ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. června 2011
týkající se státních podpor v odvětví zpracování uhynulých zvířat v roce 2003 - státní podpora C 23/05 (ex NN 8/04 a N 515/03)
(oznámeno pod číslem K(2011) 4425)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/651/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 7. listopadu 2003 oznámilo stále zastoupení Francie při Evropské unii v souladu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) (1) Komisi, že některé podniky, které prodávají maso pro účely maloobchodu, budou osvobozeny od asanační dávky.
(2)
Původní oznámení se týkalo jednak podpor udělených v roce 2003 a zároveň podpor plánovaných na rok 2004. Protože část podpor již byla přidělena, rozhodla se tehdy Komise, že spis rozdělí. Toto rozhodnutí se v rámci podpor přidělených v roce 2003 zabývá pouze osvobozením od asanační daně.
(3)
Asanační dávka byla zrušena v dne 1. ledna 2004. Poté bylo financování veřejné služby zpracování uhynulých zvířat zajištěno zavedením „daně z porážky“, proti které Komise nevznesla námitky (2).
(4)
V rámci přezkoumání spisu o „dani z porážky“ (státní podpora N 515 A/03) zaslaly francouzské orgány Komisi příslušné informace k danému případu, zejména dopisem ze dne 29. prosince 2003.
(5)
Dopisem ze dne 7. dubna 2005, zaevidovaným dne 12. dubna 2005, francouzské orgány předložily doplňující informace, jež Komise požadovala dopisem ze dne 4. března 2005.
(6)
Komise ve věci předmětné podpory zahájila řízení v souladu s čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, a to dopisem č. SG(2005)D/202956 ze dne 7. července 2005.
(7)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala ostatní členské státy a třetí zúčastněné strany k podání připomínek k dotyčným podporám.
(8)
Francouzské orgány zaslaly své připomínky v dopisech ze dne 20. září 2005 a 15. listopadu 2005, které byly zaevidovány dne 17. listopadu 2005.
(9)
Komise obdržela připomínky od Sdružení řeznictví, řeznictví-uzenářství, lahůdkářství (Confédération de la boucherie, boucherie-charcuterie, traiteurs, dále jen „CFBCT“) ze dne 18. října 2005 a připomínky jedné soukromé společnosti ze dne 17. října 2005 (4) a ze dne 11. července 2008.
(10)
Dopisem ze dne 18. dubna 2011 francouzské orgány potvrdily, že osvobození od platby daně z nákupu masa (takzvaná „asanační daň“) udělené na rok 2003 některým podnikům uvádějícím zemědělské produkty na trh spadá do oblasti působnosti nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (5).
II. POPIS
(11)
Předmětné opatření se týká financování veřejné asanační služby na rok 2003 a likvidace masokostních mouček, které již nemají obchodní využití.
(12)
Veřejná služba zpracování uhynulých zvířat se dříve financovala z asanačních daní, které byly zavedeny článkem 302a ZD francouzského všeobecného daňového zákoníku (Code général des impôts français), který vychází z článku 1 zákona č. 96-1139 ze dne 26. prosince 1996 o sběru a likvidaci uhynulých zvířat a jatečních odpadů (dále jen „zákon z roku 1996“).
(13)
Asanační daň se vybírá z nákupu masa a některých dalších produktů jakoukoliv osobou, která provádí maloobchodní prodej těchto produktů. Daní jsou v zásadě povinné všechny osoby, které provádějí maloobchodní prodej. Jejím základem byla hodnota bez daně z přidané hodnoty (DPH) u nákupů bez ohledu na původ produktu:
-
maso a droby, čerstvé nebo vařené, chlazené nebo mražené, drůbeží, králičí, ze zvěře nebo ze skotu, ovcí, koz, prasat a koňů, oslů a jejich kříženců,
-
solená masa, uzenářské výrobky, sádlo, zpracované masové konzervy a konzervy z drobů,
-
krmivo na základě masa a drobů.
(14)
Podniky, jejichž obrat za předcházející kalendářní rok byl nižší než 2 500 000 francouzských franků (FRF) (6) (381 122 EUR) bez DPH, byly od daně osvobozeny. Sazby pro vyměření daně byly stanoveny podle výše měsíčních nákupů bez DPH na 0,5 % do 125 000 FRF (19 056 EUR) a na 0,9 % nad 125 000 FRF. Článkem 35 opravného finančního zákona na rok 2000 (zákon č. 2000-1353 ze dne 30. prosince 2000) byly provedeny určité změny v mechanismu asanační daně, které vstoupily v platnost 1. ledna 2001. Účelem těchto změn bylo čelit účinkům krize BSE a z nich plynoucím vícenákladům. Základ daně byl tedy rozšířen i na „ostatní masné výrobky“. Sazba daně byla stanovena na 2,1 % při výši měsíčních nákupů do 125 000 FRF (19 056 EUR) a na 3,9 % nad 125 000 FRF. Kromě toho byly všechny podniky s obratem za předcházející kalendářní rok nižším než 5 000 000 FRF (762 245 EUR) bez DPH od daně osvobozeny.
(15)
Původně, tj. od 1. ledna 1997, byl výnos z daně přidělen do fondu za tímto účelem zvláště založeného, jehož předmětem bylo financování služby sběru a odstraňování kadáverů zvířat a jatečních konfiskátů prohlášených za nevhodné pro lidskou spotřebu a pro výživu zvířat, tj. činností stanovených článkem 264 zemědělského zákoníku jako úloha veřejné služby. Fond byl řízen Národním střediskem pro plánování struktur zemědělství (Centre national pour l’aménagement des structures des exploitations agricoles, CNASEA).
