NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 994/2010
ze dne 20. října 2010
o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení směrnice Rady 2004/67/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 194 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zemní plyn (dále jen „plyn“) je velmi významnou součástí dodávek energie v Evropské unii, představuje jednu čtvrtinu dodávek primární energie a využívá se především pro výrobu elektřiny, vytápění, jako surovina pro průmysl a jako palivo v dopravě.
(2)
Spotřeba plynu v Evropě v průběhu posledních desíti let rychle rostla. Se snížením domácí těžby vzrostl ještě rychleji dovoz plynu, čímž vznikla vyšší závislost na dovozu a potřeba zabývat se otázkami zajištění bezpečnosti jeho dodávek. Některé členské státy se navíc vzhledem k nedostatečnému propojení infrastruktury se zbytkem Unie ocitly v izolované oblasti („plynové ostrovy“).
(3)
Vzhledem k významu plynu ve skladbě zdrojů energie v Unii si toto nařízení klade za úkol ukázat odběratelům plynu, že byla učiněna veškerá nezbytná opatření s cílem zajistit kontinuitu dodávek, především v případě náročných klimatických podmínek, a dojde-li k narušení jeho dodávek. Těchto cílů by mělo být dosaženo prostřednictvím nejhospodárnějších opatření, aby nebyla narušena relativní konkurenceschopnost tohoto paliva ve srovnání s ostatními palivy.
(4)
Směrnice Rady 2004/67/ES (3) poprvé stanovila na úrovni Společenství právní rámec pro zajištění bezpečnosti dodávek plynu, který měl zároveň přispět k řádnému fungování vnitřního trhu s plynem v případě narušení dodávek. Zřídila Koordinační skupinu pro otázky plynu, která se ukázala být užitečnou platformou pro výměnu informací a při vymezení společných opatření mezi členskými státy, Komisí, plynárenským odvětvím a spotřebiteli. Síť zpravodajů pro energetickou bezpečnost, kterou v prosinci 2006 schválila Evropská rada, zlepšila možnosti shromažďování informací a zavedla včasné varování při možném ohrožení bezpečnosti dodávek energie. Nové právní předpisy v oblasti vnitřního trhu s energií přijaté Evropským parlamentem a Radou v červenci 2009 představují významný krok k dotvoření vnitřního trhu s energií a jejich jednoznačným cílem je zlepšit bezpečnost dodávek energie v Unii.
(5)
Podle stávajících opatření v oblasti bezpečnosti dodávek plynu, která byla přijata na úrovni Unie, však mají členské státy při volbě opatření i nadále velkou volnost. Je-li ohrožena bezpečnost dodávek pro jeden členský stát, existuje jasné riziko, že jednostranná opatření uvedeného státu mohou ohrozit řádné fungování vnitřního trhu s plynem a dodávky plynu odběratelům. Nedávné zkušenosti ukazují, nakolik je toto riziko reálné. Aby mohl vnitřní trh s plynem fungovat i v případě nedostatečných dodávek, je nezbytné zajistit solidaritu a koordinaci v reakci na krize v oblasti dodávek, a to jak z hlediska prevence, tak reakce na konkrétní narušení dodávek.
(6)
Do některých oblastí Unie je dodáván málo výhřevný plyn. Z důvodu jeho vlastností nelze tento plyn využívat v zařízeních, která jsou určena pro vysoce výhřevný plyn. Je však možné využívat vysoce výhřevný plyn v zařízeních určených pro plyn málo výhřevný, pokud byl na něj přeměněn, například přidáním dusíku. Specifičnost málo výhřevného plynu by měla být vzata v úvahu na celostátní a regionální úrovni a měla by být zohledněna v posouzení rizik a v plánech preventivních opatření a plánech pro stav nouze na těchto úrovních.
(7)
K větší bezpečnosti dodávek na úrovni Unie jako celku i v jednotlivých členských státech je nezbytná diverzifikace tras pro přepravu plynu a zdrojů dodávek pro Unii. V budoucnu bude zabezpečení dodávek záviset na vývoji palivové skladby, na rozvoji těžby v Unii a ve třetích zemích, které zásobují plynem Unii, na investicích do skladovacích zařízení a na diverzifikaci tras pro přepravu plynu a zdrojů dodávek v Unii i mimo ni, včetně zařízení na zkapalněný zemní plyn (dále jen „LNG“). V této souvislosti je třeba věnovat zvláštní pozornost prioritním krokům v oblasti infrastruktury, jak jsou vymezeny ve sdělení Komise ze dne13. listopadu 2008 nazvaném „Druhý strategický přezkum energetické politiky - Akční plán EU pro zajištění bezpečnosti dodávek energie a jejich solidární využití“, například jižnímu plynovému koridoru (Nabucco a plynovod propojující Turecko, Řecko a Itálii), diverzifikovaným a přiměřeným dodávkám LNG do Evropy, účinnému propojení v Pobaltí, Středomořskému energetickému okruhu a přiměřenému severojižnímu propojení plynovodů ve střední a jihovýchodní Evropě.
(8)
Aby se snížil dopad případných krizí vyvolaných narušením dodávek plynu, měly by členské státy usnadnit diverzifikaci energetických zdrojů, dodavatelských tras a zdrojů dodávek plynu.
(9)
Velké narušení dodávek plynu do Unie může ovlivnit všechny členské státy, Unii jako celek a smluvní strany Smlouvy o Energetickém společenství (4), podepsané v Aténách dne 25. října 2005. Může také vážně poškodit hospodářství celé Unie. Narušení dodávek plynu může mít rovněž vážné sociální dopady, zejména pak na zranitelné skupiny zákazníků.
(10)
Někteří zákazníci, včetně domácností a zákazníků poskytujících klíčové sociální služby, jako jsou činnosti ve zdravotnictví, v oblasti péče o dítě, v oblasti vzdělávání a další sociální a pečovatelské služby, jakož i, které jsou nezbytné pro fungování členského státu, jsou obzvlášť zranitelní a mohou potřebovat ochranu. Široká definice těchto chráněných zákazníků by neměla být v rozporu s mechanismy evropské solidarity.
(11)
Zpráva o provádění evropské bezpečnostní strategie schválená Evropskou radou v prosinci 2008, upozorňuje na rostoucí závislost na energii z dovozu jako na značné dodatečné riziko pro bezpečnost dodávek energie v Unii a vyzdvihuje energetickou bezpečnost jako jeden z nových úkolů v oblasti bezpečnostní politiky. Vnitřní trh s plynem je klíčovým prvkem ke zvýšení bezpečnosti dodávek energie do Unie a ke snížení vystavení členských států škodlivým účinkům narušení dodávek.
(12)
V zájmu dobře fungujícího vnitřního trhu s plynem má zásadní význam, aby opatření k zabezpečení dodávek zemního plynu nepřiměřeně nenarušovala hospodářskou soutěž nebo účinné fungování vnitřního trhu s plynem.
(13)
Výpadek jediné největší plynárenské infrastruktury, takzvaná zásada N-1, je reálným scénářem. Členské státy by měly při analýze bezpečnosti dodávek plynu každého členského státu vycházet právě z výpadku takové infrastruktury, který by měl být srovnávacím kritériem schopnosti těchto států nalézt za daný výpadek náhradu.
(14)
Dostačující a diverzifikovaná plynárenská infrastruktura v členském státě i v rámci Unie, zejména včetně nové plynárenské infrastruktury propojující stávající izolované systémy, které tvoří izolované oblasti („plynové ostrovy“), se sousedními členskými státy, má zásadní význam při řešení situací, kdy dojde k narušení dodávek. Společná minimální kritéria pro zabezpečení dodávek plynu by měla při zohlednění vnitrostátních nebo regionálních specifických podmínek zajistit stejné podmínky při zabezpečování dodávek plynu pro všechny a vytvořit významné pobídky pro budování nezbytné infrastruktury a zlepšení úrovně připravenosti pro případ krize. Na zajištění dodávek energie se mohou významně podílet opatření na straně poptávky, například přechod na jiná paliva, pokud je možné tato opatření uplatnit rychle a značně snížit poptávku v reakci na narušení dodávek. Mělo by se více propagovat účinné využívání energie, především v případech, kdy je třeba přijmout opatření na straně poptávky. Mělo by se řádně zohlednit, jaký dopad budou mít navrhovaná opatření na straně nabídky a poptávky na životní prostředí, a měla by být co nejvíce upřednostňována opatření, jejichž dopad na životní prostředí bude nejnižší, přičemž se současně zohlední problematika zabezpečení dodávek plynu.
(15)
Měly by se silně podporovat investice do nové plynárenské infrastruktury, ovšem k jejich uskutečnění by se mělo přistoupit až na základě náležitého posouzení jejich dopadu na životní prostředí v souladu s příslušnými právními akty Unie. Tato nová infrastruktura by měla zlepšit zabezpečení dodávek plynu a zároveň zajistit řádné fungování vnitřního trhu s plynem. Investice by měly být v zásadě prováděny podniky a zakládat se na hospodářských pobídkách. Mělo by se řádně zohlednit, že je třeba usnadnit integraci plynu z obnovitelných zdrojů do infrastruktury plynárenské sítě. Do investic do infrastruktury, které jsou přeshraniční povahy, by měly být v oblastech své působnosti úzce zapojeny Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (5), a Evropská síť provozovatelů plynárenských přepravních soustav (dále jen „síť ENTSO pro zemní plyn“), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám (6), aby se tak lépe zohlednily přeshraniční důsledky. Je nutno připomenout, že v souladu s nařízením (ES) č. 713/2009 může agentura vydávat ve své působnosti stanoviska či doporučení o přeshraničních otázkách. Agentura a síť ENTSO pro zemní plyn hrají společně s dalšími tržními subjekty významnou úlohu při vypracovávání a provádění desetiletého plánu rozvoje sítě pro celou Unii, který obsahuje mimo jiné výhled přiměřenosti dodávek v Evropě, a s ohledem na přeshraniční propojení by měl mimo jiné vycházet z přiměřených potřeb jednotlivých uživatelů sítě.
(16)
Příslušné orgány nebo členské státy by měly zajistit, aby došlo k testování trhu s plynem, jelikož se jedná o jeden z nezbytných kroků v rámci procesu dosahování souladu se standardem pro infrastrukturu.
(17)
Při plnění úkolů, jež stanoví toto nařízení, by měly příslušné orgány dle potřeby úzce spolupracovat s ostatními důležitými vnitrostátními orgány, především s národními regulačními orgány, aniž jsou dotčeny jejich pravomoci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem (7).
(18)
V případě, že je třeba vytvořit nová přeshraniční propojení či rozšířit stávající propojení, měla by být v rané fázi zahájena úzká spolupráce mezi dotčenými členskými státy, příslušnými orgány a národními regulačními orgány v případě, že nejsou příslušnými orgány.
(19)
Za účelem podpory členských států při financování investic do těžby, infrastruktury a opatření týkajících se energetické účinnosti na regionální a místní úrovni mohou být k dispozici různé finanční prostředky Unie, zejména pak úvěry a záruky z Evropské investiční banky nebo financování z regionálních fondů, strukturálních fondů nebo Fondu soudržnosti. Evropská banka, jakož i nástroje vnější pomoci Společenství, například evropský nástroj sousedství a partnerství, nástroj předvstupní pomoci nebo finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci, mohou taktéž financovat opatření ve třetích zemích s cílem zlepšit zabezpečení dodávek energie.
(20)
Toto nařízení by mělo umožnit plynárenským podnikům a odběratelům spoléhat se v případě narušení dodávek co nejdéle na tržní mechanismy. Mělo by rovněž stanovit nouzové mechanismy, které se použijí, pokud již trhy samy nedokáží přiměřeně reagovat na narušení dodávek plynu. Za účelem zmírňování účinků narušení dodávek by tržní nástroje měly být upřednostňovány i ve stavu nouze.
(21)
Po vstupu nových právních předpisů pro vnitřní trh s energií, přijatých v červenci 2009 v platnost, se na plynárenství budou vztahovat nová ustanovení, díky nimž budou mít členské státy, národní regulační orgány, provozovatelé přepravních soustav a agentura jasně vymezené úkoly a povinnosti a zároveň se zlepší transparentnost trhu v zájmu jeho účinného fungování, zajištění bezpečnosti dodávek a ochrany zákazníků.
(22)
Dotvořením vnitřního trhu s plynem a účinnou hospodářskou soutěží na tomto trhu zajistí Unie nejvyšší úroveň bezpečnosti dodávek do všech členských států, pokud bude trh moci plně fungovat v případě narušení dodávek, které se dotkne části Unie, ať už je příčina narušení jakákoli. Za tímto účelem je zapotřebí komplexního a účinného společného přístupu k bezpečnosti dodávek, především transparentnosti, solidarity a nediskriminujících politik, které jsou slučitelné s fungováním vnitřního trhu, aby se zabránilo jeho narušení a nedošlo k oslabení reakcí trhu na narušení dodávek.
