NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 691/2011
ze dne 6. července 2011
o evropských environmentálních hospodářských účtech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 338 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii se mimo jiné stanoví, že Unie „usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodářském růstu a na cenové stabilitě, vysoce konkurenceschopném sociálně tržním hospodářství směřujícím k plné zaměstnanosti a společenskému pokroku a na vysokém stupni ochrany a zlepšování kvality životního prostředí“.
(2)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí potvrdilo (2), že spolehlivé informace o stavu životního prostředí a o klíčových trendech, vlivech a faktorech environmentálních změn jsou zásadní pro tvorbu efektivní politiky, její provádění a obecněji pro větší zapojení občanů. Je třeba vyvinout nástroje, které by zvýšily povědomí veřejnosti o vlivu hospodářské činnosti na životní prostředí.
(3)
Vědecky podložený přístup k měření nedostatku zdrojů bude mít v budoucnu zásadní význam pro udržitelný rozvoj Unie.
(4)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 1578/2007/ES ze dne 11. prosince 2007 o statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 (3) jasně poukazuje na potřebu vysoce kvalitních statistik a účtů v oblasti životního prostředí. Mezi hlavními iniciativami pro období 2008 až 2012 se dále uvádí, že by měly být případně vypracovány právní základy pro základní oblasti sběru environmentálních údajů, které nejsou v současnosti upraveny žádným právním aktem.
(5)
Komise ve sdělení ze dne 20. srpna 2009 nazvaném „Překročit HDP: měření pokroku v měnícím se světě“ uznala potřebu doplnit stávající ukazatele o údaje, které zohlední environmentální a sociální aspekty, a tím umožní soudržnější a komplexnější tvorbu politiky. K tomuto účelu představují environmentální hospodářské účty nástroj pro monitorování tlaků, jimiž působí hospodářství na životní prostředí, a pro zkoumání, jak by tyto tlaky mohly být zmírněny. Environmentální hospodářské účty poskytují více informací než národní účty samotné, neboť vypovídají o vzájemném působení faktorů souvisejících s hospodářstvím, domácnostmi a životním prostředím. Environmentální hospodářské účty představují důležitý zdroj údajů pro rozhodnutí přijímaná v oblasti životního prostředí a měly by být zohledňovány Komisí při posuzování dopadů. V souladu se zásadami udržitelného rozvoje a úsilím o dosažení ekonomiky efektivně využívající zdroje s minimálním znečištěním, které jsou zakotveny ve strategii Evropa 2020 a v různých významných iniciativách, je stále naléhavějším úkolem vytvořit rámec pro údaje, který bude důsledně zahrnovat kromě hospodářských otázek i otázky z oblasti životního prostředí.
(6)
Evropský systém účtů (ESA) stanovený nařízením Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (4) (dále jen „ESA 95“), který je v souladu se Systémem národních účtů (SNA) přijatým Statistickou komisí OSN v únoru 1993, je hlavním nástrojem hospodářských statistik Unie a mnoha hospodářských ukazatelů (včetně HDP). Rámec ESA lze používat pro analýzu a hodnocení různých aspektů hospodářství (například jeho struktury, určitých úseků nebo vývoje v čase), přesto však pro potřeby určitých konkrétních údajů, jako například pro analýzu vzájemných vztahů mezi životním prostředím a hospodářstvím, je nejlepším řešením sestavit samostatné satelitní účty.
(7)
Ve svých závěrech z června roku 2006 Evropská rada vyzvala Unii a členské státy, aby národní účty rozšířily o hlavní aspekty udržitelného rozvoje. Národní účty by proto měly být doplněny o integrované environmentální hospodářské účty poskytující plně odpovídající údaje.
(8)
Je velmi důležité, aby okamžitě po dosažení plné funkčnosti systému byly evropské environmentální hospodářské účty aktivně a přesně využívány ve všech členských státech a při tvorbě všech příslušných politik Unie a představovaly základ pro posuzování dopadů, akční plány, legislativní návrhy a další důležité výsledky politického rozhodování.
(9)
Aktuálnější údaje by rovněž bylo možné získat takzvaným „okamžitým odhadem“, který využívá statistické techniky podobné technikám používaným při sestavování předpovědí za účelem spolehlivých odhadů.