(16)
Od 1. ledna 2001 byl výtěžek z asanační daně přidělován do souhrnného státního rozpočtu, tedy již ne do za tímto účelem vytvořeného fondu. Na rok 2003 mělo ministerstvo pro zemědělství, potraviny, rybolov a pro venkov k dispozici prostředky na základě vyhlášky č. 2002-1580 ze dne 30. prosince 2002 o uplatňování finančního zákona v roce 2003. Spadaly do běžných výdajů tohoto ministerstva v části IV, Veřejná opatření, 4. oddíl, ekonomická opatření, pobídky a intervence. Na rok 2003 byl výnos z této daně ohodnocen na 550 milionů EUR.
(17)
Oznámení na rok 2003 počítalo s podporou na uskladnění a likvidaci masokostních mouček a s podporou pro převoz a likvidaci uhynulých zvířat a pro jateční odpady. Dále zákon z roku 1996 stanovoval osvobození podniků prodávajících maso pro účely maloobchodu, jejichž roční obrat byl nižší než 762 245 EUR. Podle informací, které má Komise k dispozici, platil zákon z roku 1996 po celý rok 2003.
(18)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení dospěla k závěru, že u opatření podpory týkajících se sběru a likvidace uhynulých zvířat, uskladnění a likvidace masokostních mouček a jatečních odpadů nehrozí, že by měla vliv na podmínky obchodu v takové míře, která by byla v rozporu se společným zájmem. Mohou tedy využít výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování EU, jelikož se jedná o opatření, která mohou přispět k rozvoji odvětví. Komise se však rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o EU, pokud jde o existenci podpor podnikům osvobozeným od asanační daně a o slučitelnost těchto podpor.
(19)
V okamžiku zahájení šetření se Komise domnívala, že osvobození od asanační daně způsobilo ztrátu na státních příjmech, a toto osvobození se tak jevilo jako neodůvodněné vzhledem k povaze a struktuře daňového systému, jehož smyslem je zajišťovat státu příjmy. Osvobození se podle informací, které měla Komise k dispozici, totiž nevztahovalo na obrat realizovaný prodejem masa, ale na celkový obrat z prodeje.
(20)
Protože se asanační daň počítá z hodnoty masných výrobků, nezdálo se odůvodněné osvobodit od úhrady daně podnik s vyšším obratem z prodeje masa, zatímco by jeho konkurent, který by s masnými výrobky realizoval nižší obrat, dani podléhal.
(21)
Proto se zdálo, že uvedené osvobození vytváří selektivní výhodu. Jednalo by se tedy o podporu prodejců, jejichž daňové zatížení by se díky osvobození zmírnilo. Na základě číselných údajů, které se týkají obchodu s masem, Komise usoudila, že osvobození od daně pro rok 2003 obchodníků, kteří realizují obrat nižší než 762 245 EUR, je výhoda představující státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(22)
Komise nemohla vyloučit, že osvobození od daně nemá vliv na obchod mezi členskými státy, zejména v hraničních oblastech.
(23)
Osvobození od daně obchodníků, kteří realizují obrat nižší než 762 245 EUR, se tedy jevilo jako státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(24)
Osvobození se v daném případě jevilo jako snížení nákladů bez jakéhokoliv stimulačního prvku a bez protihodnoty ze strany příjemců, jehož slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže nebyla prokázána.
(25)
Komise se proto domnívala, že podpora spadá do oblasti působnosti bodu 3.5 Pokynů Společenství o státní podpoře v odvětví zemědělství (7), které byly v té době platné. V uvedeném bodě bylo stanoveno, že aby byla opatření považována za slučitelná se společným trhem, musí jakékoli opatření obsahovat pobídkový prvek nebo vyžadovat nějaké protiplnění na straně příjemce. Kromě výjimek výslovně stanovených v právním řádu Společenství nebo v uvedených pokynech, jsou jednostranné státní podpory určené pouze ke zlepšení finanční situace producentů, které nijak nepřispívají rozvoji odvětví, přirovnávány k provozním podporám, jsou tedy neslučitelné se společným trhem.
(26)
U podniků osvobozených od asanační daně nemohla Komise vyloučit, že se jedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU a že jde o provozní podporu, u níž Komise měla pochybnosti o slučitelnosti s vnitřním trhem.
III. PŘIPOMÍNKY FRANCIE
(27)
Francouzské orgány zaslaly své připomínky v dopise ze dne 20. září 2005 a ze dne 15. listopadu 2005. Ve svých dopisech potvrdily, že se v případě osvobození od daně podniků, které nepodléhaly dani, bezesporu jednalo o podporu v smyslu Smlouvy o ES. Komise navíc došla k podobnému závěru ve svém rozhodnutí 2005/474/ES (8), které se týkalo osvobození od daně od 1. ledna 1997 do 31. prosince 2002 (podpora NN 17/01, nové číslo C 49/02).
(28)
Francouzské orgány však argumentovaly před vstupem v platnost nařízení (ES) č. 1998/2006, že podpory spadaly do oblasti působnosti nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis (9). Podle nich vyplývalo z počtu dotyčných podniků, jichž bylo ročně v průměru více než 100 000, a z hodnoty ročního obratu pro osvobození od daně (762 245 EUR), že výše osvobození, kterou by bylo možné považovat za státní podporu, byla každopádně nižší než maximální částka 100 000 EUR během tříletého období, jak stanoví nařízení (ES) č. 69/2001.
(29)
Aby francouzské orgány prokázaly, že maximální částka u podniků, které byly osvobozeny v roce 2003, byla systematicky nižší než 100 000 EUR během tříletého období, využily dvě metody.