(23)
Zajištění bezpečnosti dodávek plynu je v jejich oblastech činnosti a působnosti společným úkolem plynárenských podniků, členských států, především prostřednictvím jejich příslušných orgánů, a Komise. Tam, kde je to vhodné, by měly národní regulační orgány, pokud nejsou příslušnými orgány, rovněž napomáhat při zajišťování bezpečnosti dodávek plynu ve svých oblastech činnosti a působnosti v souladu se směrnicí 2009/73/ES. Odběratelé zemního plynu, kteří jej využívají k výrobě elektřiny nebo k průmyslovým účelům, mohou navíc hrát významnou úlohu také při zajišťování bezpečnosti dodávek plynu tím, že jsou schopni reagovat na krizi opatřeními na straně poptávky, například přerušitelnými smlouvami a přechodem na jiné palivo, která mají přímý dopad na rovnováhu nabídky a poptávky.
(24)
V zájmu zachování účinného fungování vnitřního trhu s plynem, zejména v případě narušení dodávek a v krizových situacích, má proto zcela klíčový význam, aby se přesně vymezily úkoly a povinnosti všech plynárenských podniků a příslušných orgánů. Úkoly a povinnosti by měly být stanoveny tak, aby se zajistilo, že je dodržován tříúrovňový přístup, který zahrnuje nejprve příslušné plynárenské podniky a průmysl, potom členské státy na vnitrostátní a regionální úrovni, a konečně Unii. V případě krizové situace v oblasti dodávek by měly mít tržní subjekty dostatečnou příležitost reagovat na situaci prostřednictvím tržních opatření. Pokud by reakce tržních subjektů nebyly dostatečné, měly by členské státy a jejich příslušné orgány přijmout opatření s cílem odstranit nebo zmírnit dopady dané krize v oblasti dodávek plynu. Pouze pokud by tato opatření nebyla dostatečná, měla by být přijata opatření na regionální úrovni nebo na úrovni Unie zaměřená na odstranění nebo zmírnění dopadů uvedené krize. Pokud to bude možné, měla by být upřednostňována regionální řešení.
(25)
V duchu solidarity bude za účelem uplatňování tohoto nařízení zavedena široká regionální spolupráce zahrnující orgány veřejné správy a plynárenské podniky, jejímž cílem bude optimalizovat přínosy, jež s sebou přináší koordinace opatření přijatých za účelem zmírnění známých rizik, a uplatňovat opatření, která budou pro zúčastněné strany co nejhospodárnější.
(26)
Stanoveny by měly být i dostatečně harmonizované standardy bezpečnosti dodávek, jež by se vztahovaly přinejmenším na situaci, která nastala v lednu 2009, a zohledňovaly rozdíly mezi členskými státy, přičemž by se přihlíželo k povinnostem veřejné služby a opatřením na ochranu zákazníků, jak jsou uvedeny v článku 3 směrnice 2009/73/ES. Aby poskytovaly nezbytnou právní jistotu, měly by být tyto standardy bezpečnosti dodávek plynu stabilní a jednoznačně vymezené, aniž by pro plynárenské podniky, včetně nových subjektů a malých podniků, nebo pro konečné odběratele představovaly neodůvodněnou a nepřiměřenou zátěž. Tyto standardy by měly také zaručit rovný přístup plynárenských podniků v Unii k zákazníkům z různých členských států. Opatření, která jsou nezbytná k zajištění toho, aby byl splněn standard pro dodávky, mohou zahrnovat doplňkové skladovací kapacity a objemy, skladování v potrubí, smlouvy o dodávkách, přerušitelné smlouvy a veškerá další opatření s podobným účinkem a také nezbytná technická opatření k zabezpečení dodávek plynu.
(27)
V zájmu účinného fungování trhu s plynem je nezbytné, aby plynárenské podniky uskutečnily včas nezbytné investice do domácí těžby a infrastruktur, jakými jsou například propojení, a to zejména ta, která poskytují přístup k plynárenské síti Unie, zařízení umožňující fyzické obousměrné toky plynu potrubím, zásobníky a zařízení na znovuzplynování LNG, a měly při těchto investicích na paměti možná narušení dodávek, například situaci z ledna 2009. Při prognóze budoucích finančních potřeb plynárenské infrastruktury ve vztahu k nástrojům Unie by měla Komise podle potřeby upřednostňovat projekty infrastruktury, které prohlubují integraci vnitřního trhu s plynem a zabezpečení jeho dodávek.
(28)
Provozovatelům přepravních soustav by nemělo být bráněno, aby zvážili případy, kdy by investice do vytvoření fyzických kapacit pro přepravu plynu v obou směrech (dále jen „obousměrná kapacita“) v rámci přeshraničních propojení se třetími zeměmi mohlo napomoci větší bezpečnosti dodávek, především v případě třetích zemí, které zajišťují tranzit plynu mezi dvěma členskými státy.
(29)
Je důležité, aby byly zachovány dodávky plynu, zejména pokud jde o zákazníky z domácností, jakož i o omezený počet dalších zákazníků, zejména zákazníků poskytujících klíčové sociální služby, které mohou dotyčné členské státy definovat, pokud jim dále není možné zajistit dodávky tržním způsobem. Je nezbytně nutné, aby byla vymezena opatření, která se přijmou během krize, a to ještě před tím, než jakákoli krize nastane a aby byly dodržovány bezpečnostní požadavky, včetně případů, kdy jsou chránění zákazníci připojeni ke stejné distribuční síti jako ostatní odběratelé. Je-li kapacita přístupu k infrastruktuře z technických důvodů omezená, mohou tato opatření zahrnovat uplatnění poměrného snížení původně rezervovaných kapacit.
(30)
Příslušné orgány by se obecně měly řídit svým plánem pro stav nouze. V řádně zdůvodněných mimořádných případech však mohou přijímat opatření, která se od těchto plánů odchylují.
(31)
Pro splnění povinností týkajících se zabezpečení dodávek si lze vybírat z mnoha nástrojů. Tyto nástroje by měly být podle potřeby využívány v celostátním a regionálním kontextu a v kontextu Unie, aby se dosáhlo konzistentního a hospodárného výsledku.
(32)
Bezpečnostními aspekty dodávek z hlediska dlouhodobého plánování investic do dostatečných přeshraničních kapacit a jiných infrastruktur zajišťujících dlouhodobou schopnost soustavy zaručit bezpečnost dodávek a uspokojovat přiměřenou poptávku se zabývá směrnice 2009/73/ES. Ke splnění standardů bezpečnosti dodávek může být zapotřebí přechodné období, aby bylo možné uskutečnit nezbytné investice. Základním nástrojem pro určení požadovaných investic potřebných na úrovni Unie je desetiletý plán rozvoje sítě pro celou Unii, který vypracovala síť ENTSO pro zemní plyn pod dohledem agentury, mimo jiné za účelem splnění požadavků na infrastrukturu stanovených v tomto nařízení.
(33)
Síť ENTSO pro zemní plyn a agentura by se ve své oblasti působnosti měly jako členové Koordinační skupiny pro otázky plynu plně zapojit do procesu spolupráce a konzultací na úrovni Unie.
(34)
Koordinační skupina pro otázky plynu je hlavním orgánem, který Komise konzultuje v souvislosti s vypracováváním plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze. Připomíná se, že síť ENTSO pro zemní plyn a agentura jsou členy Koordinační skupiny pro otázky plynu a budou v této souvislosti konzultovány.
(35)
Aby se zajistila co nejvyšší připravenost na narušení dodávek, měly by příslušné orgány po konzultaci s plynárenskými podniky vypracovat plány pro stav nouze. Tyto plány by měly být ve vzájemném souladu na národní, regionální nebo na úrovni Unie. Jejich obsah by měl vycházet z osvědčených postupů ve stávajících plánech a jasně by měl vymezit úlohy a povinnosti všech dotčených plynárenských podniků a příslušných orgánů. Je-li to možné a nutné, měly by být na regionální úrovni vypracovány společné plány pro stav nouze.
(36)
Za účelem prohloubení solidarity mezi členskými státy, dojde-li k vyhlášení stavu nouze pro Unii, a zejména s cílem podpořit členské státy, jež jsou vystaveny méně příznivým zeměpisným či geologickým podmínkám, by členské státy měly vytvořit opatření k uplatnění této solidarity. Plynárenské podniky by měly přijmout opatření, jako jsou obchodní dohody, které mohou zahrnovat zvýšený vývoz plynu nebo zvýšený odběr ze zásobníků. Je důležité podpořit uzavírání ujednání mezi plynárenskými podniky. Opatření obsažená v plánu pro stav nouze by měla zahrnovat mechanismy, které v případě potřeby zajistí spravedlivé kompenzace pro plynárenské podniky. Solidární opatření mohou být zvlášť vhodná mezi členskými státy, jimž Komise doporučuje vypracovat společné plány preventivních opatření nebo plány pro stav nouze na regionální úrovni.
(37)
V souvislosti s tímto nařízením má Komise významnou úlohu v případě stavu nouze, a to jak na úrovni Unie, tak na regionální úrovni.
(38)
Solidarita na evropské úrovni by případně měla mít rovněž podobu pomoci při civilní ochraně poskytované Unií a jejími členskými státy. Tuto pomoc by měl usnadnit a koordinovat mechanismus civilní ochrany Společenství vytvořený rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (8).
(39)
Tímto nařízením nejsou dotčena svrchovaná práva členských států týkající se jejich vlastních přírodních zdrojů.
(40)
Směrnice Rady 2008/114/ES ze dne 8. prosince 2008 o určování a označování evropských kritických infrastruktur a o posouzení potřeby zvýšit jejich ochranu (9) stanoví postup, který má za cíl zlepšit v Unii ochranu označených evropských kritických struktur, včetně některých plynárenských infrastruktur. Směrnice 2008/114/ES společně se stávajícím nařízením přispívají k tvorbě komplexního přístupu k energetické bezpečnosti Unie.
(41)
Plány pro stav nouze je třeba pravidelně aktualizovat a zveřejňovat. Měly by být předmětem vzájemného hodnocení a zkoušek.
(42)
Koordinační skupina pro otázky plynu by měla být Komisi poradcem pro usnadňování koordinace opatření v oblasti zabezpečení dodávek pro případ stavu nouze v Unii. Rovněž by měla sledovat přiměřenost a vhodnost opatření přijatých podle tohoto nařízení.
(43)
Tímto nařízením by měly být plynárenské podniky a příslušné orgány členských států zmocněny k tomu, aby zajistily účinné a co nejdelší fungování vnitřního trhu s plynem při narušení dodávek, a to ještě před tím, než příslušné orgány přijmou opatření na řešení situace, v níž již trh není schopen zajistit požadované dodávky plynu. Tato výjimečná opatření by měla být plně v souladu s právem Unie a měla by být oznámena Komisi.
(44)
Vzhledem k tomu, že pro bezpečnost dodávek plynu v Unii jsou klíčové dodávky plynu ze třetích zemí, by měla Komise své kroky ve vztahu ke třetím zemím koordinovat, a společně se zeměmi těžby a tranzitními zeměmi by se měla podílet na ujednáních pro řešení krizových situací a zajistit stabilní tok plynu do Unie. Komise by měla být oprávněna, po konzultaci se zúčastněnými třetími zeměmi, využít monitorovací pracovní skupinu pro sledování toků plynu do Unie v krizových situacích, a při vzniku krize z důvodu obtíží ve třetí zemi se ujmout zprostředkování a usnadnění jednání.
(45)
Je důležité, aby podmínky dodávání plynu ze třetích zemí nevedly k narušení hospodářské soutěže a byly v souladu s pravidly vnitřního trhu.
(46)
Pokud existují důvěryhodné informace o situaci vně Unie, která ohrožuje zabezpečení dodávek jednomu nebo více členským státům, a mohla by spustit mechanismus včasného varování mezi Unií a třetí zemí, měla by Komise neprodleně informovat Koordinační skupinu pro otázky plynu, a Unie by měla přijmout vhodná opatření s cílem zmírnit následky této situace.
(47)
V únoru 2009 dospěla Rada ve složení pro energetiku k závěru, že transparentnost a spolehlivost by se měla zlepšit smysluplnou výměnou informací mezi Komisí a členskými státy o vztazích se třetími zeměmi v oblasti energetiky, včetně dlouhodobých ujednání o dodávkách, při zachování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
(48)
Pravidla stanovená ve Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, především pravidla hospodářské soutěže, se uplatňují na služby obecného hospodářského zájmu, pokud to nebrání poskytování těchto služeb, přičemž členské státy si zachovávají rozsáhlou možnost volného uvážení při stanovování, zadávání a organizování povinností veřejné služby.
(49)
Vzhledem k tomu, že cíle tohoto nařízení, totiž zabezpečení dodávek plynu v Unii, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto jich lze z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(50)
Směrnice 2004/67/ES by měla být zrušena,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Cílem ustanovení tohoto nařízení je zajistit bezpečnost dodávek zemního plynu (dále jen „plyn“) zajištěním řádného a nepřetržitého fungování vnitřního trhu s plynem, připuštěním mimořádných opatření v situacích, v nichž trh nemůže zajistit požadované dodávky plynu, a jasným stanovením a rozdělením odpovědnosti mezi plynárenské podniky, členské státy a Unii, pokud jde o preventivní opatření a reakci na konkrétní narušení dodávek. Toto nařízení zavádí také transparentní mechanismy v duchu solidarity, které umožňují koordinovat přípravu a reakci na stav nouze na úrovni členského státu, regionu a Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice obsažené ve směrnici 2009/73/ES, nařízení (ES) č. 713/2009 a nařízení (ES) č. 715/2009.
