NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1210/2010
ze dne 15. prosince 2010
o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (3) vyžaduje, aby úvěrové instituce a v rámci své činnosti provádění plateb ostatní poskytovatelé platebních služeb, jakož i jakýkoli jiný hospodářský subjekt, který se podílí na zpracování a veřejné distribuci bankovek a mincí, zajistily ověření pravosti u všech jimi přijatých eurobankovek a euromincí, které hodlají vrátit do oběhu, a odhalení padělků.
(2)
Doporučení Komise 2005/504/ES ze dne 27. května 2005 o ověřování pravosti euromincí a o manipulaci s euromincemi nezpůsobilými k oběhu (4) stanoví doporučené zvyklosti ohledně ověřování pravosti euromincí a zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh. Neexistence závazného společného rámce ověřování pravosti má však za následek různé zvyklosti v jednotlivých členských státech, a nemůže tudíž zajistit jednotnou ochranu měny v celé eurozóně.
(3)
V zájmu dosažení účinného a jednotného ověřování pravosti euromincí v celé eurozóně je tedy nezbytné zavést závazná pravidla provádění společných postupů ověřování pravosti euromincí v oběhu a uplatňování kontrolních mechanismů těchto postupů ze strany vnitrostátních orgánů.
(4)
V průběhu ověřování pravosti by měly být také zjišťovány pravé euromince, které jsou nevhodné pro oběh. Oběh nevhodných mincí ztěžuje jejich používání, zvláště v automatech na mince, a může u uživatelů vyvolat nejasnosti ohledně pravosti takových mincí. Nevhodné mince by se měly z oběhu stáhnout. Proto členské státy nezbytně potřebují závazná pravidla pro zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh a jejich náhradu.
(5)
V zájmu koordinace postupů při ověřování pravosti by mělo Evropské technické a vědecké středisko (ETVS), které bylo zřízeno rozhodnutím Komise 2005/37/ES (5), po konzultaci se skupinou odborníků na padělání mincí zmíněnou v uvedeném rozhodnutí dále určit podrobné požadavky na ověřování pravosti mincí a na školení v této oblasti, specifikace ověřování euromincí nevhodných pro oběh a další praktická prováděcí ustanovení.
(6)
Aby mohly členské státy svůj stávající systém pravidel a postupů postupně přizpůsobit ustanovením tohoto nařízení, měly by mít možnost stanovit během přechodného období do 31. prosince 2014 výjimky týkající se typů strojů pro zpracování mincí, které budou používány pro ověřování pravosti euromincí, a počet těchto strojů, které budou každoročně prověřovány.
(7)
Každý vnitrostátní orgán, jenž zachází s euromincemi nevhodnými pro oběh, by měl mít možnost v souladu s tímto nařízením požadovat manipulační poplatek, který pokryje náklady související s tímto postupem. Manipulační poplatky by se neměly vztahovat na malá množství odevzdaných euromincí nevhodných pro oběh. Členské státy by měly mít možnost osvobodit od manipulačních poplatků osoby, které s příslušnými orgány úzce spolupracují na stahování padělaných nebo nevhodných mincí z oběhu. Členské státy by měly být schopny přijímat pytle či bedny smíšených padělaných a nevhodných mincí, aniž by požadovaly poplatek, je-li to ve veřejném zájmu.
(8)
Každý členský stát by měl zavést příslušné sankce za porušení předpisů s cílem dosáhnout v celé eurozóně rovnocenného systému ověřování pravosti euromincí a zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh.
(9)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž účinného a jednotného ověřování pravosti euromincí v celé eurozóně, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států z důvodu rozdílů v národních zvyklostech, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví postupy nezbytné pro ověřování pravosti euromincí a pro zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„ověřováním pravosti euromincí“ proces ověřování, zda jsou euromince pravé a vhodné pro oběh;
b)
„euromincemi nevhodnými pro oběh“ euromince, které jsou pravé, ale jež byly odmítnuty během procesu ověřování pravosti, nebo euromince, jejichž vzhled byl značně pozměněn;
c)
„určeným vnitrostátním orgánem“ národní mincovní analytické středisko nebo jiný orgán určený dotyčným členským státem;
d)
„institucemi“ instituce a subjekty uvedené v čl. 6 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 1338/2001, s výjimkou subjektů uvedených v třetí odrážce uvedeného pododstavce;
e)
„skupinou odborníků na padělání mincí“ skupina uvedená v rozhodnutí 2005/37/ES.
KAPITOLA II
OVĚŘOVÁNÍ PRAVOSTI EUROMINCÍ
Článek 3
Ověřování pravosti euromincí
1. Instituce zajistí ověření pravosti u všech jimi přijatých euromincí, které hodlají vrátit do oběhu. Tuto povinnost splní s pomocí:
a)
strojů pro zpracování mincí zařazených do seznamu strojů pro zpracování mincí uvedeného v čl. 5 odst. 2 nebo
b)
zaměstnanců vyškolených v souladu s postupy stanovenými členskými státy.