(30)
Nejprve určily roční obrat podniku, který platí během tříletého období daně ve výši 100 000 EUR, což ročně činí v průměru 33 333 EUR. Z této částky se vycházelo a pro jednotlivé daňové sazby (2,1 % a 3,9 %) se stanovil základ pro výpočet daně odpovídající nákupům masa daného podniku. Na základě hodnoty těchto nákupů masa pak francouzské orgány odhadly roční obrat, přičemž vycházely z (nadnesené) hypotézy, že se daný podnik specializuje na obchod s masem. Pomocí této metody pak stanovily obrat podniku, který byl výrazně vyšší než mezní hodnota pro osvobození od daně. Její výše činila 762 245 EUR, mezní hodnota tak byla výrazně překročena, což znamená, že podnik, který během tří let platí daně ve výši 100 000 EUR, nemůže být v žádném případě osvobozen od daně z nákupu masa.
(31)
Dále se pak francouzské orgány snažily stanovit výši daně podniku specializovaného na maso, jehož obrat činí 762 000 EUR, tedy je těsně pod mezní hodnotou pro osvobození od daně. Z koeficientu nákupu/obratu ve výši 0,58 (10) francouzské orgány vypočítaly hodnotu nákupů masa takového podniku na 441 960 EUR (762 000 × 0,58). Tato druhá metoda výpočtu ukazuje, že maximální částka osvobození činí 13 132 EUR ročně na jeden podnik, což je každopádně částka nižší než 100 000 EUR během tří let.
(32)
Po vstupu nařízení (ES) č. 1998/2006 v platnost francouzské orgány potvrdily, že osvobození od platby daně z nákupu masa (takzvaná „asanační daň“) udělené na rok 2003 některým podnikům uvádějícím zemědělské produkty na trh spadá do oblasti působnosti uvedeného nařízení, zejména článku 5, který se týká přechodných opatření.
IV. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN
(33)
Sdružení řeznictví, řeznictví-uzenářství, lahůdkářství (dále jen „CFBCT“) nejprve upozornilo, že předmětné opatření neodpovídá definici státní podpory a že daňový mechanismus uplatňovaný pro některé podniky v závislosti na výši jejich obratu je zcela oprávněný s ohledem na povahu daňového systému. Podle CFBCT byla daň z nákupu masa hrazena a kontrolována podle pravidel platných pro DPH a obdobné daně. Stanovení mezní hodnoty pro osvobození od daně vycházelo z objektivních a racionálních kritérií, která byla shodná jako u mezních hodnot vztahujících se na jiné daně. Zákon z roku 1996 odpovídal logice francouzského systému pro vybírání DPH. Cílem zákona tedy nebylo vytvořit zvláštní výhody pro některé podniky, ale zavést hranici zdanění a zohlednit schopnost některých podniků platit daně a zejména zohlednit životosachopnost malých řeznictví.
(34)
Podle sdružení CFBCT toto opatření také nemělo vliv na obchod uvnitř Společenství. Protože se totiž týkalo velmi malých podniků a protože jsou tyto podniky činné na trhu, který je ze zeměpisného hlediska extrémně omezený, je důvod pochybovat o tom, že by opatření bylo státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(35)
Sdružení CFBCT zdůrazňuje, že ačkoliv podniky osvobozené od platby daně skutečně měly prospěch z podpory, byla tato podpora každopádně v souladu s pravidly Smlouvy.
(36)
Komise by osvobození od daně malých řeznictví a lahůdkářství měla v daném případě považovat za odůvodněné cílem všeobecného zájmu: řízení krize vyvolané nemocí šílených krav a nezbytné zpracování nebezpečných produktů. Navíc se toto opatření týkalo pouze malých a středních podniků a teoreticky by se na něj vztahovala nařízení o osvobození, která byla v té době platná, tedy nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (11) a nařízení Komise (ES) č. 1/2004 ze dne 23. prosince 2003 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podporu malým a středním podnikům působícím v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh (12).
(37)
Sdružení CFBCT se každopádně domnívá, že požadavek na vrácení podpory, ke kterému by došlo po případném ohodnocení opatření jako státní podpory neslučitelné s jednotným trhem, by bylo v rozporu s článkem 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (13), protože záporným rozhodnutím a vracením podpory by se nezohlednila oprávněná očekávání podniků, kterým byla udělena podpora.
(38)
Každopádně pokud by byla výše podpory dodatečně stanovena na základě zpětného paušálního zdanění, zřejmě by byla pod mezní hodnotou pro minimální podporu, protože potenciální příjemci těchto podpor byly většinou mikroponiky.
(39)
Podle informací, které má Komise k dispozici, se uvedená soukromá společnost ve Francii zabývá distribucí potravin. Protože tato společnost v letech 2001 až 2003 podléhala asanační dani a protože požadovala vrácení částky zaplacené francouzským daňovým orgánům, domnívá se, že je v jejím zájmu předložit k danému případu připomínky.
(40)
Tato společnost se domnívá, že v rozporu se závěry Komise v rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 5. července 2005 (2005/C 228/06) (14), nebylo zrušeno propojení mezi podporou v odvětví zpracování uhynulých zvířat a daní z nákupu masa. Podle ní je asanační daň na rok 2003 založená na článku 302a ZD francouzského všeobecného daňového zákoníku (Code général des impôts français) a financuje mechanismus státních podpor podle článku 107 Smlouvy o fungování EU. Protože tento mechanismus nebyl předem Komisi oznámen, měl by se prohlásit za protiprávní.
(41)
Dále se uvedená společnost domnívá, že osvobození od daně není slučitelné s článkem 107 Smlouvy o fungování EU, tedy ani se zásadou rovnosti v daňové oblasti a proto ani s pravidly hospodářské soutěže.
V. POSOUZENÍ
(42)
V souladu s čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li Smlouva jinak.