(10)
Satelitní účty umožňují pružně a bez přetěžování nebo narušení ústředního systému rozšířit analytické kapacity národních účtů na vybrané oblasti společenského zájmu, jako jsou tlaky na životní prostředí vyplývající z lidské činnosti. Satelitní účty by měly být pravidelně a ve srozumitelné podobě zpřístupňovány veřejnosti.
(11)
Systém integrovaných environmentálních hospodářských účtů (SEEA), který společně vyvinuly OSN, Evropská komise, Mezinárodní měnový fond, Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj a Světová banka, je satelitním systémem SNA. Spojuje hospodářské informace a informace o životním prostředí do společného rámce, který umožňuje měřit přínos životního prostředí pro hospodářství a vliv hospodářství na životní prostředí. Poskytuje tvůrcům politiky ukazatele a popisné statistické údaje pro sledování tohoto vzájemného působení a také databázi pro strategické plánování a analýzu politik za účelem nalezení udržitelnějších cest rozvoje.
(12)
SEEA v maximální možné míře slučuje a integruje jednotlivé kategorie environmentálních hospodářských účtů. Všechny tyto kategorie obecně rozšiřují stávající pojetí nákladů, tvorby kapitálu a základního kapitálu v SNA tím, že je doplňují dalšími údaji vyjádřenými ve fyzických jednotkách, což umožňuje zahrnout environmentální náklady a využití přírodních zdrojů ve výrobě, nebo je korigují díky zahrnutí těchto účinků vyjádřených v peněžních jednotkách. V rámci tohoto celkového zaměření se některé stávající kategorie značně liší, pokud jde o metodiku a pokud jde o otázky životního prostředí, kterých se týkají.
(13)
V roce 1994 předložila Komise svou první strategii „ekologického účetnictví“. Od té doby Komise (Eurostat) a členské státy vypracovaly a vyzkoušely metody účetnictví do takové míry, že několik členských států nyní pravidelně poskytuje první soubory environmentálních hospodářských účtů. Nejčastější jsou účty související s fyzickým tokem emisí do ovzduší (včetně skleníkových plynů) a účty materiálové spotřeby, jakož i peněžní účty výdajů na ochranu životního prostředí a daní souvisejících s životním prostředím.
(14)
Jedním z cílů pro období zahrnuté ve statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 je přijmout iniciativy k nahrazení dohod právními předpisy Unie v určitých oblastech, ve kterých se pravidelně vyhotovují evropské statistiky a které již dosáhly dostatečné zralosti.
(15)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice (5) poskytuje referenční rámec pro evropské environmentální hospodářské účty. Vyžaduje zejména, aby byly evropské statistiky v souladu se zásadami profesionální nezávislosti, nestrannosti, objektivity, spolehlivosti, statistické důvěrnosti a efektivity nákladů.
(16)
Jelikož se jednotlivé soubory environmentálních hospodářských účtů nacházejí ve stádiu vývoje a jsou na různém stupni zralosti, měla by být přijata modulární struktura umožňující přiměřenou pružnost, aby bylo mimo jiné možné zavést další moduly.
(17)
Měl by být zaveden program pilotních studií s cílem zlepšit kvalitu výkaznictví a údajů, posílit metodiku a připravit se na další vývoj.
(18)
Před zavedením dalších zpravodajských povinností by mělo být provedeno posouzení proveditelnosti.
(19)
Komise by měla mít pravomoc povolit členským státům během přechodných období výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy.
(20)
Unie by měla podporovat zavádění environmentálních hospodářských účtů ve třetích zemích, zejména pak v zemích, které sdílí některé složky životního prostředí (zejména vodu) s členskými státy EU.
(21)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření společného rámce pro sběr údajů, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení modulů environmentálnímu, hospodářskému a technickému vývoji a poskytnutí metodických pokynů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení a řádného fungování systému evropských environmentálních hospodářských účtů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (6).