2. Po ověření pravosti jsou všechny podezřelé padělané mince a euromince nevhodné pro oběh odevzdány určenému vnitrostátnímu orgánu.
3. Padělané euromince předané příslušným vnitrostátním orgánům v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 1338/2001 nepodléhají manipulačním ani jiným poplatkům. Pokud jde o euromince nevhodné pro oběh, použije se kapitola III tohoto nařízení.
Článek 4
Požadované zkoušky a stroje pro zpracování mincí
1. Při provádění čl. 3 odst. 1 písm. a) používají instituce pouze ty typy strojů pro zpracování mincí, které úspěšně prošly detekční zkouškou provedenou určeným vnitrostátním orgánem nebo Evropským technickým a vědeckým střediskem (ETVS) a které byly v době jejich pořízení zařazeny na seznam na internetových stránkách v souladu s čl. 5 odst. 2. Instituce zajistí, aby tyto stroje byly pravidelně nastavovány tak, aby byla zachována jejich detekční schopnost, přičemž se zohlední změny v seznamu uvedeném v čl. 5 odst. 2. Účelem detekční zkoušky je zajistit, aby stroj pro zpracování mincí dokázal odmítat známé typy padělaných euromincí a současně s tím i euromince nevhodné pro oběh a všechny další mincím podobné předměty, které neodpovídají specifikacím pravých euromincí.
2. Členské státy mohou během přechodného období do 31. prosince 2014 stanovit zvláštní výjimky z první věty odstavce 1 pro stroje pro zpracování mincí, které byly ke dni 11. ledna 2011 již v provozu a které se osvědčily při rozpoznávání padělaných euromincí, euromincí nevhodných pro oběh a jiných mincím podobných předmětů, které neodpovídají specifikacím pravých euromincí, a to i v případě, že tyto stroje nejsou zařazeny na seznam uvedený v čl. 5 odst. 2. Tyto výjimky se přijímají po konzultaci se skupinou odborníků na padělání mincí.
Článek 5
Nastavení strojů pro zpracování mincí
1. Aby se výrobcům strojů pro zpracování mincí umožnilo získat specifikace nezbytné pro nastavení jejich strojů za účelem rozpoznání padělaných euromincí, lze zkoušky podle článku 4 uskutečnit v určeném vnitrostátním orgánu, ETV Snebo po oboustranné dohodě v prostorách výrobce. Po úspěšném odzkoušení stroje pro zpracování mincí je vydán souhrnný zkušební protokol pro výrobce stroje s kopií pro ETVS.
2. Komise na svých internetových stránkách zveřejní souhrnný seznam všech strojů pro zpracování mincí, k nimž obdržela kladný a platný souhrnný zkušební protokol nebo k nimž takový protokol zpracovalo ETVS.
Článek 6
Kontroly ze strany členských států
1. Členské státy zavedou kontroly podle tohoto článku.
2. Členské státy provádějí každoroční kontroly přímo v institucích s cílem prověřit správné fungování reprezentativního počtu používaných strojů pro zpracování mincí formou detekčních zkoušek. Pokud zaměstnanci institucí, v nichž je prováděna kontrola, ověřují pravost euromincí vracených do oběhu manuálně, získají členské státy od těchto institucí ujištění, že jejich zaměstnanci byli za tímto účelem řádně proškoleni.
3. V každém členském státě se ročně prověří takový počet strojů pro zpracování mincí, aby objem euromincí zpracovaných těmito stroji v daném roce představoval nejméně 25 % celkového kumulovaného čistého objemu mincí vydaných daným členským státem od zavedení euromincí do konce předchozího roku. Počet strojů pro zpracování mincí, jež mají být prověřeny, se vypočítá z objemu třech nejvyšších nominálních hodnot euromincí určených k oběhu. Členské státy usilují o zajištění toho, aby stroje pro zpracování mincí byly prověřovány na základě rotačního systému.
4. V případě, že počet strojů pro zpracování mincí, jež mají být každoročně prověřeny podle odstavce 3 je vyšší než počet strojů používaných v jednotlivém členském státě, prověří se každoročně všechny stroje pro zpracování mincí využívané v tomto členském státě.
5. Členské státy mohou během přechodného období do 31. prosince 2014 - poté, co svůj záměr oznámí Komisi - rozhodnout, že ročně prověří takový počet strojů pro zpracování mincí, aby objem euromincí zpracovaných těmito stroji v daném roce představoval nejméně 10 % celkového kumulovaného čistého objemu mincí vydaných daným členským státem od zavedení euromincí do konce předchozího roku.