Kromě toho se použijí tyto definice:
1.
„chráněnými zákazníky“ se rozumějí všichni zákazníci z domácností, kteří jsou připojeni k distribuční síti; pokud tak dotyčný členský stát rozhodne, mohou jimi být i:
a)
malé a střední podniky, jsou-li připojeny k některé plynárenské distribuční soustavě, a klíčové sociální služby, jsou-li připojeny k plynárenské distribuční soustavě či přepravní soustavě, za předpokladu, že všichni tito dodateční zákazníci nepředstavují více než 20 % konečného využívání plynu;
b)
zařízení dálkového topení, pokud poskytují teplo domácnostem a zákazníkům uvedeným v písmenu a), nemohou přejít na jiné palivo a jsou připojena k plynárenské distribuční soustavě či přepravní soustavě.
Co nejdříve a nejpozději 3. prosince 2011 oznámí členské státy Komisi, zda hodlají zahrnout do definice chráněných zákazníků také zákazníky uvedené v písmenu a), písmenu b) nebo v obou písmenech;
2.
„příslušným orgánem“ se rozumí ústřední orgán státní správy nebo národní regulační orgán, kterému členský stát uloží odpovědnost za zajištění toho, aby byla prováděna opatření stanovená v tomto nařízení. Tím není dotčena možnost členských států umožnit příslušnému orgánu, aby některými úkoly stanovenými v tomto nařízení pověřil jiné subjekty. Takové úkoly musí být prováděny za dohledu příslušného orgánu a být upřesněny v plánech uvedených v článku 4.
Článek 3
Odpovědnost za bezpečnost dodávek plynu
1. Odpovědnost za bezpečnost dodávek plynu nesou ve svých oblastech činnosti a působnosti společně plynárenské podniky, členský státy, především prostřednictvím svých příslušných orgánů a Komise. Tato společná odpovědnost vyžaduje velkou míru vzájemné spolupráce.
2. Každý členský stát určí co nejdříve a nejpozději 3. prosince 2011 příslušný orgán, který zajišťuje provádění opatření stanovených tímto nařízením. Ve vhodných případech provádějí opatření, která má podle tohoto nařízení provádět příslušný orgán, až do jeho úředního určení vnitrostátní subjekty, jež za bezpečnost dodávek plynu odpovídají v současnosti. Tato opatření zahrnují vypracování posouzení rizik uvedeného v článku 9, vypracování plánů preventivních opatření na základě tohoto posouzení, vypracování plánu pro stav nouze a pravidelné sledování bezpečnosti dodávek plynu na vnitrostátní úrovni. Příslušné orgány navzájem spolupracují, aby se zabránilo narušení dodávek a omezily se případné škody způsobené takovým narušením. Nic nebrání členským státům přijímat prováděcí právní předpisy nezbytné pro splnění požadavků stanovených tímto nařízením.
3. Každý členský stát oznámí Komisi název příslušného orgánu neprodleně poté, co jej určí, a tam, kde je to vhodné, názvy vnitrostátních subjektů, jež odpovídají za bezpečnost dodávek plynu a dočasně zastávají funkci příslušného orgánu v souladu s odstavcem 2. Každý členský stát tato určení zveřejní.
4. Při provádění opatření stanovených tímto nařízením vymezí příslušný orgán úlohy a povinnosti jednotlivých účastníků tak, aby se zajistilo, že bude dodržován tříúrovňový přístup, který zahrnuje nejprve příslušné plynárenské podniky a průmysl, potom členské státy na celostátní a regionální úrovni a konečně Unii.
5. Tam, kde je to vhodné, koordinuje Komise v souladu s tímto nařízením opatření příslušných orgánů na regionální úrovni a na úrovni Unie, mimo jiné prostřednictvím Koordinační skupiny pro otázky plynu uvedené v článku 12 nebo skupiny pro krizové řízení podle čl. 11 odst. 4, a to zejména v případě stavu nouze na úrovni Unie či na regionální úrovni, jak jej definuje čl. 11 odst. 1.
6. Opatření na zabezpečení dodávek plynu obsažená v plánech preventivních opatření a plánech pro stav nouze musí být jasně vymezena, transparentní, přiměřená, nediskriminující a ověřitelná, nesmějí nepřiměřeně narušovat hospodářskou soutěž a účinné fungování vnitřního trhu s plynem a nesmějí ohrozit bezpečnost dodávek plynu jiným členským státům či Unii jako celku.
Článek 4
Vypracování plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze
1. Aniž je dotčen odstavec 3, vypracuje příslušný orgán každého členského státu po konzultaci s plynárenskými podniky, příslušnými organizacemi zastupujícími zájmy domácností a průmyslových odběratelů plynu a národním regulačním orgánem, není-li příslušným orgánem, na celostátní úrovni:
a)
plán preventivních opatření obsahující opatření, která jsou nezbytná k odstranění nebo ke zmírnění zjištěných rizik, v souladu s posouzením rizik vypracovaným na základě článku 9; a
b)
plán pro stav nouze obsahující opatření, která se mají přijmout ke zmírnění dopadu narušení dodávek plynu nebo k jeho odstranění v souladu s článkem 10.
2. Příslušné orgány si před přijetím plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze na vnitrostátní úrovni do3. června 2012 vymění své návrhy těchto plánů a povedou konzultace jak mezi sebou na odpovídající regionální úrovni, tak s Komisí, aby byl vyloučen nesoulad jimi navrhovaných plánů a opatření s plány preventivních opatření a s plány pro stav nouze ostatních členských států a aby byla dodržena ustanovení tohoto nařízení a dalších právních předpisů Unie. Tyto konzultace probíhají zejména mezi sousedícími členskými státy, obzvláště pak mezi izolovanými systémy tvořícími izolované oblasti („plynové ostrovy“) a jejich sousedními členskými státy, a mohou zahrnovat například členské státy uvedené na orientačním seznamu uvedeném v příloze IV.
3. Na základě konzultací uvedených v odstavci 2 a případných doporučení Komise mohou dotčené příslušné orgány rozhodnout o vypracování společných plánů preventivních opatření na regionální úrovni (dále jen „společné plány preventivních opatření“) a společných plánů pro stav nouze na regionální úrovni (dále jen „společné plány pro stav nouze“), které by doplňovaly plány vypracované na úrovni celostátní. V případě společných plánů dotčené příslušné orgány tam, kde je to vhodné, usilují o uzavření dohod s cílem naplňovat tuto regionální spolupráci. V případě potřeby tyto dohody formálně schválí členské státy.
4. Při vypracovávání a provádění plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze na celostátní nebo regionální úrovni příslušný orgán řádně zohlední nepřetržitý bezpečný provoz plynárenské soustavy a v uvedených plánech zohlední a uvede technická omezení, jimž provoz sítě podléhá, včetně technických a bezpečnostních důvodů, které mohou vést ke snížení toku v případě stavu nouze.
5. Plány preventivních opatření a plány pro stav nouze a případné společné plány musí být schváleny a zveřejněny do 3. prosince 2012. Tyto plány musí být neprodleně oznámeny Komisi. Komise o nich informuje Koordinační skupinu pro otázky plynu. Příslušné orgány zajistí pravidelné sledování provádění těchto plánů.
6. Do tří měsíců poté, co příslušné orgány oznámí plány uvedené v odstavci 5:
a)
Komise tyto plány vyhodnotí v souladu s písmenem b). Za tímto účelem Komise konzultuje Koordinační skupinu pro otázky plynu a řádně přihlédne k jejímu stanovisku. Komise podá o svém hodnocení plánů zprávu Koordinační skupině pro otázky plynu a
b)
v případě, že na základě těchto konzultací Komise
i)
shledá, že plán preventivních opatření nebo plán pro stav nouze neomezuje účinně rizika zjištěná v posouzení rizik, může dotčenému příslušnému orgánu nebo dotčeným příslušným orgánům doporučit, aby tento plán změnily,
ii)
shledá, že určitý plán preventivních opatření nebo plán pro stav nouze není v souladu s rizikovým scénářem nebo plánem jiného příslušného orgánu nebo že je v rozporu s tímto nařízením, či jiným právním předpisem Unie, požádá o jeho změnu,
iii)
shledá, že plán preventivních opatření ohrožuje zabezpečení dodávek plynu jinému členskému státu nebo celé Unii, přijme rozhodnutí požadující po příslušném orgánu, aby daný plán přehodnotil, přičemž může k jeho změně podat konkrétní doporučení. Komise své rozhodnutí podrobně zdůvodní.
7. Dotčený příslušný orgán změní svůj plán preventivních opatření nebo plán pro stav nouze do čtyř měsíců od oznámení žádosti Komise uvedené v odst. 6 písm. b) bodě ii) a buď oznámí Komisi pozměněný plán, nebojí sdělí důvody, proč s žádostí nesouhlasí. V případě neshody může Komise svou žádost do dvou měsíců od obdržení oznámení od příslušného orgánu vzít zpět nebo svolat schůzku s dotčenými příslušnými orgány, a pokud to považuje za nutné, i s Koordinační skupinou pro otázky plynu, aby s nimi záležitost projednala. Komise předloží podrobné odůvodnění své žádosti o změnu daného plánu. Příslušný orgán k postoji Komise náležitě přihlédne. V případě, že se konečné rozhodnutí příslušného orgánu od postoje Komise liší, tento orgán do dvou měsíců od obdržení postoje Komise předloží a zveřejní důvody svého rozhodnutí spolu se svým rozhodnutím a postojem Komise. Je-li daný plán změněn a je-li to na místě, příslušný orgán neprodleně zveřejní jeho pozměněné znění.
8. Dotčený příslušný orgán buď změní svůj plán preventivních opatření do tří měsíců od oznámení rozhodnutí Komise uvedeného v odst. 6 písm. b) bodě iii) a oznámí Komisi pozměněný plán, nebo jí sdělí důvody, proč s jejím rozhodnutím nesouhlasí. V případě neshody může Komise do dvou měsíců od obdržení odpovědi příslušného orgánu rozhodnout, že svou žádost změní nebo vezme zpět. Pokud Komise svou žádost potvrdí, musí dotčený příslušný orgán tento plán změnit do dvou měsíců od oznámení rozhodnutí Komise, přihlédnout přitom co nejvíce k doporučením Komise uvedeným v odst. 6 písm. b) bodě iii) a oznámit jej Komisi.
Komise při vypracovávání svého stanoviska k pozměněnému plánu, které musí být předloženo do dvou měsíců od oznámení od příslušného orgánu, informuje Koordinační skupinu pro otázky plynu a k jejím doporučením náležitě přihlíží. Dotčený příslušný orgán co nejvíce přihlíží ke stanovisku Komise a do dvou měsíců od obdržení tohoto stanoviska schválí a zveřejní výsledný pozměněný plán.
9. Důvěrnost obchodně citlivých informací musí být zachována.
Článek 5
Obsah národních a společných plánů preventivních opatření
1. Národní plány preventivních opatření a společné plány preventivních opatření musí obsahovat:
a)
výsledky posouzení rizik stanoveného v článku 9;
b)
opatření, objemy a kapacity nutné z hlediska splnění standardů pro infrastrukturu a standardů pro dodávky a jejich harmonogram, jak je uvedeno v článcích 6 a 8, případně včetně míry, do jaké mohou opatření na straně poptávky dostatečně a včas kompenzovat narušení dodávek plynu uvedené v čl. 6 odst. 2, určení jediné největší plynárenské infrastruktury společného zájmu v případě, kdy se uplatní čl. 6 odst. 3, a standard pro zvýšené dodávky plynu podle čl. 8 odst. 2;
c)
povinnosti uložené plynárenským podnikům a dalším příslušným subjektům, včetně povinností týkajících se bezpečného provozu plynárenských soustav;
d)
ostatní preventivní opatření, jako například opatření týkající se nutnosti lepšího propojení sousedících členských států a, je-li to vhodné, možnost diverzifikace tras přepravy plynu a zdrojů dodávek, k řešení zjištěných rizik s cílem zachovat dodávky plynu všem odběratelům v nejvyšší možné míře;
e)
tam, kde je to na místě, mechanismy spolupráce s jinými členskými státy zaměřené na vypracování a provádění společných plánů preventivních opatření a společných plánů pro stav nouze, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 3;
f)
informace o stávajících a budoucích propojeních, včetně propojení, která umožňují přístup do plynárenské soustavy Unie, o přeshraničních tocích plynu, o přeshraničním přístupu ke skladovacím zařízením a o fyzické kapacitě pro přepravu plynu oběma směry (dále jen „obousměrná kapacita“), zejména v případě stavu nouze;
g)
informace o veškerých příslušných povinnostech veřejné služby, které se týkají zabezpečení dodávek plynu.
2. Celostátní plány preventivních opatření a společné plány preventivních opatření, zejména opatření ke splnění standardu pro infrastrukturu stanoveného v článku 6, musí zohledňovat desetiletý plán rozvoje sítě pro celou Unii vypracovaný sítí ENTSO pro zemní plyn podle čl. 8 odst. 10 nařízení (ES) č. 715/2009.