(24)
Byl konzultován Výbor pro evropský statistický systém,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný rámec pro sběr, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů za účelem vytváření environmentálních hospodářských účtů jakožto satelitních účtů k ESA 95 tím, že stanoví metodiku, společné standardy, definice, klasifikace a účetní pravidla, jež mají být používány pro sestavování environmentálních hospodářských účtů.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„emisí do ovzduší“ fyzický tok plynných látek nebo prachových částic z národního hospodářství (výrobních nebo spotřebních procesů) do ovzduší, které je součástí systému životního prostředí;
2)
„daní související s životním prostředím“ daň, jejíž daňový základ tvoří fyzická jednotka (případně její zástupná jednotka) něčeho, co má určitý prokázaný negativní vliv na životní prostředí, a která je v systému ESA-95 označena jako daň;
3)
„účty materiálových toků na makroekonomické úrovni (EW-MFA)“ ucelené zaznamenávání materiálových vstupů do národního hospodářství, změn materiálových zásob v hospodářství a materiálových výstupů do jiných hospodářství nebo do životního prostředí.
Článek 3
Moduly
1. Environmentální hospodářské účty, které mají být sestavovány v rámci společného rámce podle článku 1, se dělí do těchto modulů:
a)
modul pro účty emisí do ovzduší uvedený v příloze I;
b)
modul pro daně související s životním prostředím podle ekonomických činností uvedený v příloze II;
c)
modul pro účty materiálových toků na makroekonomické úrovni uvedený v příloze III.
2. Každá příloha obsahuje tyto údaje:
a)
cíle, pro které mají být účty sestavovány;
b)
rozsah pokrytí účtů;
c)
seznam ukazatelů, pro které mají být sestavovány a předávány údaje;
d)
první referenční rok, četnost a lhůty pro předávání sestavených uvedených účtů;
e)
vykazovací tabulky;
f)
maximální délku přechodných období uvedených v článku 8, na která může Komise povolit výjimky.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9, je-li to nezbytné s ohledem na environmentální, hospodářský nebo technický vývoj, za účelem:
a)
poskytnutí metodických pokynů a
b)
aktualizace příloh uvedených v odstavci 1 týkající se informací uvedených v odst. 2 písm. c), d) a e),
Při výkonu pravomoci podle tohoto odstavce Komise zajistí, aby jí vydané akty v přenesené pravomoci nepředstavovaly pro členské státy a respondenty další podstatnou administrativní zátěž.
Článek 4
Pilotní studie
1. Komise vypracuje program pro pilotní studie, které by měly členské státy provést na základě dobrovolnosti, s cílem zlepšit kvalitu vykazování a údajů, vytvořit dlouhodobé časové řady a vyvinout metodiku. Program zahrnuje pilotní studie, které mají ověřit proveditelnost zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů. Při vypracovávání tohoto programu Komise zajistí, aby členským státům a respondentům nevznikla žádná další administrativní nebo finanční zátěž.
2. Závěry z pilotních studií Komise vyhodnotí a zveřejní, přičemž vezme v úvahu přínosy dostupnosti údajů v poměru k nákladům na jejich sběr a k administrativní zátěži respondentů. Tyto závěry se zohlední v návrzích na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jež může Komise zahrnout do zprávy podle článku 10.
Článek 5
Sběr údajů
1. V souladu s přílohami tohoto nařízení členské státy shromažďují údaje nezbytné pro sledování ukazatelů uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. c).
2. Členské státy shromažďují potřebné údaje tak, že uplatní zásadu administrativního zjednodušení a kombinují tyto zdroje:
a)
zjišťování;
b)
postupy statistického odhadování v případě, že některé ukazatele nebyly sledovány u všech jednotek;
c)
administrativní zdroje.
3. Členské státy informují Komisi a poskytnou podrobné údaje o použitých metodách a zdrojích.
Článek 6
Předávání údajů Komisi (Eurostatu)
1. Členské státy předají Komisi (Eurostatu) údaje uvedené v přílohách, včetně důvěrných údajů, a to ve lhůtách stanovených v těchto přílohách.
2. Údaje se předávají v příslušném technickém formátu, který stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
Článek 7
Posouzení kvality
1. Pro účely tohoto nařízení se na údaje, které mají být předány, použijí kritéria kvality uvedená v čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 223/2009.