6. V rámci každoročních kontrol sledují členské státy schopnost institucí ověřovat pravost euromincí na základě:
a)
existence písemných pokynů pro používání zařízení na automatické zpracování mincí, nebo případně pro ruční zpracování;
b)
vyčleněných vhodných lidských zdrojů;
c)
existence písemného plánu údržby za účelem udržování přiměřené úrovně výkonnosti strojů pro zpracování mincí;
d)
existence písemných postupů předávání padělaných euromincí, euromincí nevhodných pro oběh a jiných mincím podobných předmětů, které neodpovídají specifikacím pravých euromincí, určenému vnitrostátnímu orgánu; a
e)
existence vnitřních kontrolních postupů uvádějících způsoby a četnost kontrol, které instituce provádějí s cílem zajistit, aby zpracovatelská střediska a jejich zaměstnanci dodržovali pokyny uvedené v tomto odstavci.
7. Pokud členský stát zjistí, že některá instituce toto nařízení porušila, přijme daná instituce opatření, kterými zajistí okamžitou nápravu tohoto porušení.
Článek 7
Technická ustanovení
Komise zajistí, aby ETVS v přiměřené lhůtě a po konzultaci se skupinou odborníků na padělání mincí vymezila technické specifikace detekční zkoušky a další praktická prováděcí ustanovení, jako jsou postupy školení, doba platnosti souhrnného zkušebního protokolu, údaje, jež je třeba zahrnout na seznam uvedený v čl. 5 odst. 2, pokyny týkající se dohledu, kontrol a auditu ze strany členských států, pravidla postupu při nápravě případů nedodržení předpisů a příslušné prahové hodnoty přijetí pravých mincí.
KAPITOLA III
ZACHÁZENÍ S EUROMINCEMI NEVHODNÝMI PRO OBĚH
Článek 8
Stahování euromincí nevhodných pro oběh a jejich náhrada
1. Členské státy stahují z oběhu euromince nevhodné pro oběh.
2. Členské státy nahradí nebo vymění euromince, jež se staly nevhodnými pro oběh kvůli dlouhému oběhu či nehodě nebo které byly během postupu ověřování pravosti odmítnuty z jiných důvodů. Členské státy mohou odmítnout náhradu euromincí nevhodných pro oběh, jež byly pozměněny buď záměrně nebo procesem, u něhož lze logicky předpokládat, že budou v jeho důsledku pozměněny, aniž by tím byla dotčena náhrada mincí shromážděných za účelem charity, například mincí z fontán.
3. Členské státy zajistí zničení stažených euromincí nevhodných pro oběh jejich fyzickou a trvalou deformací, aby nemohly být vráceny do oběhu ani odevzdány k náhradě.
Článek 9
Manipulační poplatky
1. Při náhradě nebo výměně euromincí nevhodných pro oběh může být sražen manipulační poplatek ve výši 5 % z nominální hodnoty odevzdaných euromincí. V případě kontroly celého pytle nebo bedny euromincí podle čl. 11 odst. 2 se manipulační poplatek může navýšit o dalších 15 % nominální hodnoty odevzdaných euromincí.
2. Členské státy mohou stanovit obecné nebo částečné osvobození od manipulačních poplatků v případech, kdy fyzické nebo právnické osoby odevzdávající euromince úzce a pravidelně spolupracují s určeným vnitrostátním orgánem na stahování padělaných euromincí či euromincí nevhodných pro oběh nebo je-li taková výjimka ve veřejném zájmu.
3. Náklady na přepravu a související náklady nese fyzická nebo právnická osoba odevzdávající euromince.
4. Aniž je dotčeno osvobození uvedené v odstavci 2, od manipulačního poplatku se každý rok osvobozuje nejvýše jeden kilogram každé nominální hodnoty euromincí nevhodných pro oběh na fyzickou nebo právnickou osobu odevzdávající euromince. Pokud je tento limit překročen, může se poplatek vztahovat na všechny odevzdané mince.
5. Jsou-li v rámci jedné dodávky mincí odevzdány mince ošetřené chemickými nebo jinými nebezpečnými látkami do té míry, že by mohly ohrozit zdraví osob, které s nimi zacházejí, doplní se poplatky vybírané v souladu s odstavcem 1 o další poplatek, který odpovídá 20 % nominální hodnoty odevzdaných euromincí.
Článek 10
Balení euromincí nevhodných pro oběh
1. Fyzická nebo právnická osoba odevzdávající euromince k náhradě nebo výměně je roztřídí podle nominální hodnoty do jednotných pytlů nebo beden takto:
a)
pytle nebo bedny obsahují:
i)
500 kusů mincí v nominální hodnotě 2 EUR a 500 kusů mincí v nominální hodnotě 1 EUR,
ii)
1 000 kusů mincí v nominální hodnotě 0,50 EUR, 1000 kusů mincí v nominální hodnotě 0,20 EUR a 1000 kusů mincí v nominální hodnotě 0,10 EUR,
iii)
2 000 kusů mincí v nominální hodnotě 0,05 EUR, 2000 kusů mincí v nominální hodnotě 0,02 EUR a 2000 kusů mincí v nominální hodnotě 0,01 EUR,
iv)
u menšího množství 100 mincí každé nominální hodnoty;
b)
každý pytel nebo bedna ponese identifikační údaje odevzdávající fyzické nebo právnické osoby, údaj o obsažené celkové hodnotě a nominální hodnotě mincí, hmotnost, datum zabalení a číslo pytle nebo bedny; odevzdávající fyzická nebo právnická osoba poskytne seznam s přehledem odevzdávaných pytlů nebo beden; pokud byly mince ošetřeny chemickými nebo jinými nebezpečnými látkami, ke standardnímu balení se připojí písemné prohlášení s přesným popisem látek, které byly použity;
c)
v případě, že je celkové množství euromincí nevhodných pro oběh menší než množství požadované v písmenu a), roztřídí se uvedené euromince podle nominální hodnoty a lze je odevzdat v nestandardním balení.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy zachovat jiné požadavky na balení stanovené jejich vnitrostátními právními předpisy ke dni 11. ledna 2011.