3. Plány preventivních opatření a společné plány preventivních opatření musí být založeny především na tržních opatřeních a zohledňovat hospodářský dopad, účinnost a účelnost opatření, vliv na fungování vnitřního trhu s energií a dopad na životní prostředí a na odběratele a nesmějí představovat nepřiměřenou zátěž pro plynárenské podniky ani mít nepříznivý dopad na fungování vnitřního trhu s plynem.
4. Pokud okolnosti nevyžadují častější aktualizace, musí být vnitrostátní plány preventivních opatření a společné plány preventivních opatření aktualizovány každé dva roky a musí odrážet aktualizované posouzení rizik,. Před schválením aktualizovaného plánu probíhají konzultace mezi příslušnými orgány podle čl. 4 odst. 2.
Článek 6
Standard pro infrastrukturu
1. Členské státy, nebo pokud tak členský stát stanoví, příslušný orgán zajistí přijetí nezbytných opatření, aby v případě narušení jediné největší plynárenské infrastruktury měla zbývající infrastruktura stanovená na základě vzorce N-1 uvedeného v bodě 2 přílohy I, do 3. prosince 2014 kapacitu dodávat nezbytný objem plynu pro uspokojení celkové poptávky po plynu v oblasti výpočtu v den výjimečně vysoké poptávky po plynu, ke které dochází statisticky jednou za dvacet let, aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku. Tím nejsou dotčeny povinnosti provozovatelů plynárenské soustavy učinit tam, kde je to vhodné a nutné, odpovídající investice, ani povinnosti provozovatelů přepravní soustavy stanovené ve směrnici 2009/73/ES a v nařízení (ES) č. 715/2009.
2. Povinnost zajistit, aby měla zbývající infrastruktura kapacitu uspokojit celkovou poptávku po plynu, jak je uvedeno v odstavci 1, se též považuje za splněnou, pokud příslušný orgán v plánu preventivních opatření prokáže, že narušení dodávek lze dostatečně a včas nahradit vhodnými tržními opatřeními na straně poptávky. Za tímto účelem se použije vzorec uvedený v bodě 4 přílohy I.
3. Na základě posouzení rizik uvedeného v článku 9 mohou dotčené příslušné orgány, je-li to vhodné, rozhodnout, že povinnost uvedená v odstavci 1 tohoto článku musí být splněna na regionální úrovni, a nikoli na úrovni členského státu. V tomto případě se vypracují společné plány preventivních opatření podle čl. 4 odst. 3. Použije se bod 5 přílohy I.
4. Každý příslušný orgán po konzultaci s příslušnými plynárenskými podniky neprodleně vyrozumí Komisi o každém případě nedodržení povinností uvedených v odstavci 1 a informuje ji o důvodech tohoto nedodržení.
5. Provozovatelé přepravní soustavy co nejdříve a nejpozději 3. prosince 2013 umožní permanentní obousměrnou kapacitu ve všech přeshraničních propojeních mezi členskými státy, kromě případů, kdy:
a)
se jedná o připojení k těžebním zařízením, zařízením na zkapalněný zemní plyn (LNG) či distribučním soustavám nebo
b)
byla udělena výjimka podle článku 7.
Do 3. prosince 2013 přizpůsobí provozovatelé přepravních soustav fungování jejich částí nebo soustav jako celku, aby byl v místě přeshraničních propojení možný fyzický tok plynu oběma směry.
6. Pokud v místě určitého přeshraničního propojení již existuje obousměrná kapacita nebo se právě buduje, je povinnost uvedená v prvním pododstavci odstavce 5 považována v místě tohoto propojení za splněnou, ledaže jeden nebo více členských států požadují z důvodu zabezpečení dodávek plynu rozšíření kapacity. Pokud je vznesen požadavek na rozšíření kapacity, použije se postup stanovený v článku 7.
7. Členské státy, nebo pokud tak členský stát stanoví, příslušný orgán zajistí, že jako první krok je vždy transparentním, podrobným a nediskriminačním způsobem prozkoumán trh, aby se zjistilo, zda trh vyžaduje investice do infrastruktury, které jsou nutné ke splnění povinností stanovených v odstavcích 1 a 5.
8. Národní regulační orgány zohlední účelně vynaložené náklady na splnění povinností stanovených v odstavci 1 a náklady na umožnění permanentní obousměrné kapacity tím, že poskytnou přiměřené pobídky při stanovování nebo schvalování sazeb nebo metodik v souladu s čl. 41 odst. 8 směrnice 2009/73/ES a článkem 13 nařízení (ES) č. 715/2009. Pokud trh nevyžaduje investice k umožnění obousměrné kapacity nebo vzniknou-li touto investicí náklady ve více než jednom členském státě anebo v jednom členském státě tak, že prospěch z nich má jeden nebo několik dalších členských států, rozhodnou o rozložení nákladů společně národní regulační orgány všech dotčených členských států, a to před přijetím jakéhokoli rozhodnutí o dané investici. Při rozhodování o rozložení nákladů se přihlíží zejména k tomu, jakým způsobem se investice do infrastruktury podílejí na větší bezpečnosti dodávek plynu do příslušných členských států. Použije se čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 713/2009.
9. Příslušný orgán zajistí, aby jakákoli nová přepravní infrastruktura přispívala k zajištění bezpečnosti dodávek plynu na základě rozvoje důkladně propojené sítě, případně včetně dostatečného počtu hraničních vstupních a výstupních bodů, a to v závislosti na požadavcích trhu a zjištěných rizicích. Příslušný orgán podle potřeby v posouzení rizik uvede, kde se vyskytují problematická místa a zda jsou vstupní kapacity a infrastruktury jednotlivých členských států, zejména přepravní soustavy, schopny přizpůsobit průtok plynu v daném státě scénáři narušení jediné největší plynárenské infrastruktury, z kterého se vycházelo při posuzování rizik.
10. Lucembursko, Slovinsko a Švédsko nejsou výjimečně povinny splnit povinnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku při zajištění dodávky plynu chráněným zákazníkům podle článku 8, ale usilují o jejich splnění. Tato výjimka platí, pokud:
a)
v případě Lucemburska má tento členský stát alespoň dvě propojení s jinými členskými státy, alespoň dva různé zdroje dodávek plynu a žádné zařízení na skladování plynu ani zařízení na LNG na svém území;
b)
v případě Slovinska má tento členský stát alespoň dvě propojení s jinými členskými státy, alespoň dva různé zdroje dodávek plynu a žádné zařízení na skladování plynu ani zařízení na LNG na svém území;
c)
v případě Švédska tento členský stát nepřepravuje na svém území plyn do jiného členského státu a jeho vlastní roční hrubá spotřeba plynu nedosahuje 2 milionů tun ropného ekvivalentu a představuje méně než 5 % celkové primární spotřeby energie.
Tyto tři členské státy zajistí transparentním, podrobným a nediskriminačním způsobem pravidelné hodnocení trhu z hlediska investic do infrastruktury a výsledky tohoto hodnocení zveřejní.
Členské státy uvedené v prvním pododstavci informují Komisi o veškerých změnách podmínek uvedených ve zmíněném pododstavci. Výjimka stanovená v prvním pododstavci pozbývá platnosti, jestliže alespoň jedna z těchto podmínek již není splněna.
Každý z členských států uvedených v prvním pododstavci předá Komisi do 3. prosince 2018 zprávu, v níž bude popsána situace z hlediska příslušných podmínek uvedených ve zmíněném pododstavci a možnosti splnění povinností stanovených v odstavci 1, a to s přihlédnutím k hospodářským důsledkům splnění standardu pro infrastrukturu, výsledkům hodnocení trhu a vývoje trhu s plynem a projektům plynárenské infrastruktury v daném regionu. Na základě této zprávy, a pokud jsou i nadále splněny příslušné podmínky uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, může Komise rozhodnout, že výjimka stanovená v prvním pododstavci může platit po dobu dalších čtyř let. V případě kladného rozhodnutí se postup stanovený v tomto pododstavci opakuje každé čtyři roky.
Článek 7
Postup pro umožnění obousměrné kapacity či pro žádost o udělení výjimky
1. Pro každé přeshraniční propojení mezi členskými státy kromě členských států, na něž se vztahuje výjimka podle čl. 6 odst. 5 písm. a), a kromě případů, kdy obousměrná kapacita již existuje nebo se právě buduje a kdy ani jeden členský stát nepožádal z důvodu bezpečnosti dodávek plynu o rozšíření kapacity, musí provozovatelé přepravních soustav po konzultaci se všemi dalšími dotčenými provozovateli přepravních soustav do 3. března 2012 předložit svým členským státům,nebo pokud tak členské státy stanoví, jejich příslušným orgánům nebo regulačním orgánům (v tomto článku společně jen „dotčené orgány“):
a)
návrh na vybudování obousměrné kapacity co do zpětného toku plynu (dále jen „kapacita zpětného toku“) nebo
b)
žádost o udělení výjimky z povinnosti umožnit obousměrnou kapacitu.
2. Návrh na vybudování kapacity zpětného toku nebo žádost o udělení výjimky podle odstavce 1 se musí zakládat na hodnocení požadavků trhu, prognózách ohledně poptávky a nabídky, technické proveditelnosti, nákladech na vybudování kapacity zpětného toku, včetně následného zvýšení kapacity přepravní soustavy, a na přínosu pro zajištění bezpečnosti dodávky plynu, přičemž. tam, kde je to vhodné, přihlížejí k tomu nakolik může kapacita zpětného toku spolu s dalšími možnými opatřeními přispět ke splnění standardu pro infrastrukturu stanoveného v článku 6 členskými státy, které mají prospěch z kapacity zpětného toku.
3. Dotčený orgán, kterému je předložen návrh nebo žádost o udělení výjimky, neprodleně vyrozumí dotčené orgány jiných členských států, které by podle posouzení rizik mohly mít prospěch z kapacity zpětného toku, a Komisi o daném návrhu nebo žádosti. Uvedený orgán poskytne dotčeným orgánům a Komisi možnost vydat do čtyř měsíců od tohoto vyrozumění stanovisko.
4. Na základě kritérií uvedených v odstavci 2 a posouzení rizik provedené v souladu s článkem 9, dotčený orgán do dvou měsíců od konce období uvedeného v odstavci 3 tohoto článku co nejvíce přihlédne ke stanoviskům obdrženým podle odstavce 3 tohoto článku a k hlediskům, které nejsou čistě ekonomické povahy, jako je zajištění bezpečnosti dodávek plynu a přispění k vnitřnímu trhu s plynem, a:
a)
udělí výjimku, pokud by kapacita zpětného toku nevedla k podstatně větší bezpečnosti dodávek plynu v žádném členském státě či regionu nebo pokud by byly investiční náklady podstatně vyšší než předpokládaný prospěch pro bezpečnost dodávek plynu, nebo
b)
přijme návrh na vybudování kapacity zpětného toku, nebo
c)
požádá provozovatele přepravní soustavy, aby svůj návrh přepracoval.
Dotčený orgán oznámí své rozhodnutí Komisi co nejdříve spolu s veškerými příslušnými informacemi o důvodech tohoto rozhodnutí, včetně stanovisek obdržených podle odstavce 3 tohoto článku. Dotčené orgány se vynasnaží zajistit, aby si rozhodnutí, která se týkají stejných propojení nebo propojených plynovodů a která na sobě vzájemně závisejí, vzájemně neodporovala.
5. Komise může do dvou měsíců od obdržení tohoto oznámení a v případě rozporu mezi rozhodnutím dotčeného orgánu a stanovisky jiných dotčených orgánů, kterých se to týká, požádat dotčený orgán o změnu rozhodnutí. Pokud si Komise vyžádá doplňující informace, může být tato lhůta prodloužena o jeden měsíc. Veškeré návrhy Komise, které požadují změnu rozhodnutí dotčeného orgánu, se musí zakládat na prvcích a kritériích uvedených v odstavci 2 a odst. 4 prvním pododstavci písm. a) a přihlížet k důvodům, z nichž vychází rozhodnutí dotčeného orgánu. Dotčený orgán žádosti vyhoví tím, že ve lhůtě čtyř týdnů své rozhodnutí změní. Pokud se Komise v uvedené dvouměsíční lhůtě nevyjádří, má se za to, že vůči rozhodnutí dotyčného orgánu nemá námitky.
6. Vyplývá-li z výsledků posouzení rizik provedené podle článku 9, že je nutná další kapacita zpětného toku, opakuje se na žádost provozovatele přepravní soustavy, dotčeného orgánu nebo Komise postup stanovený v odstavcích 1 až 5 tohoto článku.
7. Komise a dotčený orgán vždy zachovávají důvěrnost obchodně citlivých informací.
Článek 8
Standard pro dodávky
1. Příslušný orgán uloží plynárenským podnikům, které určí, povinnost přijmout opatření pro zajištění dodávek plynu chráněným zákazníkům členského státu v těchto případech:
a)
při mimořádných teplotních hodnotách v průběhu sedmidenního období poptávkových špiček, ke kterým dochází statisticky jednou za dvacet let;
b)
v období výjimečně vysoké poptávky po plynu v délce nejméně 30 dní, ke kterým dochází statisticky jednou za dvacet let, a
c)
v období v délce nejméně 30 dní v případě narušení jediné největší plynárenské infrastruktury za průměrných zimních podmínek.