2. Členské státy předloží Komisi (Eurostatu) zprávu o kvalitě předávaných údajů.
3. Při uplatňování kritérií kvality uvedených v odstavci 1 na údaje, na které se vztahuje toto nařízení, přijme Komise prováděcí akty ke stanovení způsobu zpracování, struktury a periodicity zpráv o kvalitě. Tyto akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
4. Komise (Eurostat) posoudí kvalitu předávaných údajů a může do jednoho měsíce od jejich obdržení požádat dotyčný členský stát, aby předložil doplňující informace ohledně těchto údajů nebo případně souboru revidovaných údajů.
Článek 8
Výjimky
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými povolí členským státům během přechodných období uvedených v přílohách výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
2. Za účelem získání výjimky podle odstavce 1 předloží dotyčný členský stát Komisi řádně odůvodněnou žádost do 12. listopadu 2011.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 je Komisi svěřena na dobu pěti let od 11. srpna 2011. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Zprávy a přezkum
Komise předloží do 31. prosince 2013 Evropskému parlamentu a Radě a poté jim předkládá každé tři roky zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Ve zprávě se vyhodnotí zejména kvalita předávaných údajů, metody shromažďování údajů, administrativní zátěž pro členské státy a respondenty, jakož i proveditelnost a efektivnost těchto statistik.
Ke zprávě budou ve vhodných případech a s přihlédnutím k závěrům podle čl. 4 odst. 2 připojeny návrhy:
-
na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jako jsou například výdaje a výnosy spojené s ochranou životního prostředí (EPER)/účty výdajů na ochranu životního prostředí (EPEA), sektor environmentálního zboží a služeb (EGSS), účty energií, dotace související s životním prostředím, účty výdajů na využívání, správu a řízení přírodních zdrojů (RUMEA), účty vody (kvantitativní a kvalitativní), účty odpadů, účty lesů, účty ekosystémových služeb, účty materiálových zásob na makroekonomické úrovni (EW-MSA) a měření nevyužitých vytěžených zemních materiálů (včetně zeminy),
-
zaměřené na další zvyšování kvality údajů a metod jejich shromažďování, čímž se zlepší pokrytí a srovnatelnost údajů a sníží administrativní zátěž pro podniky a správní orgány.
Článek 11
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro evropský statistický systém zřízený nařízením (ES) č. 223/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 12
Vstup v platnost
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 6. července 2011.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 691/2011
zo 6. júla 2011
o európskych environmentálnych ekonomických účtoch
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 338 ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
V článku 3 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii sa okrem iného ustanovuje, že Únia „sa usiluje o trvalo udržateľný rozvoj Európy založený na vyváženom hospodárskom raste a cenovej stabilite, o sociálne trhové hospodárstvo s vysokou konkurencieschopnosťou zamerané na dosiahnutie plnej zamestnanosti a sociálneho pokroku, ako aj o vysokú úroveň ochrany životného prostredia a zlepšenie jeho kvality“.
(2)
Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES z 22. júla 2002, ktorým sa ustanovuje šiesty environmentálny akčný program Spoločenstva (2), potvrdilo, že spoľahlivé informácie o stave životného prostredia a o základných trendoch, tlakoch a faktoroch zmeny životného prostredia sú nevyhnutné na tvorbu a realizáciu účinnej politiky a na všeobecnejšej úrovni aj na posilnenie postavenia občanov. Mali by sa vyvíjať nástroje zamerané na zvýšenie verejného povedomia o vplyvoch hospodárskej činnosti na životné prostredie.
(3)
Pre trvalo udržateľný rozvoj Únie bude v budúcnosti rozhodujúci vedecky podložený prístup k meraniu nedostatku zdrojov.
(4)
Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1578/2007/ES z 11. decembra 2007 o štatistickom programe Spoločenstva na roky 2008 až 2012 (3) odkazuje jasne na potrebu vysokokvalitnej štatistiky a účtov v oblasti životného prostredia. Okrem toho v rámci hlavných iniciatív na roky 2008 až 2012 sa uvádza, že v prípade potreby by sa mali vypracovať právne základy pre hlavné oblasti zberu environmentálnych údajov, na ktoré sa v súčasnosti nevzťahujú právne akty.