Článek 11
Kontroly euromincí nevhodných pro oběh
1. Členské státy mohou odevzdané euromince nevhodné pro oběh zkontrolovat takto:
a)
uvedené množství se ověří zvážením každého pytle nebo bedny;
b)
pravost a vizuální vzhled se zkontroluje na vzorku nejméně 10 % odevzdaných mincí.
2. V případě zjištění nesrovnalostí na základě kontrol podle odstavce 1 nebo odchylek od článku 10 se zkontroluje celý pytel nebo bedna.
3. Členské státy mohou odmítnout euromince, jejichž přijetí či zpracování představuje pro osoby, které s nimi zacházejí, zdravotní riziko nebo které nejsou standardně zabalené a označené.
Členské státy mohou stanovit opatření, která mají být přijata vůči fyzickým či právnickým osobám, které odevzdaly mince uvedené v prvním pododstavci.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Podávání zpráv, komunikace a hodnocení
1. Členské státy podávají každý rok Komisi zprávy o své činnosti týkající se ověřování pravosti euromincí. Poskytované informace musí obsahovat počet kontrol provedených podle čl. 6 odst. 2 a údaje o prověřených strojích pro zpracování mincí, o výsledcích zkoušek, o množství mincí zpracovaných těmito stroji, o počtu podezřelých padělaných euromincí, jež byly analyzovány, a o počtu nahrazených euromincí nevhodných pro oběh, jakož i podrobnosti o výjimkách podle čl. 4 odst. 2 a čl. 6 odst. 5.
2. Aby mohly členské státy kontrolovat, zda instituce dodržují ustanovení tohoto nařízení, předloží instituce členským státům na žádost nejméně jednou ročně alespoň následující informace:
a)
typy a počet používaných strojů pro zpracování mincí;
b)
umístění každého stroje pro zpracování mincí; a
c)
množství zpracovaných mincí na jeden stroj pro zpracování mincí za rok a pro každou nominální hodnotu, a to alespoň pro tři nejvyšší nominální hodnoty.
3. Členské státy zajistí, aby informace o orgánech určených pro náhradu nebo výměnu euromincí a o konkrétních postupech, jako jsou požadavky na balení a poplatky, byly přístupné na příslušných internetových stránkách a v příslušných publikacích.
4. Po provedení analýzy zpráv obdržených od členských států předloží Komise Hospodářskému a finančnímu výboru výroční zprávu o vývoji a výsledcích v oblasti ověřování pravosti euromincí a o euromincích nevhodných pro oběh.
5. Do 30. června 2014 Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování a dopadech tohoto nařízení. K této zprávě lze případně připojit legislativní návrhy, kterými se toto nařízení upřesňuje nebo mění, zejména s ohledem na články 6 a 8.
Článek 13
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí v případě porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012, s výjimkou kapitoly III, která se použije ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku 15. prosince 2010.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1210/2010
z 15. decembra 2010
o overovaní pravosti euromincí a manipulácii s euromincami nevhodnými do obehu
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 133,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskej centrálnej banky (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2)
keďže:
(1)
Nariadenie Rady (ES) č. 1338/2001 z 28. júna 2001 stanovujúce opatrenia nevyhnutné na ochranu eura proti falšovaniu (3) vyžaduje od úverových inštitúcií a v rozsahu ich platobnej aktivity od iných poskytovateľov platobných služieb, ako aj od akejkoľvek inštitúcie zapojenej do spracovania a distribúcie bankoviek a mincí pre verejnosť, zabezpečenie kontroly pravosti a identifikácie sfalšovaných eurobankoviek a mincí, ktoré dostali a ktoré plánujú vrátiť do obehu.
(2)
Odporúčanie Komisie 2005/504/ES z 27. mája 2005 o overovaní pravosti euromincí a manipulácii s euromincami nevhodnými do obehu (4) poskytuje odporúčané postupy pre overovanie pravosti euromincí a manipuláciu s euromincami nevhodnými do obehu. Avšak chýbajúci povinný spoločný rámec pre overovanie pravosti mincí má za následok rozdielne postupy medzi členskými štátmi, a preto nemôže zabezpečiť jednotnú ochranu meny v celej eurozóne.