Příslušný orgán určí plynárenské podniky uvedené v prvním pododstavci do 3. června 2012.
2. Standard pro zvýšené dodávky plynu nad 30 dní pro období uvedená v odst. 1 písm. b) a c) nebo jakékoli další povinnosti stanovené z důvodu zabezpečení dodávek plynu vycházejí z posouzení rizik uvedeného v článku 9, jsou předmětem plánu preventivních opatření a:
a)
musí být v souladu s čl. 3 odst. 6;
b)
nesmějí vést k nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže ani poškozovat fungování vnitřního trhu s plynem;
c)
nesmějí mít nepříznivý vliv na schopnost kteréhokoli členského státu zásobovat v případě stavu nouze na vnitrostátní úrovni, na úrovni Unie nebo na regionální úrovni anebo své chráněné zákazníky podle tohoto článku a
d)
musí splňovat kritéria stanovená v čl. 11 odst. 5 v případě stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni.
Příslušný orgán v plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze v duchu solidarity stanoví, jak by bylo možné v případě stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni dočasně snížit zvýšený standard pro dodávky plynu nebo omezit další povinnosti uložené plynárenským podnikům.
3. Po obdobích, která příslušný orgán stanoví v souladu s odstavci 1 a 2, nebo za nepříznivějších podmínek, než jaké jsou uvedeny v odstavci 1, se příslušný orgán a plynárenské podniky vynasnaží v co nejvyšší míře zachovat dodávky plynu, zejména chráněným zákazníkům.
4. Povinnosti uložené plynárenským podnikům ke splnění standardu pro dodávky podle tohoto článku nesmějí být diskriminující ani představovat pro tyto podniky neúměrnou zátěž.
5. Plynárenské podniky mohou případně tyto povinnosti splnit na regionální úrovni nebo na úrovni Unie. Příslušný orgán nepožaduje splnění standardů uvedených v tomto článku pouze na základě infrastruktury umístěné v jeho územní působnosti.
6. Příslušný orgán zajistí, aby podmínky pro dodávky chráněným zákazníkům byly stanoveny, aniž by bylo dotčeno řádné fungování vnitřního trhu s plynem a za cenu zohledňující tržní hodnotu těchto dodávek.
Článek 9
Posouzení rizik
1. Každý příslušný orgán do 3. prosince 2011 plně posoudí na základě následujících společných prvků rizika ovlivňující bezpečnost dodávek plynu ve svém členském státě:
a)
uplatněním standardů uvedených v článcích 6 a 8, které ukazují výpočet vzorce N-1, použité předpoklady, včetně předpokladů pro výpočet vzorce N-1 na regionální úrovni, a údaje nutné pro tento výpočet;
b)
zvážením všech významných vnitrostátních a regionálních okolností, zejména velikosti trhu, konfigurace soustavy, skutečných toků plynu, včetně odtoku plynu z daného členského státu, kapacity fyzického toku plynu oběma směry, včetně možné budoucí nutnosti zvýšení kapacity přepravní soustavy, přítomnosti těžby a skladování a úlohy plynu ve skladbě zdrojů energie, zejména s ohledem na dálkové vytápění a výrobu elektřiny a na fungování průmyslových odvětví, a hledisek bezpečnosti dodávek a kvality plynu;
c)
simulací různých scénářů výjimečně vysoké poptávky po plynu a narušení dodávek, jako například poruchy hlavních přepravních infrastruktur, zásobníků nebo terminálů LNG a narušení dodávek od dodavatelů ze třetích zemí, s přihlédnutím k jejich výskytu v minulosti a pravděpodobnosti, ročnímu období, četnosti a době trvání jejich výskytu, případným geopolitickým rizikům, jakož i hodnocením pravděpodobných důsledků těchto scénářů;
d)
určením interakce a korelace rizik s ostatními členskými státy, mimo jiné otázky propojení, přeshraničních dodávek, přeshraničního přístupu ke skladovacím zařízením a obousměrné kapacity;
e)
přihlédnutím k maximální propojovací kapacitě všech hraničních vstupních a výstupních bodů.
2. V případě použití čl. 4 odst. 3 vypracují dotčené příslušné orgány společné posouzení rizik také na regionální úrovni.
3. Plynárenské podniky, průmysloví odběratelé plynu, příslušné organizace zastupující zájmy domácností a průmyslových odběratelů plynu, členské státy a národní regulační orgán není-li příslušným orgánem, spolupracují s příslušným orgánem a poskytují mu na požádání veškeré nezbytné informace pro posouzení rizik.
4. Posouzení rizik se poprvé aktualizuje nejpozději 18 měsíců po přijetí plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze uvedených v článku 4, a poté každé dva roky před 30. zářím daného roku, pokud okolnosti nevyžadují jeho častější aktualizaci. Posouzení rizik přihlíží k pokroku, jehož bylo dosaženo v oblasti investic nutných z hlediska splnění standardu pro infrastruktury uvedeného v článku 6, a k obtížím, s nimiž se jednotlivé členské státy setkaly při zavádění nových alternativních řešení.
5. Posouzení rizik, včetně jeho aktualizovaných verzí, se neprodleně poskytne Komisi.
Článek 10
Plán pro stav nouze a krizové úrovně
1. Plány pro stav nouze a společné plány pro stav nouze:
a)
vycházejí z krizových úrovní vymezených v odstavci 3;
b)
vymezují úlohu a povinnosti plynárenských podniků a průmyslových odběratelů plynu, včetně důležitých výrobců elektřiny, s přihlédnutím k tomu, do jaké míry jsou ovlivněny případným narušením dodávek plynu, a jejich interakci s příslušnými orgány a případně i s národními regulačními orgány na každé z krizových úrovní definovaných v odstavci 3;
c)
vymezují úlohu a povinnosti příslušných orgánů a dalších subjektů, které byly pověřeny úkoly podle čl. 2 bodu 2, na každé z krizových úrovní vymezených v odstavci 3 tohoto článku;
d)
zajišťují, aby měly plynárenské podniky a průmysloví odběratelé dostatečnou možnost reagovat na každé z krizových úrovní;
e)
stanoví, pokud je to vhodné, opatření a kroky, které je třeba přijmout s cílem zmírnit možný dopad narušení dodávek plynu na dálkové vytápění a na dodávky elektřiny vyráběné z plynu;
f)
stanoví podrobné postupy a opatření, kterými je nutno se řídit na každé krizové úrovni, včetně odpovídajících systémů týkajících se informačních toků;
g)
určí krizového manažera nebo skupinu a vymezí jeho úlohu;
h)
stanoví podíl tržních opatření, zejména opatření uvedených v příloze II na řešení situace na úrovni výstrahy a zmírňování situace ve stavu nouze;
i)
stanoví podíl jiných než tržních opatření, zejména opatření uvedených v příloze III, která se plánují nebo mají být provedena ve stavu nouze, a posoudí, v jaké míře je použití těchto jiných než tržních opatření zapotřebí k řešení krize, posoudí jejich účinky a vymezí postupy pro jejich provádění, přičemž zohledňují, že jiná než tržní opatření se mají použít, pouze pokud samotná tržní opatření již nemohou zajistit dodávky plynu především chráněným zákazníkům;
j)
obsahují popis použitých mechanismů pro spolupráci s ostatními členskými státy na všech krizových úrovních;
k)
upřesňují zpravodajské povinnosti, které jsou plynárenským podnikům uloženy na úrovni výstrahy a ve stavu nouze;
l)
stanoví seznam předem vymezených opatření pro poskytnutí plynu v případě stavu nouze, včetně obchodních dohod mezi stranami zapojenými do těchto opatření, a případně mechanismů kompenzace pro plynárenské podniky, s řádným ohledem na důvěrnost citlivých údajů. Tato opatření mohou zahrnovat přeshraniční dohody mezi členskými státy nebo plynárenskými podniky.
2. Nevyžadují-li okolnosti častější aktualizace, jsou národní plán pro stav nouze a společný plán pro stav nouze aktualizovány každé dva roky a musejí odrážet aktualizované posouzení rizik. Před přijetím aktualizovaných plánů probíhají konzultace mezi příslušnými orgány podle čl. 4 odst. 2.
3. Třemi hlavními krizovými úrovněmi jsou:
a)
úroveň včasného varování (včasné varování): pokud existují konkrétní, závažné a spolehlivé informace, že může dojít k situaci, která pravděpodobně povede k podstatnému zhoršení situace v oblasti dodávek plynu a k vyhlášení úrovně výstrahy či stavu nouze; úroveň včasného varování může být spuštěna mechanismem včasného varování;
b)
úroveň výstrahy (výstraha): pokud dojde k narušení dodávek nebo vznikne výjimečně vysoká poptávka po plynu, která vede k podstatnému zhoršení situace v oblasti dodávek plynu, ale trh je stále schopen se vypořádat s tímto narušením dodávek nebo zvýšenou poptávkou, aniž by bylo potřeba přijmout jiná než tržní opatření;
c)
úroveň stavu nouze (stav nouze): v případě výjimečně vysoké poptávky po plynu, závažného narušení jeho dodávek nebo jiného podstatného zhoršení situace v oblasti dodávek plynu a v případě, že byla uplatněna veškerá vhodná tržní opatření, avšak dodávky plynu nepostačují k tomu, aby pokryly zbývající poptávku po plynu, takže je nutné dodatečně přistoupit k jiným než tržním opatřením přijatým zejména s cílem zajistit dodávky plynu chráněným zákazníkům podle článku 8.
4. Národní plány pro stav nouze a společné plány pro stav nouze zajistí, aby byl v případě stavu nouze zachován v souladu s nařízením (ES) č. 715/2009 přeshraniční přístup k infrastruktuře, pokud je to technicky možné a bezpečné. Plány musí být v souladu s čl. 3 odst. 6 tohoto nařízení a nesmějí zavádět žádné opatření, které by nepřiměřeně omezovalo přeshraniční tok plynu.
5. Pokud příslušný orgán vyhlásí kteroukoli z krizových úrovní uvedených v odstavci 3, okamžitě uvědomí Komisi a poskytne jí veškeré nezbytné informace, zejména informace o opatřeních, která hodlá přijmout. V případě stavu nouze, který může vést k žádosti o pomoc od Unie a jejích členských států, to příslušný orgán dotyčného členského státu neprodleně oznámí Monitorovacímu a informačnímu středisku civilní ochrany Komise.
6. Pokud příslušný orgán vyhlásí stav nouze, musí se řídit předem vymezenými opatřeními podle plánu pro stav nouze a okamžitě Komisi informovat zejména o opatřeních, která hodlá uskutečnit podle odstavce 1. V řádně odůvodněných mimořádných případech však může příslušný orgán přijímat opatření, která se od plánu pro stav nouze odchylují. Příslušný orgán okamžitě informuje Komisi o veškerých takových opatřeních a odůvodní je.
7. Členské státy a zejména příslušné orgány zajistí, aby:
a)
nebyla zavedena žádná opatření, která by mohla kdykoli nepřiměřeně omezovat tok plynu na vnitřním trhu;
b)
nebyla zavedena žádá opatření, která by mohla závažným způsobem ohrozit situaci v oblasti dodávek plynu v jiném členském státě, a
c)
byl v souladu s nařízením (ES) č. 715/2009 zachován přeshraniční přístup k infrastruktuře, pokud je to technicky možné a bezpečné, v souladu s plánem pro stav nouze.
8. Komise co nejdříve a nejpozději do pěti dnů od obdržení informací od příslušného orgánu uvedeného v odstavci 5 ověří, zda je vyhlášení stavu nouze oprávněné podle odst. 3 písm. c) a zda se přijatá opatření co nepřesněji řídí kroky stanovenými v plánu pro stav nouze, nepředstavují pro plynárenské podniky neúměrnou zátěž a jsou v souladu s odstavcem 7. Komise může na žádost příslušného orgánu, plynárenských podniků nebo z vlastního podnětu požádat příslušný orgán, aby změnil opatření, která jsou v rozporu s podmínkami stanovenými v odstavci 7 a v první větě tohoto odstavce. Komise může rovněž příslušný orgán požádat, aby odvolal vyhlášení stavu nouze, pokud podle Komise není podle odst. 3 písm. c) oprávněné nebo již přestalo být oprávněné.
Příslušný orgán změní svá opatření do tří dnů od oznámení žádosti Komise a oznámí to Komisi, nebo Komisi uvede důvody, proč s žádostí nesouhlasí. V tomto případě může Komise do tří dnů svou žádost změnit nebo ji vzít zpět anebo svolat schůzku s dotčeným příslušným orgánem nebo případně příslušnými orgány, a pokud to považuje za nutné, i s Koordinační skupinou pro otázky plynu, aby s nimi záležitost projednala. Komise svou žádost o změnu příslušných opatření podrobně odůvodní. Příslušný orgán ke stanovisku Komise náležitě přihlédne. Pokud se konečné rozhodnutí příslušného orgánu liší od stanoviska Komise, příslušný orgán své rozhodnutí odůvodní.