(5)
Vo svojom oznámení z 20. augusta 2009 s názvom Viac ako HDP - Meradlo pokroku v meniacom sa svete Komisia uznala potrebu doplniť existujúce ukazovatele o údaje, ktoré zahŕňajú environmentálne a sociálne aspekty, aby bolo možné tvoriť jednotnejšiu a komplexnejšiu politiku. Environmentálne ekonomické účty poskytujú v tomto smere prostriedok na monitorovanie tlakov, ktoré vyvíja hospodárstvo na životné prostredie, a na preskúmanie toho, ako by sa tieto tlaky mohli zmierniť. Environmentálne ekonomické účty znázorňujú vzájomné pôsobenie medzi hospodárskymi faktormi, faktormi týkajúcimi sa domácností a environmentálnymi faktormi a následne poskytujú viac informácií ako samotné národné účty. Sú významným zdrojom údajov pre rozhodnutia v oblasti životného prostredia a Komisia by ich mala využívať pri vypracúvaní hodnotení vplyvu. Vytvorenie rámca pre údaje, ktorý popri hospodárskych otázkach dôsledne zahŕňa aj environmentálne otázky, je ešte dôležitejšie z hľadiska zásad trvalo udržateľného rozvoja a úsilia o dosiahnutie hospodárstva vyznačujúceho sa efektívnym využívaním zdrojov a nízkou mierou znečistenia, ako sa uvádza v stratégii Európa 2020 a v rôznych významných iniciatívach.
(6)
Európsky systém účtov (ESÚ) ustanovený nariadením Rady (ES) č. 2223/96 z 25. júna 1996 o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Spoločenstve (4) (ďalej len „ESÚ 95“) v súlade so systémom národných účtov (SNÚ), ktorý prijala Štatistická komisia Organizácie Spojených národov vo februári 1993, je hlavným nástrojom hospodárskej štatistiky Únie, ako aj mnohých hospodárskych ukazovateľov (vrátane HDP). Rámec ESÚ sa môže využívať na analýzu a hodnotenie rôznych aspektov hospodárstva (napríklad jeho štruktúry, osobitných častí, vývoja v čase), hoci v prípade potreby určitých osobitných údajov, napr. analýzy vzájomného pôsobenia medzi životným prostredím a hospodárstvom, je najlepším riešením vypracovanie samostatných satelitných účtov.
(7)
Európska rada vo svojich záveroch z júna 2006 vyzvala Úniu a jej členské štáty, aby rozšírili národné účty o kľúčové aspekty trvalo udržateľného rozvoja. Národné účty by sa preto mali doplniť o integrované environmentálne ekonomické účty, ktoré poskytujú plne konzistentné údaje.
(8)
Je veľmi dôležité, aby sa hneď, ako bude systém plne funkčný, európske environmentálne ekonomické účty aktívne a správne používali vo všetkých členských štátoch a pri tvorbe všetkých príslušných politík Únie ako kľúčový vstup na hodnotenia vplyvu, akčné plány, legislatívne návrhy a ostatné významné výsledky politického procesu.
(9)
Aktuálnejšie údaje možno získavať aj pomocou krátkodobých predpovedí (tzv. „now-casting“), pri ktorých sa na stanovenie spoľahlivých odhadov používajú štatistické techniky podobné tým, ktoré sa používajú pri dlhodobejších predpovediach.
(10)
Satelitné účty umožňujú flexibilne rozšíriť analytickú kapacitu národných účtov vo vybraných oblastiach spoločenského záujmu, ako sú tlaky na životné prostredie vyplývajúce z ľudskej činnosti, bez preťaženia alebo narušenia centrálneho systému. Satelitné účty by sa mali pravidelne a v zrozumiteľnej forme sprístupňovať verejnosti.