(3)
Na účely dosiahnutia efektívneho a jednotného overovania pravosti euromincí v celej eurozóne je potrebné predložiť záväzné pravidlá zavádzania spoločných postupov overovania pravosti euromincí v obehu a zavádzania kontrolných mechanizmov týchto postupov vnútroštátnymi úradmi.
(4)
Počas postupu overovania pravosti by sa mali zistiť aj pravé euromince, ktoré nie sú vhodné do obehu. Obeh nevhodných mincí sťažuje ich použitie, hlavne v automatoch na mince, a môžu zmiasť užívateľov, čo sa týka pravosti týchto mincí. Nevhodné mince by sa mali vylúčiť z obehu. Preto sú potrebné spoločné záväzné pravidlá pre členské štáty týkajúce sa manipulácie s euromincami nevhodnými do obehu a ich nahrádzania.
(5)
Na účely koordinácie zavádzania postupov overovania pravosti by malo Európske vedecko-technické centrum (EVTC), založené rozhodnutím Komisie 2005/37/ES (5), po konzultácii expertnej skupiny proti falšovaniu mincí, na ktorú sa odkazuje v uvedenom rozhodnutí, bližšie určiť detaily požiadaviek na testovanie pravosti mincí a zaškoľovanie, ako aj podrobnosti o preverovaní euromincí nevhodných do obehu a iné praktické vykonávacie ustanovenia.
(6)
S cieľom umožniť postupné prispôsobenie súčasného systému pravidiel a postupov ustanoveniam tohto nariadenia by členské štáty mali mať možnosť umožniť počas prechodného obdobia do 31. decembra 2014 odchýlky týkajúce sa typov zariadení na triedenie mincí používaných na overovanie pravosti euromincí a počtu týchto zariadení, ktoré treba overiť každý rok.
(7)
Každý vnútroštátny orgán, ktorý nakladá s euromincami nevhodnými do obehu, by mal mať možnosť zaviesť manipulačný poplatok v súlade s týmto nariadením s cieľom pokryť náklady súvisiace s týmto procesom. Manipulačné poplatky by sa nemali vyberať pri odovzdávaní malého množstva euromincí nevhodných do obehu. Členské štáty by mali mať možnosť poskytnúť výnimky z manipulačných poplatkov osobám, ktoré úzko spolupracujú s príslušnými orgánmi pri sťahovaní sfalšovaných alebo nevhodných mincí z obehu. Členské štáty by mali mať možnosť povoliť vrecká alebo škatule zmiešaných sfalšovaných mincí a mincí nevhodných do obehu bez zavedenia poplatku, ak je to vo verejnom záujme.
(8)
Každý členský štát by mal zaviesť sankcie za porušovanie predpisov, pričom cieľom je dosiahnuť rovnaké overovanie pravosti euromincí a nakladanie s euromincami nevhodnými do obehu v celej eurozóne.
(9)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to efektívne a jednotné overovanie pravosti euromincí v celej eurozóne, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov kvôli rozdielom vo vnútroštátnych postupoch, ale možno ho lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
PREDMET ÚPRAVY A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
Predmet úpravy
Toto nariadenie ustanovuje postupy potrebné na overenie pravosti euromincí a na manipuláciu s euromincami nevhodnými do obehu.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účel tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
a)
„overovanie pravosti euromincí“ znamená proces overovania toho, či sú euromince pravé a vhodné do obehu;
b)
„euromince nevhodné do obehu“ znamenajú euromince, ktoré sú pravé, ale boli vyradené počas postupu overovania pravosti, alebo euromince, ktorých vzhľad sa výrazne zmenil;
c)
„poverený vnútroštátny orgán“ znamená národné centrum pre analýzu mincí alebo iný orgán určený daným členským štátom;
d)
„inštitúcie“ znamenajú inštitúcie uvedené v článku 6 ods. 1 prvom pododseku nariadenia (ES) č. 1338/2001 s výnimkou inštitúcií uvedených v tretej zarážke uvedeného pododseku;
e)
„ESFM“(expertná skupina proti falšovaniu mincí) znamená skupinu expertov proti falšovaniu mincí uvedenú v rozhodnutí 2005/37/ES.
KAPITOLA II
OVEROVANIE PRAVOSTI EUROMINCÍ
Článok 3
Overovanie pravosti euromincí
1. Inštitúcie zabezpečia, aby euromince, ktoré prijali a ktoré plánujú vrátiť do obehu, podliehali postupu overovania pravosti. Túto povinnosť uskutočnia prostredníctvom:
a)
zariadení na triedenie mincí zo zoznamu zariadení na triedenie mincí uvedeného v článku 5 ods. 2; alebo
b)
personálu vyškoleného v súlade s podmienkami určenými členskými štátmi.
2. Na základe overovania pravosti sa všetky euromince, pri ktorých existuje podozrenie, že môžu byť sfalšované, a euromince nevhodné do obehu odovzdajú poverenému vnútroštátnemu orgánu.