Článek 11
Reakce na stav nouze na úrovni Unie a na regionální úrovni
1. Komise může na žádost příslušného orgánu, který vyhlásil stav nouze, a na základě ověření podle čl. 10 odst. 8 vyhlásit stav nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni pro zvláště postižený zeměpisný region. Na žádost nejméně dvou příslušných orgánů, které vyhlásily stav nouze, a na základě ověření podle čl. 10 odst. 8, a pokud důvody pro tento stav nouze spolu souvisejí, Komise vyhlásí podle potřeby stav nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni. Ve všech případech zjistí Komise za použití nejvhodnějších prostředků komunikace pro danou situaci názory ostatních příslušných orgánů a náležitě zohlední všechny relevantní informace, které od nich získá. Když Komise usoudí, že důvody pro stav nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni již neopodstatňují vyhlášení stavu nouze, vyhlásí konec stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni. Ve všech případech Komise uvede důvody svého rozhodnutí a uvědomí o něm Radu.
2. Komise svolá Koordinační skupinu pro otázky plynu, jakmile vyhlásí stav nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni. Během takového stavu nouze může Komise na žádost nejméně tří členských států omezit účast v Koordinační skupině pro otázky plynu na celé schůzce nebo její části na zástupce členských států a příslušné orgány.
3. V případě stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni, jak je uvedeno v odstavci 1, Komise koordinuje opatření příslušných orgánů a plně zohlední relevantní informace Koordinační skupiny pro otázky plynu a výsledky konzultací s ní. Komise zejména
a)
zajistí výměnu informací;
b)
zajistí konzistentnost a účinnost opatření na úrovni členského státu a regionu ve vztahu k Unii;
c)
koordinuje opatření vůči třetím zemím.
4. Komise může svolat skupinu pro krizové řízení složenou z krizových manažerů členských států, jichž se stav nouze týká uvedených v čl. 10 odst. 1 písm. g). Komise může po dohodě s krizovými manažery přizvat k účasti další zúčastněné subjekty. Komise zajistí, aby Koordinační skupina pro otázky plynu byla o činnosti skupiny pro krizové řízení pravidelně informována.
5. Členské státy a zejména příslušné orgány zajistí, aby:
a)
nebyla zavedena žádná opatření, která by mohla kdykoli nepřiměřeně omezovat tok plynu na vnitřním trhu, zejména tok plynu na postižené trhy;
b)
nebyla zavedena žádná opatření, která by mohla závažným způsobem ohrozit situaci v oblasti dodávek plynu v jiném členském státě; a
c)
byl v souladu s nařízením (ES) č. 715/2009 zachován přeshraniční přístup k infrastruktuře, pokud je to technicky možné a bezpečné, v souladu s plánem pro stav nouze.
6. Pokud Komise na žádost příslušného orgánu nebo plynárenského podniku nebo z vlastního podnětu shledá, že v rámci stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni je opatření učiněné členským státem nebo příslušným orgánem nebo chování plynárenského podniku v rozporu s odstavcem 5, požádá daný členský stát nebo příslušný orgán, aby své opatření změnil nebo aby učinil opatření, která zajistí soulad s odstavcem 5, a svou žádost odůvodní. Náležitá pozornost musí být věnována nutnosti zajistit nepřetržitý bezpečný provoz plynárenské soustavy.
Členský stát nebo příslušný orgán změní své opatření do tří dnů od oznámení žádosti Komise a oznámí to Komisi, nebo Komisi uvede důvody, proč s žádostí nesouhlasí. V tom případě může Komise svou žádost do tří dnů změnit nebo vzít zpět anebo svolat schůzku s členským státem nebo příslušným orgánem, a pokud to považuje za nutné, i s Koordinační skupinou pro otázky plynu, aby s nimi záležitost projednala. Komise svou žádost o jakoukoli změnu opatření podrobně odůvodní. Členský stát a příslušný orgán ke stanovisku Komise náležitě přihlédnou. Pokud se konečné rozhodnutí příslušného orgánu nebo členského státu liší od stanoviska Komise, příslušný orgán nebo členský stát své rozhodnutí odůvodní.
7. Komise po konzultaci s Koordinační skupinou pro otázky plynu vytvoří stálý rezervní seznam pro monitorovací pracovní skupinu složenou z odborníků z odvětví a zástupců Komise. V případě potřeby může tato monitorovací pracovní skupina zahájit činnost mimo Unii a ve spolupráci s dodavatelskými a tranzitními třetími zeměmi sledovat toky plynu do Unie a podávat o nich zprávy.
8. Příslušný orgán poskytne Monitorovacímu a informačnímu středisku civilní ochrany Komise informace o případné potřebě pomoci. Monitorovací a informační středisko civilní ochrany posoudí celkovou situaci a poskytne poradenství ohledně pomoci, která by měla být poskytnuta nejvíce postiženým členským státům a případně i třetím zemím.
Článek 12
Koordinační skupina pro otázky plynu
1. Zřizuje se Koordinační skupina pro otázky plynu s cílem usnadnit koordinaci opatření v oblasti zabezpečení dodávek plynu. Skupina se skládá ze zástupců členských států, zejména jejich příslušných orgánů, a agentury, sítě ENTSO pro zemní plyn a subjektů zastupujících dotyčné odvětví a ze zástupců relevantních odběratelů. Komise po konzultaci s členskými státy rozhodne o složení skupiny tak, aby byla zaručena její plná reprezentativnost. Skupině předsedá Komise. Skupina přijme svůj jednací řád.
2. V souladu s tímto nařízením je Koordinační skupina pro otázky plynu konzultována a poskytuje Komisi pomoc v oblasti:
a)
bezpečnosti dodávek plynu, a to kdykoli a zvláště za stavu nouze;
b)
všech informací, které mají význam pro dodávky plynu na úrovni celostátní, regionální a úrovni Unie;
c)
osvědčených postupů a možných pokynů pro všechny dotčené subjekty;
d)
úrovně zabezpečení dodávek, srovnávacích kritérií a metodik posuzování;
e)
celostátních, regionálních a unijních scénářů a testování úrovní připravenosti;
f)
posouzení plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze a provádění opatření v nich stanovených;
g)
koordinace opatření pro řešení stavu nouze v rámci Unie, se třetími zeměmi, které jsou stranami Smlouvy o energetickém společenství, a s jinými třetími zeměmi;
h)
pomoci, kterou potřebují nejvíce postižené členské státy.
3. Komise svolává Koordinační skupinu pro otázky plynu pravidelně a sděluje jí informace, které obdržela od příslušných orgánů, přičemž zachová důvěrnost obchodně citlivých informací.
Článek 13
Výměna informací
1. Mají-li členské státy v současnosti povinnosti veřejné služby, které se týkají zajištění bezpečnosti dodávek plynu, zveřejní je do 3. ledna 2011. Všechny následné aktualizace nebo další povinnosti veřejné služby, které se týkají zajištění bezpečnosti dodávek plynu, se rovněž zveřejní, jakmile je členské státy přijmou.
2. Během stavu nouze zpřístupní dotyčné plynárenské podniky příslušnému orgánu každodenně zejména tyto informace:
a)
denní poptávku po plynu a prognózy nabídky na další tři dny;
b)
tok plynu za den ve všech hraničních vstupních a výstupních bodech, jakož i ve všech místech připojení zařízení na těžbu, zásobníku či terminálu LNG k síti, vyjádřený v milionech m3/den;
c)
období, vyjádřené počtem dnů, po které se předpokládá, že lze zajistit dodávky plynu chráněným zákazníkům.
3. Komise je v případě stavu nouze na úrovni Unie nebo na regionální úrovni oprávněna požádat příslušný orgán, aby jí neprodleně poskytl přinejmenším:
a)
informace stanovené v odstavci 2;
b)
informace o plánovaných opatřeních, která se mají uskutečnit, a opatřeních, která již provedl příslušný orgán s cílem zmírnit stav nouze, jakož i informace o jejich účinnosti;
c)
podané žádosti o dodatečná opatření, která mají uskutečnit další příslušné orgány;
d)
opatření provedená na žádost jiných příslušných orgánů.
4. Příslušné orgány a Komise zachovávají důvěrnost obchodně citlivých informací.
5. Po skončení stavu nouze příslušný orgán co nejdříve a nejpozději šest týdnů po odvolání stavu nouze poskytne Komisi podrobné posouzení stavu nouze a účinnosti provedených opatření, včetně posouzení hospodářského dopadu stavu nouze, dopadu na odvětví elektroenergetiky a pomoci poskytnuté Unii a jejím členským státům nebo obdržené od Unie a jejích členských států. Toto posouzení se zpřístupní Koordinační skupině pro otázky plynu a zohlední se v aktualizacích plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze.
Komise provede analýzu hodnocení příslušných orgánů a její výsledky předloží v souhrnné podobě členským státům, Evropskému parlamentu a Koordinační skupině pro otázky plynu.
6. Aby mohla Komise posoudit situaci v oblasti zabezpečení dodávek na úrovni Unie:
a)
členské státy jí do 3. prosince 2011 sdělí stávající mezivládní dohody uzavřené se třetími zeměmi, které mají dopad na rozvoj plynárenských infrastruktur a dodávek plynu. Pokud členské státy uzavírají nové mezivládní dohody, která mají takový dopad, uvědomí o nich Komisi;
b)
v případě stávajících smluv do 3. prosince 2011 a dále v případě nových smluv nebo změny stávajících smluv plynárenské podniky oznámí dotčeným příslušným orgánům tyto podrobné údaje ke smlouvám uzavřeným s dodavateli ze třetích zemí na dobu delší než jeden rok:
i)
dobu trvání smlouvy,
ii)
celkové smluvní objemy, v ročním vyjádření a v průměrném objemu za měsíc,
iii)
smluvně dohodnuté nejvyšší denní objemy pro případ vyhlášení výstrahy nebo stavu nouze,
iv)
smluvená místa dodávek.
Příslušný orgán oznámí tyto údaje v souhrnné podobě Komisi. V případě uzavření nových smluv nebo změn stávajících smluv by měl být celý soubor údajů pravidelně znovu oznámen v souhrnné podobě. Příslušný orgán a Komise zajistí zachování důvěrnosti těchto informací.
Článek 14
Sledování ze strany Komise
Komise nepřetržitě sleduje opatření týkající se bezpečnosti dodávek plynu a podává o nich zprávy, a to zejména prostřednictvím každoročního hodnocení zpráv uvedených v článku 5 směrnice 2009/73/ES a informací o uplatňování článku 11 a čl. 52 odst. 1 uvedené směrnice a po zpřístupnění i informací poskytovaných v posouzeních rizik a v plánech preventivních opatření a plánech pro stav nouze vytvořených podle tohoto nařízení.
Komise do 3. prosince 2014 na základě zprávy uvedené v čl. 4 odst. 6 a po konzultaci s Koordinační skupinou pro otázky plynu:
a)
vypracuje závěry týkající se možných prostředků ke zlepšení zajištění bezpečnosti dodávek plynu na úrovni Unie, vyhodnotí možnost provedení posouzení rizik a vypracování plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze na úrovni Unie a podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení, včetně pokroku učiněného v oblasti propojenosti trhu, a
b)
podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o celkové konzistentnosti plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze členských států a o tom, jak přispívají k solidaritě a připravenosti z pohledu Unie.
Zpráva podle potřeby obsahuje doporučení na zdokonalení tohoto nařízení.
Článek 15
Zrušení
Aniž jsou dotčeny závazky členských států týkající se lhůt pro provedení a použitelnost směrnice 2004/67/ES, zrušuje se uvedená směrnice s účinkem ke dni 2. prosince 2010, s výjimkou čl. 4 odst. 1 a 2, které se uplatňují do doby, než příslušný členský stát definuje chráněné zákazníky podle čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení a určí plynárenské podniky podle č. 8 odst. 1 tohoto nařízení.
Bez ohledu na první pododstavec tohoto článku pozbývá čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice 2004/67/ES platnosti dnem 3. června 2012.
Článek 16
Odchylka
Toto nařízení se nevztahuje na Maltu a na Kypr do té doby, dokud nebude na jejich území dodáván plyn. Pro Maltu a Kypr se lhůty stanovené v čl. 2 druhém pododstavci bodě 1, čl. 3 odst. 2, čl. 4 odst. 2 a 5, čl. 6 odst. 1 a 5, čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 1 a čl. 13 odst. 6 písm. a) a b) použijí takto:
a)
v případě čl. 2 druhého pododstavce bodu 1, čl. 3 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 13 odst. 6 písm. a) a b): 12 měsíců;
b)
v případě čl. 4 odst. 2 a čl. 8 odst. 1: 18 měsíců;
c)
v případě čl. 4 odst. 5: 24 měsíců;
d)
v případě čl. 6 odst. 5: 36 měsíců;
e)
v případě čl. 6 odst. 1: 48 měsíců
ode dne, kdy bude na jejich území poprvé dodán plyn.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 6 odst. 8, čl. 10 odst. 4 první věty a odst. 7 písm. c) a čl. 11 odst. 5 písm. c) se použijí ode dne 3. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 20. října 2010.
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 994/2010
z 20. októbra 2010
o opatreniach na zaistenie bezpečnosti dodávky plynu, ktorým sa zrušuje smernica Rady 2004/67/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 194 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
po porade s Výborom regiónov,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Zemný plyn (ďalej len „plyn“) je základnou zložkou dodávky energie v Európskej únii, tvorí štvrtinu dodávky primárnej energie a prispieva hlavne k výrobe elektrickej energie a tepla, je surovinou pre priemysel a palivom pre dopravu.