(11)
Systém integrovaných environmentálnych ekonomických účtov (System of Integrated Environmental Economic Accounts - SEEA), ktorý Organizácia Spojených národov, Európska komisia, Medzinárodný menový fond, Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj a Svetová banka spoločne vytvorili, je satelitným systémom SNÚ. Spája ekonomické a environmentálne informácie do spoločného rámca na meranie prínosu životného prostredia pre hospodárstvo a vplyvu hospodárstva na životné prostredie. Tvorcom politiky poskytuje ukazovatele a opisnú štatistiku na monitorovanie týchto interakcií, ako aj databázu na strategické plánovanie a analýzu politiky, aby mohli určiť udržateľnejšie cesty rozvoja.
(12)
V SEEA sa podľa možností zlučujú a spájajú rôzne kategórie environmentálnych ekonomických účtov. Všetky tieto kategórie vo všeobecnosti rozširujú existujúce koncepty nákladov, tvorby kapitálu a objem kapitálu týkajúce sa SNÚ ich doplnením o ďalšie údaje vo fyzickej forme, s cieľom zahrnúť environmentálne náklady a využívanie prírodného bohatstva vo výrobe, alebo ich zmenou prostredníctvom zohľadnenia týchto účinkov v peňažnej forme. V rámci tejto všeobecnej orientácie sa viacero existujúcich kategórií značne líši z hľadiska metodiky a riešených environmentálnych problémov.
(13)
Komisia predstavila svoju prvú stratégiu „zelených účtov“ v roku 1994. Odvtedy Komisia (Eurostat) a členské štáty vypracovali a otestovali metódy účtovania do takej miery, že v súčasnosti viacero členských štátov pravidelne predkladá prvé súbory environmentálnych ekonomických účtov. Najbežnejšími účtami sú účty fyzických tokov emisií do ovzdušia (vrátane skleníkových plynov) a účty fyzických tokov materiálovej spotreby a peňažné účty súvisiace s výdavkami určenými na ochranu životného prostredia a s daňami súvisiacimi so životným prostredím.
(14)
Jedným z cieľov obdobia, na ktoré sa vzťahuje štatistický program Spoločenstva na roky 2008 až 2012, je uskutočniť iniciatívy zamerané na to, aby sa v určitých oblastiach, v ktorých sa pravidelne vypracúvajú európske štatistiky a ktoré dosiahli dostatočnú zrelosť, nahradili dohody právnymi predpismi Únie.
(15)
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 z 11. marca 2009 o európskej štatistike (5) stanovuje referenčný rámec európskych environmentálnych ekonomických účtov. Vyžaduje sa v ňom najmä, aby európske štatistiky boli v súlade so zásadami odbornej nezávislosti, nestrannosti, objektívnosti, spoľahlivosti, štatistickej dôvernosti a nákladovej efektívnosti.
(16)
Keďže sa vypracúvajú rôzne súbory environmentálnych ekonomických účtov, ktoré sú v rôznych štádiách zrelosti, mala by sa prijať modulová štruktúra, ktorá poskytne primeranú flexibilitu a umožní okrem iného zavádzať ďalšie moduly.
(17)
Mal by sa vytvoriť program pilotných štúdií na zlepšenie vykazovania a kvality údajov, zlepšenie metodík a na prípravu na ďalší vývoj.
(18)
Pred zavedením ďalších požiadaviek na vykazovanie by sa mala posúdiť ich uskutočniteľnosť.
(19)
Komisia by mala byť oprávnená udeľovať členským štátom počas prechodných období výnimky, ak sú potrebné významné úpravy ich národných štatistických systémov.
(20)
Únia by mala podnecovať zavádzanie environmentálnych ekonomických účtov v tretích krajinách, najmä v tých, ktoré majú s členskými štátmi spoločné environmentálne zdroje (najmä vodu).
(21)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to ustanovenie spoločného rámca na zber, zostavovanie, zasielanie a vyhodnocovanie európskych environmentálnych ekonomických účtov, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale možno ho lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(22)
S cieľom prispôsobiť moduly environmentálnemu, hospodárskemu a technickému rozvoju, ako aj poskytnúť metodické usmernenie, mala by sa Komisii udeliť právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočnila vhodné konzultácie, a to aj na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by mala Komisia zabezpečiť súčasné, včasné a vhodné postúpenie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(23)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (6).