(43)
Na základě článku 21 nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem (15) se články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU vztahují na odvětví vepřového masa. Vztahují se na odvětví hovězího a telecího masa v souladu s článkem 40 nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (16). Před přijetím nařízení (ES) č. 1254/1999 se články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU vztahovaly na odvětví hovězího a telecího masa v souladu s článkem 24 nařízení Rady (EHS) č. 805/68 (17). Vztahují se na odvětví ovčího a kozího masa v souladu s článkem 22 nařízení Rady (ES) č. 2467/98 ze dne 3. listopadu 1998 o společné organizaci trhu s ovčím a kozím masem (18). Vztahují se na odvětví drůbežího masa v souladu s článkem 19 nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem (19). Nařízením Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (20) se zrušila tato jednotlivá nařízení a v jeho článku 180 se stanovilo, že se pravidla státních podpor vztahují na výše uvedené produkty.
(44)
Francouzské orgány potvrdily, že osvobození od platby daně z nákupu masa (takzvaná „asanační daň“) udělené na rok 2003 některým podnikům uvádějícím zemědělské produkty na trh spadá do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1998/2006.
(45)
Podle nařízení (ES) č. 1998/2006 se má u podpor splňujících podmínky stanovené nařízením za to, že nesplňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, a že tedy nepodléhají povinnosti informovat podle 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
(46)
Nařízení (ES) č. 1998/2006 se vztahuje na podporu udělenou podnikům ve všech odvětvích, ale u podniků činných v odvětví zpracování a uvádění produktů uvedených v příloze I Smlouvy o ES na trh pouze v případě, že výše podpory není stanovena na základě ceny nebo množství produktů tohoto typu zakoupených od primárních producentů nebo uvedených na trh danými podniky a není-li poskytnutí podpory závislé na podmínce, že bude zčásti nebo zcela předána prvovýrobcům.
(47)
V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1998/2006 se toto nařízení rovněž použije na podpory poskytnuté před jeho vstupem v platnost podnikům provozujícím zpracovávání a uvádění na trh zemědělských produktů, jestliže podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v článku 1 a 2. Nařízení (ES) č. 1998/2006 vstoupilo v platnost dnem 29. prosince 2006.
(48)
V souladu s čl. 2 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1998/2006 nesmí celková výše podpory de minimis poskytnuté jednomu podniku v kterémkoli tříletém období přesáhnout částku 200 000 EUR. Stanovený strop se vztahuje na příspěvek vyplacený v hotovosti. U všech použitých částek se jedná o hrubé částky, tj. před srážkou přímé daně nebo jiných poplatků. Je-li podpora poskytnuta jinak než formou příspěvku, stanoví se její výše podle hrubého ekvivalentu příspěvku podpory.
(49)
Předmětné podniky byly činné ve zpracování a uvádění na trh produktů uvedených v příloze I Smlouvy o ES a dalších produktů a v roce 2003 byly osvobozeny od asanační daně. V souladu s přechodnými opatřeními uvedenými v článku 5 nařízení (ES) č. 1998/2006 se proto v tomto případě uvedené nařízení použije.
(50)
Francouzské orgány prokázaly, že podmínky požadované nařízením (ES) č. 1998/2006 jsou splněny, protože ekvivalent podpory, kterou každý příjemce obdržel, ani v jednom případě nepřesáhl 200 000 EUR v tříletém období, neboť maximální osvobozená částka činila 13 132 EUR ročně na jeden podnik (viz 29. bod odůvodnění).
(51)
Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívá, že osvobození podniků prodávajících maso pro účely maloobchodu, jejichž roční obrat byl v roce 2003 nižší než 762 245 EUR, spadá do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1998/2006 a splňuje podmínky stanovené uvedeným nařízením. Proto toto osvobození není státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Osvobození od asanační daně na rok 2003 podniků prodávajících maso pro účely maloobchodu, jejichž roční obrat je nižší než 762 245 EUR, není podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francii.
V Bruselu dne 29. června 2011.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 29. júna 2011
o štátnej pomoci v odvetví spracovania uhynutých zvierat v roku 2003 štátna pomoc C 23/05 (ex NN 8/04 a N 515/03)
[oznámené pod číslom K(2011) 4425]
(Iba francúzske znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2011/651/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2,
keďže:
I. POSTUP
(1)
Listom zo 7. novembra 2003 stále zastúpenie Francúzska pri Európskej únii oznámilo Komisii podľa článku 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len ZFEÚ) (1), že niektoré podniky, ktoré predávajú mäso na účely maloobchodu, budú oslobodené od kafilerickej dane.
(2)
Pôvodné oznámenie sa týkalo na jednej strane pomoci udelenej v roku 2003 a na strane druhej pomoci plánovanej na rok 2004. Keďže časť pomoci sa už udelila, Komisia sa rozhodla, že spis rozdelí. Z pomoci udelenej v roku 2003 je v rámci tohto rozhodnutia predmetom skúmania len oslobodenie od kafilerickej dane.
(3)
Kafilerická daň bola zrušená 1. januára 2004. Následne sa financovanie verejnej služby spracovania uhynutých zvierat zabezpečilo zavedením „jatočnej dane“, voči ktorej Komisia nevzniesla námietku (2).
(4)
V rámci prešetrenia spisu o „jatočnej dani“ (štátna pomoc č. N 515A/03) francúzske orgány zaslali Komisii informácie, ktoré sú relevantné aj v tomto osobitnom prípade, predovšetkým listom z 29. decembra 2003.
(5)
Listom zo 7. apríla 2005, zaevidovaným dňa 12. apríla 2005, francúzske orgány predložili doplňujúce informácie, ktoré si Komisia vyžiadala listom zo 4. marca 2005.
(6)
Komisia začala vo veci danej pomoci konanie súlade s článkom 108 ods. 2 ZFEÚ, a to listom č. SG(2005)D/202956 zo 7. júla 2005.
(7)
Rozhodnutie Komisie o začatí postupu bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (3). Komisia vyzvala ostatné členské štáty a iné zainteresované strany, aby k predmetnej pomoci vyjadrili svoje pripomienky.