3. Sfalšované euromince odovzdané príslušným vnútroštátnym orgánom v súlade s článkom 6 nariadenia (ES) č. 1338/2001 nepodliehajú manipulačným alebo iným poplatkom. Pokiaľ ide o euromince nevhodné do obehu, uplatňuje sa kapitola III tohto nariadenia.
Článok 4
Požadované testovanie a zariadenia na triedenie mincí
1. Pri vykonávaní článku 3 ods. 1 písm. a) inštitúcie používajú iba tie druhy zariadení na triedenie mincí, ktoré úspešne prešli testom rozpoznávania, ktorý vykonal poverený vnútroštátny orgán alebo EVTC, a ktoré boli v čase nákupu uvedené na internetovej stránke, na ktorú sa odkazuje v článku 5 ods. 2 Inštitúcie zaručia pravidelné nastavovanie týchto zariadení, aby sa zachovala ich schopnosť rozpoznávania, pričom zohľadňujú úpravy zoznamu, na ktorý sa odkazuje v článku 5 ods. 2 Test rozpoznávania musí byť navrhnutý tak, aby zabezpečil, že zariadenia na triedenie mincí dokážu vyradiť známe typy sfalšovaných euromincí a súčasne aj euromincí nevhodných do obehu a ostatné minciam podobné predmety, ktoré nespĺňajú normy pravých euromincí.
2. Na prechodné obdobie do 31. decembra 2014 členské štáty môžu umožniť osobitné odchýlky od prvej vety odseku 1 pre zariadenia na triedenie mincí, ktoré boli používané 11. januára 2011 a ktoré sú schopné rozpoznať sfalšované euromince, euromince nevhodné do obehu a ostatné minciam podobné predmety, ktoré nespĺňajú normy pravých euromincí, i keď tieto zariadenia nie sú zahrnuté do zoznamu uvedeného v článku 5 ods. 2 Tieto odchýlky sa prijmú po konzultáciách s ESFM.
Článok 5
Nastavenie zariadení na triedenie mincí
1. S cieľom umožniť výrobcom zariadení na triedenie mincí získanie špecifikácií potrebných na nastavenie ich zariadení tak, aby rozpoznávali sfalšované euromince, môže byť v priestoroch povereného vnútroštátneho orgánu, EVTC alebo na základe bilaterálnej dohody v priestoroch výrobcu vykonané testovanie v súlade s článkom 4. Po úspešnom testovaní zariadenia na triedenie mincí sa vystaví súhrnná správa o teste rozpoznávania pre výrobcu a kópia pre EVTC.
2. Komisia zverejní na svojej internetovej stránke konsolidovaný zoznam všetkých zariadení na triedenie mincí, ku ktorým EVTC dostalo alebo vypracovalo pozitívnu a platnú súhrnnú správu o teste rozpoznávania.
Článok 6
Kontroly členskými štátmi
1. Členské štáty zavedú kontroly stanovené v tomto článku.
2. Členské štáty každoročne vykonávajú v inštitúciách kontrolu na mieste s cieľom overiť prostredníctvom testov rozpoznávania správne fungovanie reprezentatívneho množstva používaných zariadení na triedenie mincí. Ak majú overovať pravosť euromincí, ktoré majú byť vrátené do obehu, zamestnanci inštitúcií ručne, členské štáty získajú od týchto inštitúcií záruku, že ich zamestnanci sú na tento účel náležite vyškolení.
3. Počet zariadení na triedenie mincí, ktoré sa majú každoročne overiť v každom členskom štáte, musí byť taký, aby objem euromincí triedených týmito zariadeniami počas daného roka predstavoval aspoň 25 % celkového kumulovaného čistého objemu mincí vydaných týmto členským štátom od zavedenia euromincí do konca predchádzajúceho roka. Počet zariadení na triedenie mincí, ktoré sa majú overiť, sa vypočíta na základe objemu troch euromincí s najvyššou nominálnou hodnotou, ktoré sú určené do obehu. Členské štáty sa usilujú zabezpečiť, aby sa zariadenia na triedenie mincí overovali na základe rotácie.
4. Ak je počet zariadení na triedenie mincí, ktoré sa majú každoročne overiť v súlade s odsekom 3, vyšší ako počet zariadení prevádzkovaných v danom členskom štáte, každoročne sa overia všetky zariadenia na triedenie mincí prevádzkované v tomto členskom štáte.
5. Na prechodné obdobie do 31. decembra 2014 môžu členské štáty po oznámení Komisii rozhodnúť, že počet zariadení na triedenie mincí, ktoré sa majú každoročne overiť, má byť taký, aby počet euromincí vytriedených týmito zariadeniami počas daného roka dosiahol aspoň 10 % celkového kumulovaného čistého objemu mincí vydaných v danom členskom štáte od zavedenia euromincí do konca predchádzajúceho roka.
