na zisťovaní zúčastniť.
7. Na účely následného overenia osvedčení o pôvode na tlačive A vývozcovia uchovávajú všetky príslušné doklady preukazujúce štatút pôvodu príslušných výrobkov a príslušné vládne orgány zvýhodnenej krajiny vývozu uchovávajú kópie osvedčení, ako aj všetkých súvisiacich vývozných dokladov. Tieto doklady sa uchovávajú aspoň počas troch rokov od konca roku, v ktorom bolo osvedčenie o pôvode na tlačive A vydané.
Článok 97u
1. Články 97s a 97t sa uplatňujú aj medzi krajinami rovnakej regionálnej skupiny na účely poskytovania informácií Komisii alebo colným orgánom členských štátov a následného overovania osvedčení o pôvode na tlačive A alebo vyhlásení na faktúre vydaných v súlade s pravidlami pre regionálnu kumuláciu pôvodu.
2. Na účely článkov 85, 97m a 97p obsahuje dohoda uzavretá medzi Európskou úniou, Nórskom, Švajčiarskom a Tureckom okrem iného záväzok poskytovať si navzájom potrebnú pomoc v záležitostiach administratívnej spolupráce.
Na účely článku 86 ods. 7 a ods. 8 a článku 97k krajina, s ktorou Európska únia uzavrela platnú dohodu o voľnom obchode a ktorá súhlasila s účasťou na rozšírenej kumulácii so zvýhodnenou krajinou, takisto súhlasí s poskytovaním pomoci zvýhodnenej krajine v záležitostiach administratívnej spolupráce rovnakým spôsobom, akým by takúto pomoc poskytovala colným orgánom členských štátov v súlade s príslušnými ustanoveniami danej dohody o voľnom obchode.
Pododdiel 5
Postupy týkajúce sa dvojstrannej kumulácie
Článok 97v
1. Štatút pôvodu výrobkov Európskej únie sa preukazuje buď
a)
predložením sprievodného osvedčenia EUR.1 podľa vzoru uvedeného v prílohe 21 alebo
b)
predložením vyhlásenia na faktúre, ktorého znenie sa uvádza v prílohe 18. Vyhlásenie na faktúre môže vyhotoviť ktorýkoľvek vývozca pre zásielky obsahujúce pôvodné výrobky, ktorých celková hodnota nepresahuje sumu 6 000 EUR, alebo schválený vývozca Európskej únie.
2. Vývozca alebo jeho splnomocnený zástupca uvedie v odseku 2 sprievodného osvedčenia EUR.1 poznámku ‚GSP beneficiary countries‘ a ‚EU‘ alebo ‚Pays bénéficiaires du SPG‘ a ‚UE‘.
3. Ustanovenia tohto oddielu týkajúce sa vydania, použitia a následného overovania osvedčení o pôvode na tlačive A sa uplatňujú primerane na sprievodné osvedčenia EUR.1 a s výnimkou ustanovení týkajúcich sa ich vydávania aj na vyhlásenia na faktúre.
4. Colné orgány členských štátov môžu povoliť ktorémukoľvek vývozcovi (ďalej len ‚schválený vývozca‘), ktorý často odosiela výrobky s pôvodom v Európskej únii v rámci dvojstrannej kumulácie, aby vyhotovoval vyhlásenia na faktúre bez ohľadu na hodnotu príslušných výrobkov, ak tento vývozca colným orgánom uspokojivo poskytne všetky potrebné záruky na overenie:
a)
štatútu pôvodu výrobkov a
b)
splnenie ostatných požiadaviek uplatniteľných v danom členskom štáte.
5. Colné orgány môžu udelenie štatútu schváleného vývozcu podmieniť akýmikoľvek podmienkami, ktoré považujú za vhodné. Colné orgány pridelia schválenému vývozcovi číslo colného povolenia, ktoré sa uvádza vo vyhlásení na faktúre.