(24)
Uskutočnili sa konzultácie s Výborom pre Európsky štatistický systém,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto nariadením sa ustanovuje spoločný rámec na zber, zostavovanie, zasielanie a vyhodnocovanie európskych environmentálnych ekonomických účtov na účely vytvorenia environmentálnych ekonomických účtov ako satelitných účtov k ESÚ 95 prostredníctvom stanovenia metodiky, spoločných noriem, vymedzenia pojmov, klasifikácií a účtovných pravidiel, ktoré sa majú použiť na zostavovanie environmentálnych ekonomických účtov.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
1.
„emisia do ovzdušia“ je fyzický tok plynných alebo tuhých materiálov z národného hospodárstva (výrobné alebo spotrebné procesy) do atmosféry (súčasť environmentálneho systému);
2.
„daň súvisiaca so životným prostredím“ je daň, ktorej základom je fyzická jednotka (alebo náhrada fyzickej jednotky) niečoho, čo má preukázaný osobitný negatívny vplyv na životné prostredie, a je označená za daň v ESÚ 95;
3.
„účty materiálových tokov v rámci celého hospodárstva (economy-wide material flow accounts - EW-MFA)“ sú jednotné súhrny materiálových vstupov do národných hospodárstiev, zmien materiálových zásob v rámci hospodárstva a materiálových výstupov do iných hospodárstiev alebo do životného prostredia.
Článok 3
Moduly
1. Environmentálne ekonomické účty, ktoré sa majú zostavovať v rámci spoločného rámca uvedeného v článku 1, sa zoskupujú do týchto modulov:
a)
modul na účty emisií do ovzdušia stanovený v prílohe I;
b)
modul na dane súvisiace so životným prostredím podľa hospodárskej činnosti stanovený v prílohe II;
c)
modul na účty materiálových tokov v rámci celého hospodárstva stanovený v prílohe III.
2. Každá príloha obsahuje tieto informácie:
a)
ciele, na ktoré sa majú účty zostavovať;
b)
pokrytie účtami;
c)
zoznam charakteristík, o ktorých sa majú zostavovať a zasielať údaje;
d)
prvý referenčný rok, periodicita a lehoty zasielania na zostavovanie účtov;
e)
vykazovacie tabuľky;
f)
maximálna dĺžka prechodných období uvedených v článku 8, počas ktorých môže Komisia udeliť výnimky.
3. Ak je to potrebné na zohľadnenie environmentálneho, hospodárskeho a technického rozvoja, Komisia bude splnomocnená na prijímanie delegovaných aktov v súlade s článkom 9 s cieľom:
a)
poskytnúť metodické usmernenie a
b)
aktualizovať prílohy uvedené v odseku 1, pokiaľ ide o informácie uvedené v odseku 2 písm. c) až e).
Komisia pri vykonávaní svojich právomoci podľa tohto odseku zabezpečí, aby jej delegované akty výrazne dodatočne nezvýšili administratívne zaťaženie členských štátov a respondentov.
Článok 4
Pilotné štúdie
1. Komisia vypracuje program pilotných štúdií, ktoré na dobrovoľnej báze vykonajú členské štáty s cieľom zlepšiť vykazovanie a kvalitu údajov, zaviesť dlhé časové rady a rozvinúť metodiku. Tento program bude obsahovať pilotné štúdie na testovanie toho, či je možné zaviesť nové moduly environmentálnych ekonomických účtov. Pri vypracúvaní programu Komisia zabezpečí, aby sa nezvýšilo administratívne ani finančné zaťaženie členských štátov a respondentov.
2. Komisia zhodnotí a uverejní zistenia pilotných štúdií, pričom zohľadní prínosy dostupnosti údajov vo vzťahu k nákladom na zber a administratívnemu zaťaženiu respondentov. Tieto zistenia sa zohľadnia v návrhoch na zavedenie nových modulov environmentálnych ekonomických účtov, ktoré môže Komisia začleniť do správy uvedenej v článku 10.
Článok 5
Zber údajov
1. V súlade s prílohami k tomuto nariadeniu zbierajú členské štáty údaje potrebné na sledovanie charakteristík uvedených v článku 3 ods. 2 písm. c).