(2)
Spotreba plynu v Európe sa prudko zvýšila v priebehu posledných desiatich rokov. Znižovaním domácej výroby sa zvyšoval dovoz plynu ešte rýchlejšie, čím sa vytvorila veľká závislosť od dovozu a vznikla potreba riešiť otázky bezpečnosti dodávky plynu. Okrem toho predstavujú niektoré členské štáty z hľadiska dodávky plynu izolované trhy v dôsledku nedostatočných prepojení infraštruktúry so zvyškom Únie.
(3)
Vzhľadom na význam plynu v štruktúre energetických zdrojov Únie je cieľom tohto nariadenia ukázať odberateľom plynu, že sa podnikajú všetky kroky potrebné na zabezpečenie ich nepretržitej dodávky, najmä v prípade náročných klimatických podmienok a v prípade prerušenia. Uznáva sa, že tieto ciele by sa mali dosiahnuť prostredníctvom čo najúčinnejších opatrení, aby sa nenarušila relatívna konkurencieschopnosť tohto paliva v porovnaní s inými palivami.
(4)
Smernicou Rady 2004/67/ES (3) sa po prvýkrát vytvoril právny rámec na úrovni Spoločenstva na ochranu bezpečnosti dodávky plynu prispievajúci k riadnemu fungovaniu vnútorného trhu s plynom v prípade prerušení dodávok. Na základe smernice sa zriadila Koordinačná skupina pre plyn, ktorá bola užitočnou pri výmene informácií medzi členskými štátmi, Komisiou, plynárenským priemyslom a odberateľmi a prijímaní ich spoločných opatrení. Európska sieť korešpondentov energetickej bezpečnosti, ktorú podporila Európska rada v decembri 2006, zvýšila kapacitu zberu informácií a poskytla včasné varovanie týkajúce sa potenciálneho ohrozenia bezpečnosti dodávky energie. Nové právne predpisy týkajúce sa vnútorného trhu s energiou, ktoré prijal Európsky parlament a Rada v júli 2009, sú dôležitým krokom k dokončeniu vnútorného trhu s energiou a majú jednoznačný cieľ zvýšiť bezpečnosť Únie v oblasti dodávky energie.
(5)
Na základe súčasných opatrení týkajúcich sa bezpečnosti dodávky plynu, ktoré boli prijaté na úrovni Únie, však majú členské štáty v súčasnosti ešte stále veľký priestor na vlastné rozhodovanie o opatreniach, ktoré chcú prijať. Ak je ohrozená bezpečnosť dodávky členského štátu, existuje evidentné riziko, že opatrenia prijaté jednostranne týmto členským štátom môžu ohroziť riadne fungovanie vnútorného trhu s plynom a dodávku plynu odberateľom. Nedávne skúsenosti ukázali, že takéto riziko naozaj existuje. Aby mohol vnútorný trh s plynom fungovať aj v prípade nedostatočnej dodávky, je potrebné zabezpečiť solidaritu a koordináciu v reakcii na krízy dodávky, či už ide o preventívne opatrenia, alebo o reakciu na konkrétne prerušenia dodávky.
(6)
V niektorých regiónoch Únie sa dodáva plyn s nízkou výhrevnosťou. Vzhľadom na jeho vlastnosti ho nemožno použiť v zariadeniach určených pre plyn s vysokou výhrevnosťou. Avšak plyn s vysokou výhrevnosťou môže byť použitý v zariadeniach určených pre plyn s nízkou výhrevnosťou pod podmienkou, že sa najskôr konvertuje na plyn s nízkou výhrevnosťou, napríklad pridaním dusíka. Špecifické vlastnosti plynu s nízkou výhrevnosťou by sa mali zohľadniť na vnútroštátnej a regionálnej úrovni a zobrať do úvahy pri posúdení rizík, ako aj v preventívnych akčných plánoch a v núdzových plánoch na vnútroštátnej a regionálnej úrovni.
(7)
Diverzifikácia trás plynovodov a zdrojov dodávky do Únie je nevyhnutná na zvýšenie bezpečnosti zásobovania Únie ako celku, ako aj jej jednotlivých členských štátov. V budúcnosti bude bezpečnosť dodávky závisieť od vývoja palivového mixu, rozvoja ťažby v Únii a v tretích krajinách, ktoré zásobujú Úniu, investícií do zásobníkov a diverzifikácie trás plynovodov a zdrojov dodávky do Únie a mimo nej vrátane zariadení pre skvapalnený zemný plyn („LNG“). V tejto súvislosti by sa mala osobitná pozornosť venovať prioritným opatreniam v oblasti infraštruktúry stanoveným v oznámení Komisie z 13. novembra 2008 s názvom Druhý strategický prieskum energetickej politiky - Akčný plán EÚ pre energetickú bezpečnosť a solidárnosť, napr. južnému plynárenskému koridoru (Nabucco a prepojenie Turecko - Grécko - Taliansko), diverzifikovaným a primeraným dodávkam LNG pre Európu, účinnému prepojeniu baltského regiónu, stredozemnému energetickému okruhu a primeraným severojužným prepojeniam v rámci strednej a juhovýchodnej Európy.
(8)
S cieľom zmierniť vplyv možných kríz spôsobených prerušením dodávok plynu by členské štáty mali podporiť diverzifikáciu zdrojov energie, ako aj prepravných trás a zdrojov dodávky plynu.
(9)
Vážne prerušenie dodávky plynu do Únie môže mať vplyv na všetky členské štáty, Úniu ako celok a zmluvné strany Zmluvy o založení Energetického spoločenstva (4) podpísanej v Aténach 25. októbra 2005. Môže tiež spôsobiť veľké hospodárske škody ekonomike v celej Únii. Prerušenie dodávky plynu môže mať rovnako tvrdý sociálny dosah, najmä na zraniteľné skupiny odberateľov.
(10)
Niektorí odberatelia vrátane, okrem iného, domácností a odberateľov, ktorí poskytujú významné sociálne služby, ako sú činnosti v oblasti zdravotnej starostlivosti a starostlivosti o deti, vzdelávania a iné sociálne služby, ako aj služby potrebné na fungovanie členského štátu, sú osobitne zraniteľní a môžu si vyžadovať ochranu. Širšie vymedzenie týchto chránených odberateľov by nemalo byť v rozpore s európskymi mechanizmami solidarity.
(11)
Správa o realizácii európskej bezpečnostnej stratégie schválená Európskou radou v decembri 2008 upozorňuje na rastúcu závislosť od dovozu energie ako na vážne dodatočné riziko týkajúce sa bezpečnosti Únie v oblasti dodávky energie a zdôrazňuje energetickú bezpečnosť ako jednu z nových výziev bezpečnostnej politiky. Vnútorný trh s plynom je ústredným prvkom v rámci zvyšovania bezpečnosti dodávky energie v Únii a obmedzovania vystavenia jednotlivých členských štátov škodlivým vplyvom prerušení dodávky.
(12)
V záujme dobrého fungovania vnútorného trhu s plynom je nesmierne dôležité, aby opatrenia prijaté na zaistenie bezpečnosti dodávky plynu neprimerane nenarúšali hospodársku súťaž ani účinné fungovanie vnútorného trhu s plynom.
(13)
Zlyhanie samostatnej najväčšej plynárenskej infraštruktúry, tzv. princíp N-1, je reálnym scenárom. Použitie zlyhania takejto infraštruktúry ako referenčnej hodnoty, ktorá určuje, čo by mali byť členské štáty schopné kompenzovať, je oprávneným východiskom pre analýzu bezpečnosti dodávky plynu každého členského štátu.
(14)
Aby sa prerušenia dodávok dali zvládnuť, je nevyhnutné, aby bola v členských štátoch a v celej Únii vybudovaná dostatočná a diverzifikovaná plynárenská infraštruktúra, a to najmä nová plynárenská infraštruktúra umožňujúca prepojenie súčasných izolovaných systémov, ktoré tvoria izolované trhy, s ich susednými členskými štátmi. Minimálne spoločné kritériá týkajúce sa bezpečnosti dodávky plynu by mali zabezpečiť rovnakú úroveň bezpečnosti dodávky plynu pre všetkých zohľadňujúc národné alebo regionálne špecifiká a vytvoriť významné stimuly na výstavbu potrebnej infraštruktúry a na zlepšenie úrovne pripravenosti v čase krízy. Opatrenia na strane spotreby, medzi ktoré patrí prechod na iný druh paliva, môžu zohrávať cennú úlohu pri zaisťovaní energetickej bezpečnosti v prípade, že ich možno prijať rýchlo, a môžu badateľne znižovať spotrebu v reakcii na prerušenie dodávky. Malo by sa viac podporovať účinné využívanie energie, najmä tam, kde sú potrebné opatrenia na strane spotreby. Mal by sa primerane zohľadniť environmentálny vplyv navrhovaných opatrení na strane spotreby a dodávky a mali by sa čo najviac uprednostniť opatrenia, ktoré majú na životné prostredie najmenší vplyv, a zároveň zohľadniť aspekty týkajúce sa bezpečnosti dodávky.
(15)
Mali by sa dôrazne podporovať investície do novej plynárenskej infraštruktúry, ktoré by sa mali realizovať až po primeranom hodnotení vplyvu na životné prostredie v súlade s príslušnými právnymi aktmi Únie. Táto nová infraštruktúra by mala zvýšiť bezpečnosť dodávky plynu a zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu s plynom. Investície by mali v zásade realizovať podniky a mali by sa zakladať na ekonomických stimuloch. Mala by sa primeraným spôsobom zohľadniť potreba podporiť začlenenie plynu z obnoviteľných zdrojov energie do infraštruktúry plynárenskej siete. Ak pôjde o investície do infraštruktúry s cezhraničným charakterom, Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ďalej len „agentúra“), zriadená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (5), a Európska sieť prevádzkovateľov prepravných sietí pre plyn (ďalej len „ENTSO pre plyn“), zriadená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do prepravných sietí pre zemný plyn (6), by sa mali prizvať k intenzívnej spolupráci v oblastiach ich príslušných právomocí, aby sa lepšie zohľadnili cezhraničné aspekty. Treba pripomenúť, že v súlade s nariadením (ES) č. 713/2009 môže agentúra vydávať stanoviská alebo odporúčania k cezhraničným aspektom v oblasti svojich právomocí a činností. Agentúra a ENTSO pre plyn spolu s ostatnými účastníkmi trhu zohrávajú dôležitú úlohu pri vypracúvaní a realizácii 10-ročného plánu rozvoja siete v celej Únii, ktorého súčasťou bude okrem iného európsky výhľad primeranosti dodávky a ktorý by mal byť v súvislosti s cezhraničnými prepojeniami okrem iného založený na primeraných potrebách rozličných používateľov siete.
(16)
Zodpovedné orgány alebo členské štáty by mali zaručiť testovanie trhu s plynom ako jeden z potrebných krokov v rámci procesu vedúceho k dosiahnutiu súladu so štandardom infraštruktúry.
(17)
Pri vykonávaní úloh vymedzených v tomto nariadení by mali zodpovedné orgány v prípade potreby úzko spolupracovať s ostatnými príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, najmä s národnými regulačnými orgánmi, bez toho, aby boli dotknuté ich právomoci podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom (7).
(18)
V prípade potreby nových cezhraničných prepojení alebo predĺženia existujúcich prepojení by mali už v skorom štádiu úzko spolupracovať dotknuté členské štáty, zodpovedné orgány a národné regulačné orgány, pokiaľ nie sú zodpovednými orgánmi.
(19)
Aby sa pomohlo členským štátom financovať potrebné investície do výroby, infraštruktúry a opatrení v oblasti energetickej účinnosti na regionálnej a miestnej úrovni, sú k dispozícii rôzne finančné zdroje Únie, najmä pôžičky a záruky Európskej investičnej banky alebo financovanie z regionálnych, štrukturálnych alebo kohéznych fondov. Aj Európska investičná banka, ako aj externé nástroje Únie, akými sú nástroj európskeho susedstva a partnerstva, nástroj predvstupovej pomoci a nástroj financovania rozvojovej spolupráce, môžu financovať opatrenia v tretích krajinách na zvýšenie bezpečnosti dodávky energie.
(20)
Týmto nariadením by sa malo plynárenským podnikom a odberateľom umožniť, aby sa mohli pri zvládaní prerušení čo najdlhšie spoliehať na trhové mechanizmy. Malo by obsahovať aj núdzové mechanizmy, ktoré by sa mali použiť, keď samotný trh už nie je schopný adekvátne zvládať prerušenia dodávky plynu. Dokonca aj v stavoch núdze by sa mali na obmedzovanie vplyvu prerušenia dodávky uprednostniť trhové nástroje.
(21)
Po nadobudnutí účinnosti nových právnych predpisov v oblasti vnútorného trhu s energiou prijatých v júli 2009 sa budú na odvetvie plynárenstva uplatňovať nové ustanovenia, pričom sa jasne rozdelia úlohy a povinnosti členských štátov, národných regulačných orgánov, prevádzkovateľov prepravných sietí a agentúry a zvýši sa transparentnosť trhu v prospech jeho účinného fungovania, bezpečnosti dodávky a ochrany odberateľov.