6. Colné orgány dohliadajú na to, ako schválený vývozca povolenie používa. Colné orgány môžu povolenie kedykoľvek odňať.
V týchto prípadoch môžu povolenie odňať:
a)
schválený vývozca už neposkytuje záruky uvedené v odseku 4,
b)
schválený vývozca nespĺňa podmienky uvedené v odseku 5,
c)
schválený vývozca povolenie nejakým spôsobom zneužíva.
7. Schválený vývozca nie je povinný podpisovať vyhlásenie na faktúre, ak schválený vývozca poskytne colným orgánom písomný záväzok, že preberá plnú zodpovednosť za každé vyhlásenie na faktúre, ktoré schváleného výrobcu identifikuje akoby ho vlastnoručne podpísal.
Pododdiel 6
Ceuta a Melilla
Článok 97w
Ustanovenia tohto oddielu týkajúce sa vydávania, použitia a následného overovania dôkazov o pôvode sa uplatňujú primerane na výrobky vyvážané zo zvýhodnenej krajiny do Ceuty a Mellily a na výrobky vyvážané z Ceuty a Mellily do zvýhodnenej krajiny na účely dvojstrannej kumulácie.
Ceuta a Melilla sa považujú za jedno územie.
Španielske colné orgány zodpovedajú za uplatňovanie tohto oddielu v Ceute a Melille.“
3.
V časti I hlave IV kapitole 2 oddiele 2 sa pred pododdiel 1 vkladá tento článok 97x:
„Článok 97x
1. Na účely tohto oddielu sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
‚výroba‘ znamená každé opracovanie alebo spracovanie vrátane montáže,
b)
‚materiál‘ znamená akékoľvek prísady, suroviny, súčasti alebo časti a pod. použité pri výrobe výrobku,
c)
‚výrobok‘ znamená vyrábaný výrobok, aj keď je určený na ďalšie použitie pri inej výrobnej operácii,
d)
‚tovar‘ znamená materiál aj výrobky,
e)
‚colná hodnota‘ znamená hodnotu určenú v súlade s Dohodou o implementácii článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode (dohoda Svetovej obchodnej organizácie o colnej hodnote) z roku 1994,
f)
‚cena zo závodu‘ na zozname v prílohe 15 znamená cenu zaplatenú za výrobok zo závodu výrobcovi, v ktorého podniku sa vykonalo posledné opracovanie alebo spracovanie, za predpokladu, že cena zahŕňa hodnotu všetkého použitého materiálu po odpočítaní akýchkoľvek vnútroštátnych daní, ktoré sú alebo môžu byť pri vývoze získaného výrobku vrátené,
V prípade, že skutočná zaplatená cena nevyjadruje všetky náklady súvisiace s výrobou výrobku, ktoré boli skutočne vynaložené v zvýhodnenej krajine, cenou zo závodu sa rozumie súčet všetkých týchto nákladov po odpočítaní vnútroštátnych daní, ktoré sú alebo môžu byť pri vývoze získaného výrobku vrátené,
g)
‚hodnota materiálov‘ na zozname v prílohe 15 znamená colnú hodnotu použitých nepôvodných materiálov v čase dovozu alebo, ak táto hodnota nie je známa a nemožno ju zistiť, prvú zistiteľnú cenu zaplatenú za tieto materiály v Európskej únii alebo v zvýhodnenej krajine v zmysle článku 98 ods. 1. Ak je potrebné určiť hodnotu použitých pôvodných materiálov, tento pododsek sa uplatňuje primerane,
h)
‚kapitoly‘, ‚položky‘ a ‚podpoložky‘ znamenajú kapitoly, položky či podpoložky (štvormiestne alebo šesťmiestne číselné znaky) používané v nomenklatúre, ktorá tvorí harmonizovaný systém,
i)
‚zatriedený‘ znamená zatriedenie výrobku alebo materiálu do určitej položky či podpoložky harmonizovaného systému,
j)
‚zásielka‘ znamená výrobky, ktoré sú buď:
-
zasielané naraz od jedného vývozcu jednému prijímateľovi, alebo
-
dopravované na základe jednotného prepravného dokladu od vývozcu k príjemcovi, a ak takýto doklad neexistuje, na základe jedinej faktúry.