2. Členské štáty pri zbere potrebných údajov využívajú kombináciu nižšie uvedených rôznych zdrojov a uplatňujú zásadu administratívneho zjednodušenia:
a)
prieskumy;
b)
postupy štatistických odhadov v prípadoch, ak sa niektoré z charakteristík nesledovali pre všetky jednotky;
c)
administratívne zdroje.
3. Členské štáty informujú Komisiu a poskytujú podrobnosti o použitých metódach a zdrojoch.
Článok 6
Zasielanie údajov Komisii (Eurostatu)
1. Členské štáty zasielajú Komisii (Eurostatu) údaje uvedené v prílohách vrátane dôverných údajov, a to v lehotách stanovených v prílohách.
2. Údaje sa zasielajú vo vhodnom technickom formáte, ktorý stanoví Komisia prostredníctvom vykonávacích aktov. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 11 ods. 2.
Článok 7
Hodnotenie kvality
1. Na účely tohto nariadenia sa na údaje, ktoré sa majú zasielať, vzťahujú kritériá kvality uvedené v článku 12 ods. 1 nariadenia (ES) č. 223/2009.
2. Členské štáty predkladajú Komisii (Eurostatu) správu o kvalite zaslaných údajov.
3. V kontexte uplatňovania kritérií kvality uvedených v odseku 1 na údaje, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, prijme Komisia vykonávacie akty s cieľom určiť formu, štruktúru a periodicitu správ o kvalite údajov. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 11 ods. 2.
4. Kvalitu zaslaných údajov posudzuje Komisia (Eurostat), ktorá môže v lehote jedného mesiaca od doručenia údajov požiadať dotknutý členský štát, aby podľa potreby predložil ďalšie informácie o údajoch alebo revidovaný súbor údajov.
Článok 8
Výnimky
1. Komisia môže prijať vykonávacie akty s cieľom udeliť členským štátom výnimky počas prechodných období uvedených v prílohách, pokiaľ národné štatistické systémy vyžadujú významné úpravy. Uvedené vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 11 ods. 2.
2. Na účely získania výnimky podľa odseku 1 predloží dotknutý členský štát do 12. novembra 2011 Komisii odôvodnenú žiadosť.
Článok 9
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto článku.
2. Delegovanie právomoci uvedené v článku 3 ods. 3 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 11. augusta 2011. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovania právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom každého obdobia.
3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 3 ods. 3 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 3 ods. 3 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade, alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 10
Podávanie správ a preskúmanie
Komisia predloží do 31. decembra 2013 a potom každé tri roky Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní tohto nariadenia. V tejto správe sa hodnotí najmä kvalita zaslaných údajov, metódy zberu údajov, administratívne zaťaženie členských štátov a respondentov, ako aj uskutočniteľnosť a účinnosť týchto štatistík.
K správe sa v prípade potreby a so zreteľom na zistenia uvedené v článku 4 ods. 2 pripoja návrhy:
-
na zavedenie nových modulov environmentálnych ekonomických účtov, ako sú výdavky a príjmy súvisiace s ochranou životného prostredia (EPER)/účty výdavkov na ochranu životného prostredia (EPEA), odvetvie environmentálnych tovarov a služieb (EGSS), energetické účty, transfery súvisiace so životným prostredím (dotácie), výdavkové účty týkajúce sa využívania zdrojov a výdavkov na správu a riadenie (RUMEA), účty týkajúce sa vôd (kvalitatívne a kvantitatívne), účty týkajúce sa odpadov, účty týkajúce sa lesov, účty týkajúce sa ekosystémových služieb, účty týkajúce sa materiálových zásob v rámci celého hospodárstva (EW-MSA) a meranie nevyužitých ťažených zemných materiálov (vrátane pôdy),
-
zamerané na ďalšie zlepšovanie kvality údajov a metód zberu údajov, čím sa zlepší pokrytie a porovnateľnosť údajov a zníži sa administratívne zaťaženie podnikov a verejnej správy.
Článok 11
Výbor
1. Komisii pomáha Výbor pre Európsky štatistický systém ustanovený nariadením (ES) č. 223/2009. Uvedený výbor sa považuje za výbor v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 12
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 6. júla 2011