(8)
Francúzske orgány poslali svoje pripomienky listami z 20. septembra 2005 a 15. novembra 2005, ktoré boli zaregistrované dňa 17. novembra 2005.
(9)
Komisii boli doručené pripomienky od Združenia mäsiarstva, mäsiarstva - údenárstva, lahôdkarstva (Confédération de la boucherie, boucherie-charcuterie, traiteurs, ďalej len „CFBCT“) z 18. októbra 2005 a pripomienky jednej súkromnej spoločnosti zo 17. októbra 2005 (4) a z 11. júla 2008.
(10)
Listom z 18. apríla 2011 francúzske orgány potvrdili, že oslobodenie od platenia dane z nákupu mäsa (takzvaná „kafilerická daň“) schválená na rok 2003 pre niektoré podniky, ktoré uvádzajú na trh poľnohospodárske výrobky, spadá do pôsobnosti nariadenia Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na pomoc de minimis (5).
II. OPIS
(11)
Predmetné opatrenie sa týka financovania verejnej služby spracovania uhynutých zvierat na rok 2003 a likvidácie mäsokostnej múčky, ktorá už nemá obchodné využitie.
(12)
Verejná služba spracovania uhynutých zvierat sa najskôr financovala z kafilerickej dane zavedenej článkom 302a ZD francúzskeho všeobecného zákonníka o daniach, ktorý vyplynul z článku 1 francúzskeho zákona č. 96-1139 z 26. decembra 1996 o zbere a zneškodňovaní mŕtvych zvierat a odpadov z bitúnkov (ďalej len „zákon z roku 1996“).
(13)
Kafilerická daň sa týka nákupov mäsa a ďalších špecifických výrobkov akoukoľvek osobou, ktorá vykonáva maloobchodný predaj týchto výrobkov. Daň v zásade platí každá osoba, ktorá vykonáva maloobchodný predaj. Jej základom je hodnota bez dane z pridanej hodnoty (DPH) nákupov akéhokoľvek pôvodu:
-
čerstvého alebo tepelne spracovaného, chladeného alebo mrazeného mäsa a vnútorností z hydiny, králikov, diviny alebo hovädzieho dobytka, oviec, kôz, ošípaných, koní, oslov a ich krížencov,
-
soleného mäsa, údených mäsových výrobkov, masti, mäsových konzerv a spracovaných vnútorností,
-
krmivá pre zvieratá na základe mäsa a vnútorností.
(14)
Podniky, ktorých obrat bol v predchádzajúcom kalendárnom roku nižší ako 2 500 000 francúzskych frankov (FRF) (6) (381 122 EUR) bez DPH, sú oslobodené od dane. Sadzby dane boli stanovené na 0,5 % za mesačné nákupy bez DPH do 125 000 FRF (19 056 EUR) a na 0,9 % nad 125 000 FRF. Článok 35 opravného zákona o štátnom rozpočte na rok 2000 (zákon č. 2000-1353 z 30. decembra 2000) priniesol niektoré úpravy mechanizmu kafilerickej dane, ktoré nadobudli účinnosť 1. januára 2001. Tieto úpravy mali za cieľ čeliť účinkom krízy BSE a zvýšeným nákladom, ktoré z toho vyplývajú. Tak bol základ dane rozšírený aj na „iné výrobky na mäsovom základe“. Sadzba dane bola stanovená na 2,1 % za mesačné nákupy do 125 000 FRF (19 056 EUR) a na 3,9 % nad 125 000 FRF. Okrem toho všetky podniky, ktorých obrat bol v predchádzajúcom kalendárnom roku nižší ako 5 000 000 FRF (762 245 EUR) bez DPH, boli oslobodené od dane.
(15)
Pôvodne, teda od 1. januára 1997, bol výnos z dane poukázaný do fondu vytvoreného špeciálne na tento účel, ktorého cieľom bolo financovať službu zberu a zneškodňovania mŕtvych zvierat uznaných za nevhodné na spotrebu pre ľudí a zvieratá, teda činnosti vymedzené článkom 264 poľnohospodárskeho zákonníka ako úloha verejnej služby. Fond spravovalo Národné stredisko pre rozvoj štruktúr poľnohospodárskych podnikov (ďalej len „CNASEA“).
(16)
Od 1. januára 2001 bol výnos z kafilerickej dane poukazovaný priamo do všeobecného štátneho rozpočtu a už nie do fondu vytvoreného na tento účel. Na rok 2003 malo ministerstvo poľnohospodárstva, potravinárstva, rybolovu a vidieka k dispozícii prostriedky na základe vyhlášky č. 2002-1580 z 30. decembra 2002 o uplatňovaní finančného zákona v roku 2003. Spadali do bežných výdavkov tohto ministerstva v časti IV, Verejné opatrenia, 4. oddiel, Ekonomické opatrenia, podpory a intervencie. Na rok 2003 bol výnos z tejto dane ohodnotený na 550 miliónov EUR.
(17)
V oznámení na rok 2003 sa počítalo s pomocou na uskladnenie a likvidáciu mäsokostnej múčky a s pomocou na prevoz a likvidáciu uhynutých zvierat a na jatočný odpad. Okrem toho sa zákonom z roku 1996 oslobodili od dane podniky predávajúce mäso na účely maloobchodu, ktorých ročný obrat bol nižší ako 762 245 EUR. Podľa informácií, ktoré má Komisia k dispozícii, platil zákon z roku 1996 po celý rok 2003.
(18)
Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania dospela k záveru, že v prípade opatrení pomoci týkajúcej sa zberu a likvidácie uhynutých zvierat, ako aj uskladnenia a likvidácie mäsokostnej múčky a odpadov z bitúnkov nehrozí, že by mali vplyv na podmienky obchodu v miere, ktorá by bola v rozpore so spoločným záujmom. Mohli teda využiť výnimku ustanovenú v článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, nakoľko ide o opatrenia, ktoré môžu prispieť k rozvoju odvetvia. Komisia sa však rozhodla začať konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, pokiaľ ide o existenciu a zlučiteľnosť pomoci pre podniky oslobodené od kafilerickej dane.