6. Ako súčasť ročných kontrol sledujú členské štáty schopnosť inštitúcií overovať pravosť euromincí na základe:
a)
existencie písomnej stratégie poskytujúcej pokyny v súvislosti s používaním automatického zariadenia na triedenie mincí alebo prípadne s ručným triedením;
b)
pridelenia primeraných ľudských zdrojov;
c)
existencie písomného plánu údržby na udržiavanie zariadení na triedenie mincí na vhodnej výkonnostnej úrovni;
d)
existencie písomných postupov na odovzdávanie falšovaných euromincí, euromincí nevhodných do obehu a iných predmetov podobných minciam, ktoré nespĺňajú normy pravých euromincí, poverenému vnútroštátnemu orgánu; a
e)
existencie postupov vnútornej kontroly opisujúcich podmienky a frekvenciu kontrol vykonávaných inštitúciami s cieľom zaručiť, aby ich triediace centrá a ich zamestnanci dodržiavali pokyny uvedené v tomto odseku.
7. Ak členský štát zistí porušenie tohto nariadenia, dotknutá inštitúcia prijme opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa porušenie urýchlene napravilo.
Článok 7
Technické ustanovenia
Komisia zabezpečí, aby EVTC po konzultácii s ESFM určilo v primeranom čase technické normy pre test rozpoznávania a ostatné praktické vykonávacie ustanovenia, ako sú postupy zaškoľovania, lehota platnosti súhrnnej správy o teste rozpoznávania, informácie, ktoré sa majú zahrnúť do zoznamu uvedeného v článku 5 ods. 2, usmernenia týkajúce sa kontrol, preverovania a auditu zo strany členských štátov, pravidlá nápravy v prípade porušenia predpisov, ako aj relevantné prahové hodnoty pre akceptovanie pravých mincí.
KAPITOLA III
MANIPULÁCIA S MINCAMI NEVHODNÝMI DO OBEHU
Článok 8
Stiahnutie a náhrada euromincí nevhodných do obehu
1. Členské štáty stiahnu z obehu euromince nevhodné do obehu.
2. Členské štáty nahradia euromince, ktoré sa stali nevhodnými v dôsledku dlhého obehu alebo nehody alebo boli vyradené počas postupu overovania pravosti z iného dôvodu. Členské štáty môžu odmietnuť náhradu euromincí nevhodných do obehu, ktoré boli zmenené úmyselne alebo procesom, pri ktorom sa dalo odôvodnene očakávať, že bude mať vplyv na ich zmenu, bez toho, aby tým bola dotknutá náhrada mincí zozbieraných na charitatívne účely, ako sú napríklad mince z fontán.
3. Členské štáty zaručia, že po stiahnutí budú euromince nevhodné do obehu zničené fyzickou a trvalou deformáciou, aby sa tieto mince nemohli vrátiť do obehu alebo byť odovzdané na náhradu.
Článok 9
Manipulačné poplatky
1. Pri náhrade alebo výmene euromincí nevhodných do obehu možno stiahnuť manipulačný poplatok vo výške 5 % z nominálnej hodnoty takýchto odovzdaných euromincí. V prípade, že je preverené celé vrecko alebo škatuľa euromincí v súlade s článkom 11 ods. 2, manipulačný poplatok možno zvýšiť o ďalší poplatok vo výške 15 % z nominálnej hodnoty odovzdaných euromincí.
2. Členské štáty môžu ustanoviť všeobecné alebo čiastočné výnimky z manipulačných poplatkov v prípadoch, keď fyzické alebo právnické osoby odovzdávajúce euromince úzko a pravidelne spolupracujú s poverenými vnútroštátnymi orgánmi pri sťahovaní sfalšovaných euromincí alebo euromincí nevhodných do obehu, alebo v prípade, že takéto výnimky slúžia verejnému záujmu.
3. Prepravné a súvisiace náklady znáša fyzická alebo právnická osoba odovzdávajúca euromince.
4. Bez toho, aby bola dotknutá výnimka stanovená v odseku 2, od manipulačného poplatku môže byť každý rok oslobodený maximálne jeden kilogram euromincí nevhodných do obehu každej nominálnej hodnoty na fyzickú alebo právnickú osobu odovzdávajúcu euromince. Po prekročení tohto limitu sa môže poplatok vzťahovať na všetky odovzdané mince.
5. Ak jednotlivé odovzdanie mincí zahŕňa mince, na ktorých sa nachádzajú chemické alebo iné nebezpečné látky v miere, ktorá by sa mohla považovať za úroveň ohrozujúcu zdravie osôb, ktoré s nimi manipulujú, poplatky vyberané v súlade s odsekom 1 sa zvýšia o ďalší poplatok vo výške 20 % z nominálnej hodnoty odovzdaných euromincí.
