NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 765/2012
ze dne 13. června 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 28. července 2011 přijal orgán Světové obchodní organizace (WTO) pro řešení sporů zprávu odvolacího orgánu a zprávu skupiny odborníků ve znění zprávy odvolacího orgánu (dále jen „zprávy“) ve věci „Evropská společenství - konečná antidumpingová opatření uložená na některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli pocházející z Číny“ (2).
(2)
Ve zprávách bylo mimo jiné shledáno, že čl. 9 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (3) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“), je v rozporu s čl. 6 odst. 10, čl. 9 odst. 2 a čl. 18 odst. 4 antidumpingové dohody WTO a s čl. XVI odst. 4 Dohody o WTO. Ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení stanoví, že jednotliví vyvážející výrobci v zemích bez tržního hospodářství, kterým nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení, budou podléhat celostátní celní sazbě, pokud tito vývozci nemohou prokázat, že splňují podmínky pro individuální zacházení stanovené v čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení.
(3)
Odvolací orgán shledal, že čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení stanoví domněnku, že vyvážející výrobci působící v zemích bez tržního hospodářství nemají nárok na individuální zacházení a aby byli pro takové zacházení způsobilí, musejí prokázat, že splňují kritéria zkoušky pro individuální zacházení. Podle odvolacího orgánu není pro takovou domněnku v příslušných dohodách WTO stanoven žádný právní základ.
(4)
Odvolací orgán však vyjasnil, že při stanovení jediného dumpingového rozpětí a jediného antidumpingového cla pro několik vývozců bude soulad takového stanovení s čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO záviset na situacích, které by naznačovaly, že dva nebo více vývozců, ač právně odlišných, jsou v takovém vztahu, že by měli být považováni za jediný subjekt. Takové situace mohou zahrnovat: i) existenci podnikových a strukturálních vazeb mezi vývozci, například společná kontrola, vlastnictví a řízení; ii) existenci podnikových a strukturálních vazeb mezi státem a vývozci, například společná kontrola, vlastnictví a řízení; a iii) kontrolu nebo podstatný vliv státu, pokud jde o stanovování cen a produkci. V tomto ohledu by se podmínky v navrhovaných změnách čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, které odrážejí tyto situace, měly chápat s ohledem na vysvětlení odvolacího orgánu, aniž jsou dotčeny podmínky stejného nebo podobného znění v jiných ustanoveních základního antidumpingového nařízení.
(5)
Dne 18. srpna 2011 informovala Unie orgán WTO pro řešení sporů o tom, že zamýšlí provést doporučení a rozhodnutí uvedeného orgánu v tomto sporu způsobem, který respektuje její povinnosti v rámci WTO.
(6)
Za tímto účelem je nezbytné změnit ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Antidumpingové clo se uloží vždy v přiměřené výši bez diskriminace na dovoz výrobků nezávisle na jejich původu, pokud bylo zjištěno, že je dumpingový a způsobuje újmu, s výjimkou dovozu krytého závazky podle tohoto nařízení.
V nařízení o uložení antidumpingových opatření se clo stanoví pro každého dodavatele nebo není-li to proveditelné, pro danou dodavatelskou zemi. Dodavatelé, kteří jsou právně odlišní od ostatních dodavatelů nebo právně odlišní od dotyčného státu, však mohou být pro účely stanovení cla považováni za jediný subjekt. V případě použití tohoto pododstavce může být přihlédnuto k takovým faktorům, jako je existence strukturálních a podnikových vazeb mezi dodavateli a státem nebo mezi dodavateli navzájem, kontrola nebo podstatný vliv státu, pokud jde o stanovování cen a produkci, nebo hospodářská struktura dodavatelské země.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na všechna šetření zahájená podle nařízení (ES) č. 1225/2009 po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. června 2012.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 765/2012
z 13. júna 2012,
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Dňa 28. júla 2011 prijal Orgán pre urovnávanie sporov (ďalej len „DSB“ - Dispute Settlement Body) pri Svetovej obchodnej organizácii (ďalej len „WTO“) správu odvolacieho orgánu a správu poroty, ktoré boli zmenené správou odvolacieho orgánu (ďalej len „správy“) vo veci „Európske spoločenstvá - konečné antidumpingové opatrenia týkajúce sa určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele s pôvodom v Číne“ (2).