(19)
V čase začatia postupu kontroly sa Komisia domnievala, že oslobodenie od kafilerickej dane spôsobilo stratu na štátnych príjmoch, a že toto oslobodenie sa tak vzhľadom na povahu a štruktúru daňového systému, ktorého zmyslom je zaisťovať štátu príjmy, javilo ako neodôvodnené. Podľa informácií, ktoré mala Komisia k dispozícii, sa oslobodenie skutočne neprejavuje len na obratoch realizovaných z predaja mäsa, ale aj na celkovom obrate z predaja.
(20)
Keďže kafilerická daň sa vypočíta z hodnoty produktov na základe mäsa, nezdá sa ako odôvodnené oslobodiť z platenia dane podnik majúci vyšší obrat z predaja mäsa, zatiaľ čo jeho konkurent, ktorý by mal nižší obrat z predaja produktov na základe mäsa, by podliehal dani.
(21)
Preto sa zdalo, že uvedené oslobodenie vytvára selektívnu výhodu. Jednalo by sa teda o pomoc pre predajcov, ktorých daňové zaťaženie by sa vďaka oslobodeniu zmiernilo. Na základe číselných údajov týkajúcich sa predaja mäsa sa Komisia vyjadrila, že v roku 2003 bolo oslobodenie od dane obchodníkov, ktorí mali obrat nižší ako 762 245 EUR, výhodou predstavujúcou štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
(22)
Komisia nemohla vylúčiť, že oslobodenie od dane nemá vplyv na obchod medzi členskými štátmi, najmä v pohraničných oblastiach.
(23)
V prípade obchodníkov, ktorí mali obrat nižší ako 762 245 EUR, sa oslobodenie od dane teda javilo ako štátna pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
(24)
Konkrétne sa zdalo, že oslobodením od dane sa znížilo zaťaženie bez akéhokoľvek stimulačného prvku a bez akejkoľvek protihodnoty pre príjemcov a že jeho zlučiteľnosť s pravidlami hospodárskej súťaže nebola preukázaná.
(25)
Komisia sa preto domnievala, že pomoc spadá do pôsobnosti bodu 3.5 Pokynov Spoločenstva o štátnej pomoci v odvetví poľnohospodárstva (7), ktoré boli v tom čase platné. Týmto bodom sa ustanovuje, že na to, aby sa akékoľvek opatrenie pomoci mohlo pokladať za zlučiteľné so spoločným trhom, musí mať istý stimulačný prvok alebo sa musí požadovať protihodnota od príjemcu. Okrem výnimiek vyslovene ustanovených v právnych predpisoch Spoločenstva alebo v uvedených pokynoch je jednostranná štátna pomoc určená len na zlepšenie finančnej situácie výrobcov, ktorá ale nijako neprispieva k rozvoju odvetvia, považovaná za prevádzkovú pomoc a je teda nezlučiteľná so spoločným trhom.
(26)
V prípade podnikov oslobodených od kafilerickej dane nemohla Komisia vylúčiť, že ide o štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ a o prevádzkovú pomoc, v prípade ktorej mala Komisia pochybnosti o zlučiteľnosti s vnútorným trhom.
III. PRIPOMIENKY PREDLOŽENÉ FRANCÚZSKOM
(27)
Francúzske orgány predložili pripomienky v listoch z 20. septembra 2005 a z 15. novembra 2005. Vo svojich listoch potvrdili, že v prípade oslobodenia od dane podnikov, ktoré nepodliehali dani, určite išlo o pomoc v zmysle Zmluvy o ES. Komisia okrem toho dospela k podobnému záveru vo svojom rozhodnutí 2005/474/ES (8), ktoré sa týkalo oslobodenia od dane od 1. januára 1997 do 31. decembra 2002 (pomoc NN 17/01, nové číslo C 49/02).
(28)
Francúzske orgány však pred vstupom nariadenia (ES) č. 1998/2006 do platnosti argumentovali tým, že pomoc spadá do pôsobnosti nariadenia Komisie (ES) č. 69/2001 z 12. januára 2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy ES pri pomoci de minimis (9). Podľa nich z počtu príslušných podnikov, ktorých bolo ročne v priemere viac než 100 000, a z hodnoty ročného obratu, z ktorého sa rátalo oslobodenie od dane (762 245 EUR), vyplývalo, že výška oslobodenia, ktorá sa mohla považovať za štátnu pomoc, bola v každom prípade nižšia ako maximálna suma 100 000 EUR počas trojročného obdobia, tak ako sa stanovuje v nariadení (ES) č. 69/2001.
(29)
S cieľom ukázať, že maximálna suma oslobodenia od dane, ktorú využili tieto podniky v roku 2003, bola počas 3 rokov systematicky nižšia ako 100 000 EUR, využili francúzske orgány dve metódy.
(30)
Najskôr sa pokúsili znovu určiť ročný obrat podniku, ktorý platil počas 3 rokov daň 100 000 EUR, čo je v priemere 33 333 EUR ročne. Na základe tejto sumy, rozdelenej podľa jednotlivých sadzieb dane (2,1 % a 3,9 %) stanovili daňový základ zodpovedajúci nákupom mäsa daného podniku. Nakoniec na základe hodnoty týchto nákupov mäsa francúzske orgány odhadli ročný obrat, pričom vychádzali z (nadnesenej) hypotézy, že sa daný podnik špecializuje na obchod s mäsom. Táto metóda im teda umožnila dospieť k omnoho vyššiemu obratu podniku, ako je hranica na oslobodenie od dane. Hranica pre oslobodenie od dane 762 245 EUR sa teda veľmi presiahla, čo znamená, že podnik, ktorý platil počas troch rokov daň 100 000 EUR, nemôže byť v žiadnom prípade oslobodený od dane z nákupov mäsa.