Článok 10
Balenie euromincí nevhodných do obehu
1. Fyzická alebo právnická osoba odovzdávajúca euromince na náhradu alebo výmenu ich roztriedi podľa nominálnej hodnoty do štandardizovaných vreciek alebo škatúľ takto:
a)
vrecká alebo škatule musia obsahovať:
i)
500 mincí pre každú z nominálnych hodnôt 2 EUR a 1 EUR,
ii)
1 000 mincí pre každú z nominálnych hodnôt 0,50 EUR, 0,20 EUR a 0,10 EUR,
iii)
2 000 mincí pre každú z nominálnych hodnôt 0,05 EUR, 0,02 EUR a 0,01 EUR,
iv)
pre menšie množstvá 100 mincí z každej nominálnej hodnoty;
b)
každé vrecko alebo škatuľa sa označí údajmi o odovzdávajúcej fyzickej alebo právnickej osobe, hodnote a nominálnej hodnote obsahu, hmotnosti, dátume balenia a čísle vrecka alebo škatule; odovzdávajúca fyzická alebo právnická osoba poskytne zoznam s prehľadom odovzdaných vreciek alebo škatúľ; ak boli mince v kontakte s chemickými alebo inými nebezpečnými látkami, k štandardnému baleniu sa priloží písomné vyhlásenie, v ktorom sa presne uvedú použité látky;
c)
ak je celkové množstvo euromincí nevhodných do obehu menšie ako množstvo požadované v písmene a), tieto euromince sa roztriedia podľa nominálnych hodnôt a môžu sa odovzdať v neštandardnom balení.
2. Odchylne od odseku 1 môžu členské štáty zachovať rozdielne požiadavky na balenie platné v zmysle ich vnútroštátnych pravidiel k 11. januára 2011.
Článok 11
Preverovanie euromincí nevhodných do obehu
1. Členské štáty môžu preverovať odovzdané euromince nevhodné do obehu takto:
a)
oznámené množstvo sa preverí odvážením každého vrecka alebo škatule;
b)
pravosť a vzhľad sa preverí na základe vzorky minimálne 10 % odovzdaného množstva.
2. V prípade zistenia anomálií na základe preverenia uvedeného v odseku 1 alebo odchýlok od článku 10 sa preverí celé vrecko alebo škatuľa.
3. Ak by prijatie alebo triedenie euromincí predstavovalo riziko pre zdravie ľudí manipulujúcich s nimi alebo ak neboli splnené normy balenia a označovania, členské štáty môžu odmietnuť prijať takéto mince.
Členské štáty môžu stanoviť prijatie opatrení voči fyzickým alebo právnickým osobám, ktoré mince uvedené v prvom pododseku odovzdali.
KAPITOLA IV
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 12
Podávanie správ, komunikácia a hodnotenie
1. Členské štáty každoročne predkladajú Komisii správy o činnosti, pokiaľ ide o overovanie pravosti euromincí. Poskytnuté informácie obsahujú údaje o počte kontrol vykonaných podľa článku 6 ods. 2, počte overených zariadení na triedenie mincí, výsledkoch testov, množstve mincí spracovaných týmito zariadeniami, počte analyzovaných euromincí, pri ktorých existuje podozrenie, že môžu byť sfalšované, a počte nahradených euromincí nevhodných do obehu, ako aj podrobnosti o odchýlkach ustanovených podľa článku 4 ods. 2 alebo článku 6 ods. 5
2. S cieľom umožniť členským štátom sledovať, či inštitúcie dodržiavajú toto nariadenie, inštitúcie na požiadanie poskytnú členským štátom najmenej raz ročne aspoň tieto informácie:
a)
typy a počty používaných zariadení na triedenie mincí;
b)
umiestnenie každého zariadenia na triedenie mincí; a
c)
množstvo mincí vytriedených každým zariadením na triedenie mincí za rok podľa nominálnej hodnoty aspoň pre tri najvyššie nominálne hodnoty.
3. Členské štáty zabezpečia, aby informácie týkajúce sa orgánov poverených náhradou alebo výmenou euromincí a konkrétnych postupov, akými sú požiadavky na balenie a poplatky, boli dostupné na príslušných internetových stránkach a prostredníctvom príslušných publikácií.
4. Po analýze správ doručených od členských štátov Komisia predloží Hospodárskemu a finančnému výboru výročnú správu o vývoji a výsledkoch overovania pravosti euromincí a o eurominciach nevhodných do obehu.
5. Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade najneskôr do 30. júna 2014 správu o fungovaní a účinkoch tohto nariadenia. K správe môžu byť v prípade potreby pripojené legislatívne návrhy na podrobnejšie vykonávanie tohto nariadenia alebo na jeho zmenu a doplnenie, najmä čo sa týka článkov 6 a 8.
Článok 13
Sankcie
Členské štáty stanovia pravidlá o ukladaní sankcií za porušovanie tohto nariadenia a prijmú všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie ich vykonávania. Stanovené sankcie musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.
Článok 14
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2012 s výnimkou kapitoly III, ktorá sa uplatňuje odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné v členských štátoch v súlade so zmluvami.
V Štrasburgu 15. decembra 2010