(2)
V správach sa okrem iného zistilo, že článok 9 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (3) (ďalej len „základné antidumpingové nariadenie“), bol v nesúlade s článkami 6.10, 9.2 a 18.4 Antidumpingovej dohody WTO a s článkom XVI:4 Dohody WTO. V článku 9 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia sa stanovuje, že individuálni vyvážajúci výrobcovia v krajinách s netrhovým hospodárstvom, ktorým nebolo udelené trhovohospodárske zaobchádzanie podľa článku 2 ods. 7 písm. c) základného antidumpingového nariadenia, budú podliehať celoštátnej sadzbe cla, pokiaľ nevedia preukázať, že spĺňajú podmienky individuálneho zaobchádzania (ďalej len „IZ“) stanovené v článku 9 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia.
(3)
Odvolací orgán zistil, že článok 9 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia vytvára predpoklad, že vyvážajúci výrobcovia pôsobiaci v krajinách s netrhovým hospodárstvom nie sú oprávnení na IZ, a aby boli na IZ oprávnení, musia preukázať, že spĺňajú kritériá skúšky na udelenie IZ. Podľa odvolacieho orgánu sa v príslušných dohodách WTO nestanovuje žiadny právny základ pre takýto predpoklad.
(4)
Odvolací orgán však objasnil, že pri stanovovaní jednotného dumpingového rozpätia a jednotného antidumpingového cla pre niekoľkých vývozcov bude súlad takéhoto stanovenia s článkami 6.10 a 9.2 Antidumpingovej dohody WTO závisieť od existencie situácií naznačujúcich, že dvaja alebo viacerí vývozcovia, aj keď sú právne oddelení, sú v takom vzťahu, že by sa mali považovať za jediný subjekt. Takéto situácie môžu zahŕňať: i) existenciu podnikových a štrukturálnych väzieb medzi vývozcami, ako napríklad spoločnú kontrolu, vlastníctvo a riadenie; ii) existenciu podnikových a štrukturálnych väzieb medzi štátom a vývozcami, ako napríklad spoločnú kontrolu, vlastníctvo a riadenie, a iii) kontrolu alebo významný vplyv štátu, pokiaľ ide o stanovovanie cien a produkciu. V tejto súvislosti by sa podmienky v navrhovaných zmenách a doplneniach článku 9 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia, v ktorých sa zohľadňujú tieto situácie, mali vykladať so zreteľom na objasnenia odvolacieho orgánu bez toho, aby boli dotknuté podmienky používajúce rovnaké alebo podobné znenie v iných ustanoveniach základného antidumpingového nariadenia.
(5)
Dňa 18. augusta 2011 Únia oznámila DSB, že má v úmysle vykonať odporúčania a rozhodnutia DSB týkajúce sa tohto sporu formou zodpovedajúcou jej záväzkom voči WTO.
(6)
Na tento účel je potrebné zmeniť a doplniť ustanovenia článku 9 ods. 5 základného antidumpingového nariadenia,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Článok 9 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 sa nahrádza takto:
„5. Antidumpingové clo sa ukladá v primeranej výške vo všetkých prípadoch na nediskriminačnom základe na dovoz výrobkov zo všetkých zdrojov, pri ktorých sa zistilo, že sú dumpingové alebo spôsobujú ujmu, s výnimkou dovozu z tých zdrojov, v ktorých boli podniky akceptované na základe tohto nariadenia.
V nariadení, ktorým sa ukladajú antidumpingové opatrenia, sa určí výška cla pre každého dodávateľa, alebo ak to nie je prakticky možné, pre príslušnú dodávateľskú krajinu. Dodávatelia, ktorí sú právne oddelení od iných dodávateľov alebo ktorí sú právne oddelení od štátu, sa však môžu na účely stanovenia cla považovať za jediný subjekt. Na účely uplatňovania tohto pododseku sa môžu zohľadniť také faktory, akým je napríklad existencia štrukturálnych alebo podnikových väzieb medzi dodávateľmi a štátom alebo medzi dodávateľmi, kontrola alebo významný vplyv štátu, pokiaľ ide o stanovovanie cien a produkciu, alebo hospodárska štruktúra dodávateľskej krajiny.“
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Vzťahuje sa na všetky prešetrovania začaté na základe nariadenia (ES) č. 1225/2009 po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 13. júna 2012