(31)
V druhom prípade sa francúzske orgány snažili opäť určiť výšku dane podniku, ktorý sa špecializuje na mäso a ktorého ročný obrat bol tesne pod hranicou pre oslobodenie od dane, teda 762 000 EUR. Na základe kvocientu nákupy/obrat, ktorý je 0,58 (10), vypočítali francúzske orgány hodnotu nákupov mäsa tohto podniku, teda 441 960 EUR (762 000 × 0,58). Táto druhá metóda dokazuje, že maximálna výška oslobodenia je 13 132 EUR/rok na podnik, čo je suma, ktorá je stále nižšia ako 100 000 EUR za tri roky.
(32)
Po nadobudnutí účinnosti nariadenia (ES) č. 1998/2006 francúzske orgány potvrdili, že oslobodenie od platenia dane z nákupov mäsa (takzvaná „kafilerická daň“) schválené na rok 2003 pre niektoré podniky, ktoré uvádzajú na trh poľnohospodárske výrobky, spadá do pôsobnosti uvedeného nariadenia, najmä jeho článku 5 o prechodných opatreniach.
IV. PRIPOMIENKY TRETÍCH STRÁN
(33)
V prvom rade Združenie mäsiarstva, mäsiarstva - údenárstva, lahôdkarstva (ďalej len „CFBCT“) poukázalo na to, že dané opatrenie nespĺňa kritériá vymedzenia štátnej pomoci a že daňový mechanizmus uplatnený na niektoré podniky v závislosti od výšky ich obratu sa dá plne zdôvodniť všeobecnou štruktúrou daňového systému. Podľa CFBCT sa daň z nákupov mäsa inkasovala a kontrolovala podľa pravidiel platných v oblasti DPH a podobných daní. Stanovenie hranice pre oslobodenie od dane sa zakladalo na objektívnom a racionálnom kritériu, ktoré je identické s hranicami uplatniteľnými na iné dane. Zákon z roku 1996 zodpovedal logike francúzskeho systému výberu DPH. Jeho cieľom teda nebolo poskytnúť výnimočnú výhodu niektorým podnikom, ale zaviesť hranicu zdanenia, pri ktorej sa má zohľadniť schopnosť podnikov platiť dane a najmä životaschopnosť mäsiarskych podnikov.
(34)
V druhom rade, toto opatrenie sa podľa CFBCT netýkalo obchodu v rámci Spoločenstva. Veľmi malé podniky, ktorých sa v skutočnosti príslušné opatrenie týkalo, ako aj veľmi zúžený geografický trh, na ktorom vykonávajú svoju činnosť, vytvárajú pochybnosť o tom, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
(35)
Ak by sa aj mal vziať do úvahy fakt, že podniky oslobodené od dane v skutočnosti mali prospech z pomoci, CFBCT zastáva názor, že táto pomoc by bola v každom prípade zlučiteľná s pravidlami zmluvy.
(36)
Komisia by mala považovať vyňatie malých mäsiarskych a lahôdkarských podnikov za odôvodnené cieľom všeobecného záujmu: riadením krízy týkajúcej sa BSE a nevyhnutným spracovaním nebezpečných produktov. Okrem toho, toto opatrenie sa týkalo len malých a stredných podnikov a potenciálne by sa naň vzťahovali opatrenia o výnimke platné v danom čase, konkrétne nariadenie Komisie (ES) č. 70/2001 z 12. januára 2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy ES na štátnu pomoc malým a stredným podnikom (11) a nariadenie Komisie (ES) č. 1/2004 z 23. decembra 2003 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na štátnu pomoc udelenú malým a stredným podnikom aktívnym vo výrobe, spracovaní a uvádzaní poľnohospodárskych výrobkov na trh (12).
(37)
V každom prípade CFBCT zdôrazňuje, že vyžadovanie vrátenia pomoci, ku ktorému by došlo, ak by sa opatrenie po prehodnotení označilo za nezlučiteľnú štátnu pomoc, by predstavovalo porušenie článku 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (13) v tom zmysle, že v zápornom rozhodnutí spojenom s vrátením pomoci sa by nezohľadnila legitímna dôvera v podniky prijímajúce pomoc.
(38)
V každom prípade hodnotenie sumy pomoci a posteriori na základe spätného paušálneho zdanenia by mohlo viesť k umiestneniu pod hranice pomoci de minimis, keďže prípadní príjemcovia tejto pomoci boli prevažne mikropodniky.
(39)
Podľa informácií, ktoré má Komisia k dispozícii, príslušná súkromná spoločnosť pôsobí vo Francúzsku v oblasti distribúcie potravín. Vzhľadom na to, že za roky 2001 až 2003 uhradila táto spoločnosť kafilerickú daň a požiadala o preplatenie sumy uhradenej francúzskym daňovým orgánom, sa táto spoločnosť nazdáva, že je v jej záujme predložiť pripomienky k tomuto postupu.
(40)
Spoločnosť zastáva názor, že na rozdiel od záveru, ku ktorému dospela Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania z 5. júla 2005 (2005/K 228/06) (14), štátna pomoc v odvetví spracovania uhynutých zvierat a daň z nákupov mäsa neboli oddelené. Tvrdí, že kafilerická daň hradená v roku 2003 sa zakladá na článku 302a ZD všeobecného zákonníka o daniach a financuje sa ňou mechanizmus štátnej pomoci podľa článku 107 ZFEÚ. Keďže tento mechanizmus nebol vopred Komisii oznámený, mal by sa vyhlásiť za nezákonný.