2. Na účely odseku 1 písm. f) sa môže pojem ‚výrobca‘ uvedený v odseku 1 prvom pododseku písm. f) v prípade, keď bolo posledné spracovanie alebo prespracovanie subdodávateľsky zadané výrobcovi, vzťahovať na podnik, ktorý subdodávateľa zamestnal.“
4.
V článku 99 sa vkladá toto písmeno d)a:
„d)a
výrobky z porazených zvierat tam vyliahnutých či narodených a chovaných;“.
5.
V článku 101 sa odsek 1 mení a dopĺňa takto:
a)
písmeno g) sa nahrádza takto:
„g)
operácie farbenia alebo ochucovania cukru alebo jeho tvarovania do kociek; čiastočné alebo úplné mletie kryštálového cukru;“;
b)
písmeno m) sa nahrádza takto:
„m)
jednoduché miešanie výrobkov, aj rôzneho druhu; miešanie cukru s akýmkoľvek materiálom;“;
c)
vkladá sa toto písmeno m)a:
„m)a
jednoduché pridávanie vody alebo riedenie, dehydratácia alebo denaturácia výrobkov;“.
6.
Vkladá sa príloha 13a ustanovená v prílohe I k tomuto nariadeniu.
7.
Vkladá sa príloha 13b ustanovená v prílohe II k tomuto nariadeniu.
8.
Vkladá sa príloha 13c ustanovená v prílohe III k tomuto nariadeniu.
9.
Vkladá sa príloha 13d ustanovená v prílohe IV k tomuto nariadeniu.
10.
V prílohe 14 v poznámkach 1 a 3.1 sa znenie „článkov 69 a 100“ resp. „článku 69 a 100“ nahrádza znením „článku 100“.
11.
Príloha 17 sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou V k tomuto nariadeniu.
12.
Príloha 18 sa nahrádza znením uvedeným v prílohe VI k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Zvýhodnené krajiny predložia Komisii záväzok v súlade s článkom 68 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2454/93 v znení zmien a doplnení podľa tohto nariadenia a informácie požadované podľa článku 69 uvedeného nariadenia najmenej tri mesiace pred skutočným uplatňovaním systému zaregistrovaných vývozcov na ich území.
Komisia najneskôr 1. júla 2016 a 1. júla 2019 preskúma stav prípravy zvýhodnených krajín na uplatňovanie systému zaregistrovaných vývozcov. Komisia navrhne všetky potrebné úpravy.
Článok 3
1. Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Uplatňuje sa od 1. januára 2011.
3. S výhradou odseku 4 tohto článku sa bod 1 článku 1, pokiaľ sa vzťahuje na články 68 až 71, 90 až 97i a 97j ods. 2, ako aj bod 8 a bod 9 článku 1 uplatňujú od 1. januára 2017.
4. Zvýhodnené krajiny, ktoré nie sú schopné zaviesť systém zaregistrovaných vývozcov k dátumu uvedenému v odseku 3 a ktoré do 1. júla 2016 podajú Komisii písomnú žiadosť, alebo ku ktorých systému zaregistrovaných vývozcov Komisia v súlade s článkom 2 ods. 2 navrhla úpravy, môžu až do 1. januára 2020 naďalej uplatňovať ustanovenia hlavy IV kapitoly 2 oddielu 1A a príloh 17 a 18 k nariadeniu (ES) č. 2454/93 v znení zmien a doplnení podľa tohto nariadenia.
5. Ustanovenia článku 1 bodu 2 sa uplatňujú do dátumu ustanoveného v odseku 3 alebo do dátumu ustanoveného v odseku 4 pre zvýhodnené krajiny uvedené v odseku 4.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 18. novembra 2010