(41)
Okrem toho, spoločnosť zdôrazňuje, že výnimka z dane je nezlučiteľná vzhľadom na článok 107 ZFEÚ, čo by viedlo k nesúladu dane so zásadou rovnosti v oblasti daní a teda aj s pravidlami hospodárskej súťaže.
V. POSÚDENIE
(42)
Z článkom 107 ods. 1 ZFEÚ vyplýva, že, ak nie je v zmluve určené inak, je pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme zo strany štátu alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša alebo môže narušiť hospodársku súťaž tým, že zvýhodní určité podniky alebo určité výrobné odvetvia, ak ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi, nezlučiteľná so spoločným trhom.
(43)
Články 107, 108 a 109 ZFEÚ sa uplatňujú na odvetvie bravčového mäsa podľa článku 21 nariadenia Rady (EHS) č. 2759/75 z 29. októbra 1975 o spoločnej organizácii trhu s bravčovým mäsom (15). Uplatňujú sa na odvetvie hovädzieho mäsa podľa článku 40 nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (16). Pred prijatím nariadenia (ES) č. 1254/1999 sa články 107, 108 a 109 ZFEÚ uplatňovali na odvetvie hovädzieho a teľacieho mäsa v súlade s článkom 24 nariadenia Rady (EHS) č. 805/68 (17). Uplatňujú sa na odvetvie ovčieho a kozieho mäsa podľa článku 22 nariadenia Rady (ES) č. 2467/98 z 3. novembra 1998 o spoločnej organizácii trhu s ovčím a kozím mäsom (18). Uplatňujú sa na odvetvie hydinového mäsa podľa článku 19 nariadenia Rady (EHS) č. 2777/75 z 29. októbra 1975 o spoločnej organizácii trhu s hydinovým mäsom (19). Nariadením Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (20) sa zrušili tieto jednotlivé nariadenia a v jeho článku 180 sa ustanovuje, že pravidlá v oblasti štátnej pomoci sa uplatňujú na vyššie uvedené výrobky.
(44)
Francúzske orgány potvrdili, že oslobodenie od platenia dane z nákupov mäsa (takzvaná „kafilerická daň“) schválené na rok 2003 pre niektoré podniky, ktoré uvádzajú na trh poľnohospodárske výrobky, spadalo do pôsobnosti uvedeného nariadenia (ES) č. 1998/2006.
(45)
Podľa nariadenia (ES) č. 1998/2006 sa pomoc, ktorá spĺňa podmienky ustanovené v danom nariadení, považuje za pomoc, ktorá nespĺňa všetky kritériá článku 107 ods. 1 ZFEÚ a teda nepodlieha povinnosti notifikácie ustanovenej v článku 108 ods. 3 ZFEÚ.
(46)
Nariadenie (ES) č. 1998/2006 sa uplatňuje na pomoc udelenú podnikom vo všetkých odvetviach, ale v prípade podnikov, ktoré pôsobia v oblasti spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov uvedených v prílohe I k Zmluve o ES na trh len v tom prípade, ak výška pomoci nie je stanovená na základe ceny alebo množstva výrobkov tohto typu kúpených od prvovýrobcov nebo uvedených na trh príslušnými podnikmi a ak poskytnutie pomoci nepodlieha podmienke, že bude sčasti alebo celkom postúpená prvovýrobcom.
(47)
V súlade s článkom 5 ods. 1 sa nariadenie (ES) č. 1998/2006 uplatňuje aj na pomoc udelenú skôr ako nadobudlo účinnosť, podnikom činným v odvetví spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh, ak pomoc spĺňa všetky podmienky ustanovené v článkoch 1 a 2. Nariadenie (ES) č. 1998/2006 nadobudlo účinnosť 29. decembra 2006.
(48)
V súlade s článkom 2 ods. 2 a ods. 3 nariadenia (ES) č. 1998/2006 nemôže celková výška pomoci de minimis poskytnutej tomu istému podniku v ktoromkoľvek trojročnom zdaňovacom období presiahnuť sumu 200 000 EUR. Stanovený strop je vyjadrený v podobe finančnej pomoci. V prípade všetkých použitých číselných údajov ide o sumy v hrubom, to znamená pred odrátaním dane alebo iných nákladov. Ak sa pomoc poskytuje inou formou ako formou finančnej pomoci, výška pomoci sa rovná ekvivalentu hrubej hotovostnej finančnej pomoci.
(49)
Dané podniky pôsobili v oblasti spracovania a uvádzania výrobkov uvedených v prílohe I k Zmluve o ES a iných výrobkov na trh a v roku 2003 boli oslobodené od kafilerickej dane. V súlade s prechodnými opatreniami uvedenými v článku 5 sa teda nariadenie (ES) č. 1998/2006 v tomto prípade uplatňuje.
(50)
Francúzske orgány preukázali splnenie podmienok uvedených v nariadení (ES) č. 1998/2006 tým, že dokázali, že ekvivalent finančnej pomoci, ktorú dostal jednotlivo každý príjemca ani v jednom prípade nepresiahol 200 000 EUR počas obdobia troch rokov, lebo maximálna suma oslobodená od dane bola 13 132 EUR ročne na podnik (pozri odôvodnenie 29).
(51)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa Komisia nazdáva, že oslobodenie podnikov predávajúcich mäso na účely maloobchodu, ktorých ročný obrat bol v roku 2003 nižší ako 762 245 EUR, spadá do rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 1998/2006 a spĺňa podmienky ustanovené v danom nariadení. Preto toto oslobodenie od dane nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Oslobodenie podnikov predávajúcich mäso na účely maloobchodu, ktorých ročný obrat je nižší ako 762 245 EUR, od kafilerickej dane na rok 2003 nie je pomocou v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené Francúzskej republike.
V Bruseli 29. júna 2011