(22)
Dokončenie vnútorného trhu s plynom a účinná hospodárska súťaž v rámci tohto trhu poskytnú Únii najvyššiu úroveň bezpečnosti dodávky pre všetky členské štáty, pokiaľ bude vnútorný trh môcť plne fungovať v prípade prerušenia dodávky týkajúceho sa časti Únie bez ohľadu na príčinu prerušenia. Vyžaduje si to komplexný a účinný spoločný prístup k bezpečnosti dodávky, predovšetkým politiky transparentnosti, solidarity a nediskriminácie zlučiteľné s fungovaním vnútorného trhu, vyhýbajúce sa narušeniam trhu a oslabovaniu reakcií trhu na prerušenia.
(23)
Za bezpečnosť dodávky plynu spoločne zodpovedajú plynárenské podniky, členské štáty, konkrétne prostredníctvom svojich zodpovedných orgánov, a Komisia v príslušných oblastiach svojich činností a právomocí. V náležitých prípadoch by mali národné regulačné orgány, pokiaľ nie sú zodpovednými orgánmi, tiež prispievať k bezpečnosti dodávky plynu v oblastiach svojich činností a právomocí v súlade so smernicou 2009/73/ES. Okrem toho môžu aj odberatelia, ktorí využívajú plyn na výrobu elektrickej energie alebo na priemyselné účely, zohrávať dôležitú úlohu v otázke bezpečnosti dodávky plynu, a to vďaka svojej schopnosti reagovať na krízu prostredníctvom opatrení na strane spotreby, ako sú prerušiteľné zmluvy a prechod na iný druh paliva, pretože tieto opatrenia majú priamy vplyv na rovnováhu dodávky a spotreby.
(24)
Je preto veľmi dôležité presne vymedziť úlohy a povinnosti všetkých plynárenských podnikov a zodpovedných orgánov, aby sa zachoval účinne fungujúci vnútorný trh s plynom, najmä v prípadoch prerušení dodávok a krízových situácií. Tieto úlohy a povinnosti by sa mali stanoviť takým spôsobom, aby sa zabezpečilo dodržiavanie trojúrovňového prístupu, ktorý by najprv zahŕňal príslušné plynárenské podniky a priemysel, potom členské štáty na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni a nakoniec Úniu. V prípade krízy dodávky by sa účastníkom trhu mal poskytnúť dostatok príležitostí na to, aby na túto situáciu mohli reagovať trhovými opatreniami. Ak reakcie účastníkov trhu nie sú dostatočné, členské štáty by mali spolu so svojimi zodpovednými orgánmi prijať opatrenia na odstránenie alebo zmiernenie účinkov krízy dodávky. Iba v prípade, keď sú tieto opatrenia nedostatočné, by sa mali prijať opatrenia na regionálnej úrovni alebo na úrovni Únie s cieľom odstrániť alebo zmierniť účinky krízy dodávky. Pokiaľ je to možné, úsilie by sa malo zamerať na regionálne riešenia.
(25)
V duchu solidarity sa v čo najširšej miere vytvorí regionálna spolupráca, a to aj s verejnými orgánmi a plynárenskými podnikmi, na účely plnenia tohto nariadenia s cieľom optimalizovať prínosy, pokiaľ ide o koordináciu opatrení na zmiernenie zistených rizík a na vykonávanie čo najúčinnejších opatrení určených dotknutým stranám.
(26)
Mali by sa zaviesť dostatočne harmonizované štandardy bezpečnosti dodávky vzťahujúce sa aspoň na situáciu, ktorá nastala v januári 2009, zohľadňujúce rozdiel medzi členskými štátmi, povinnosť služieb vo verejnom záujme a opatrenia na ochranu spotrebiteľa uvedené v článku 3 smernice 2009/73/ES. Takéto štandardy bezpečnosti dodávky by mali byť stabilné, aby zabezpečovali potrebnú právnu istotu, mali by byť jasne vymedzené a nemali by neodôvodnene a neprimerane zaťažovať plynárenské podniky vrátane nových a malých podnikov, ani koncových odberateľov. Tieto štandardy by mali takisto zaručiť rovnaký prístup plynárenských podnikov Únie k vnútroštátnym odberateľom. Opatrenia potrebné na zaručenie plnenia štandardu dodávky môžu zahŕňať dodatočné kapacity zásobníkov a množstvá, akumuláciu, zmluvy o dodávkach, prerušiteľné zmluvy alebo akékoľvek iné opatrenia s podobnými účinkami, ako aj technické opatrenia potrebné na zaručenie technickej bezpečnosti dodávky plynu.
(27)
V záujme dobre fungujúceho trhu s plynom je nevyhnutné, aby plynárenské podniky vzhľadom na možné prerušenia dodávky, aké nastalo v januári 2009, investovali včas v potrebnom rozsahu do domácej výroby a infraštruktúr, akými sú prepojenia, predovšetkým tie, ktoré poskytujú prístup do plynárenskej siete Únie, zariadenia umožňujúce fyzické obojsmerné toky plynu v plynovodoch, ako aj zásobníky a zariadenia na splyňovanie skvapalneného zemného plynu. Pri zostavovaní predpovedí finančných potrieb v oblasti plynárenskej infraštruktúry vo vzťahu k nástrojom Únie by Komisia mala podľa potreby uprednostniť projekty infraštruktúry, ktoré podporujú integráciu vnútorného trhu s plynom a bezpečnosť dodávky plynu.
(28)
Prevádzkovateľom prepravných sietí by sa nemalo brániť v skúmaní situácie, v ktorej by investície umožňujúce fyzickú kapacitu na prepravu plynu v oboch smeroch (ďalej len „obojsmerná kapacita“) v cezhraničných prepojeniach s tretími krajinami mohli prispieť k zlepšeniu bezpečnosti dodávky, najmä v prípade tretích krajín, ktoré zabezpečujú prepravné toky medzi dvomi členskými štátmi.
(29)
Je dôležité, aby sa zachovala dodávka plynu, najmä pre domácnosti, ako aj pre obmedzený počet ďalších odberateľov, predovšetkým odberateľov poskytujúcich základné sociálne služby, ktorých môže vymedziť príslušný členský štát, v prípadoch, keď ich už trh nemôže zásobovať. Je nevyhnutné, aby boli opatrenia, ktoré treba prijať počas krízy, stanovené vopred a aby spĺňali bezpečnostné požiadavky vrátane prípadov, keď sú chránení odberatelia pripojení k tej istej distribučnej sieti ako ostatní odberatelia. Takéto opatrenia môžu zahŕňať uplatnenie pomerného obmedzenia úmerne k pôvodne vyhradenej kapacite v prípadoch, kde by sa kapacita prístupu k infraštruktúre obmedzila z technických príčin.
(30)
Zodpovedné orgány by sa mali spravidla riadiť svojimi núdzovými plánmi. Za náležite odôvodnených výnimočných okolností môžu podniknúť kroky, ktoré sa od týchto plánov odkláňajú.
(31)
Na plnenie záväzkov v oblasti bezpečnosti dodávky je k dispozícii veľký výber nástrojov. Tieto nástroje by sa mali použiť podľa potreby na vnútroštátnej a regionálnej úrovni a na úrovni Únie na zabezpečenie dosiahnutia konzistentného a hospodárneho výsledku.
(32)
Aspekty bezpečnosti dodávky v rámci dlhodobého plánovania investícií do dostatočných cezhraničných kapacít a iných infraštruktúr, ktoré zabezpečia dlhodobú schopnosť siete zaručiť bezpečnosť dodávky a uspokojiť primeraný dopyt, sú uvedené v smernici 2009/73/ES. Plnenie štandardov bezpečnosti dodávky si môže vyžadovať prechodné obdobie, aby bolo možné vykonať potrebné investície. Desaťročný plán rozvoja siete v celej Únii, ktorý vypracoval ENTSO pre plyn pod dohľadom agentúry, je základným nástrojom na určenie požadovaných investícií potrebných na úrovni Únie, okrem iného na vykonávanie požiadaviek na infraštruktúru uvedených v tomto nariadení.
(33)
ENTSO pre plyn a agentúra by sa mali ako členovia Koordinačnej skupiny pre plyn plne zúčastňovať na spolupráci a konzultáciách na úrovni Únie v oblasti svojich právomocí.
(34)
Koordinačná skupina pre plyn je hlavný orgán, ktorý musí Komisia konzultovať v súvislosti s vypracovaním preventívnych akčných plánov a núdzových plánov. Treba pripomenúť, že ENTSO pre plyn a agentúra sú členmi Koordinačnej skupiny pre plyn a že budú v tejto súvislosti konzultovaní.
(35)
Na zabezpečenie najvyššej úrovne pripravenosti v prípade prerušenia dodávky by mali zodpovedné orgány po konzultácii s plynárenskými podnikmi vypracovať núdzové plány. Tieto plány by nemali byť vo vzájomnom rozpore na vnútroštátnej a regionálnej úrovni ani na úrovni Únie. Ich obsah by sa mal opierať o najlepšie postupy v rámci existujúcich plánov a mal by presne vymedziť úlohy a povinnosti všetkých dotknutých plynárenských podnikov a zodpovedných orgánov. Spoločné núdzové plány na regionálnej úrovni by sa mali vypracovať, keď je to možné a potrebné.
(36)
Na posilnenie solidarity medzi členskými štátmi v prípade stavu núdze v Únii, a najmä ako podporu členským štátom, ktoré sú vystavené menej výhodným zemepisným alebo geologickým podmienkam, by členské štáty mali navrhnúť opatrenia v rámci solidarity. Plynárenské podniky by mali vypracovať opatrenia, ako sú obchodné dohody, ktorých súčasťou môžu byť vyššie vývozy plynu alebo väčšie využitie zásobníkov. Je dôležité podporovať uzatvorenie dohôd medzi plynárenskými podnikmi. Súčasťou opatrení núdzového plánu by mali byť mechanizmy, ktoré by v prípade potreby zabezpečili čestnú a spravodlivú kompenzáciu plynárenských podnikov. Opatrenia v rámci solidarity môžu byť obzvlášť vhodné medzi členskými štátmi, ktorým Komisia odporúča prijatie spoločných preventívnych akčných plánov alebo núdzových plánov na regionálnej úrovni.
(37)
V súvislosti s týmto nariadením má Komisia zohrávať dôležitú úlohu v prípade stavu núdze, či už na úrovni Únie, alebo na regionálnej úrovni.
(38)
Aj európska solidarita by mala v prípade potreby nadobudnúť formu pomoci v oblasti civilnej ochrany, ktorú poskytujú Únia a jej členské štáty. Mechanizmus Spoločenstva v oblasti civilnej ochrany zriadený na základe rozhodnutia Rady 2007/779/ES, Euratom (8) by mal uľahčovať a koordinovať takúto pomoc.
(39)
Zvrchovaných práv členských štátov vzťahujúcich sa na vlastné zdroje energie sa toto nariadenie netýka.
(40)
V smernici Rady 2008/114/ES z 8. decembra 2008 o identifikácii a označení európskych kritických infraštruktúr a zhodnotení potreby zlepšiť ich ochranu (9) sa ustanovuje proces zvyšovania bezpečnosti označených európskych kritických infraštruktúr vrátane určitých plynárenských infraštruktúr v Únii. Smernica 2008/114/ES spolu s týmto nariadením prispievajú k vytvoreniu komplexného prístupu k energetickej bezpečnosti Únie.
(41)
Núdzové plány by sa mali pravidelne aktualizovať a mali by byť uverejnené. Mali by podliehať vzájomnému pripomienkovaniu a testovaniu.
(42)
Koordinačná skupina pre plyn by mala byť poradcom Komisie s cieľom uľahčovať koordináciu opatrení v oblasti bezpečnosti dodávky v prípade stavu núdze v Únii. Mala by monitorovať aj adekvátnosť a primeranosť opatrení, ktoré sa majú prijať podľa tohto nariadenia.
(43)
Toto nariadenie sa zameriava na to, aby plynárenské podniky a zodpovedné orgány členských štátov mohli v prípade prerušenia dodávky zabezpečiť čo najdlhšie efektívne fungovanie vnútorného trhu s plynom, kým zodpovedné orgány neprijmú opatrenia na riešenie situácie, keď už trh nie je schopný zabezpečovať požadované dodávky plynu. Takéto mimoriadne opatrenia by mali byť v úplnom súlade s právom Únie a mali by sa oznamovať Komisii.
(44)
Keďže dodávky plynu z tretích krajín sú najdôležitejšie z hľadiska bezpečnosti dodávky plynu Únie, Komisia by mala koordinovať opatrenia voči tretím krajinám a spolupracovať s dodávateľskými a tranzitnými tretími krajinami na opatreniach na riešenie krízových situácií a na zabezpečenie stabilného toku plynu do Únie. Komisia by mala mať právo na rozmiestnenie osobitnej skupiny pre monitorovanie tokov plynu do Únie v krízových situáciách po porade so zúčastnenými tretími krajinami a v prípade, že kríza nastane v dôsledku problémov v tretej krajine, na prevzatie sprostredkovateľskej a napomáhajúcej úlohy.
(45)
Je dôležité, aby podmienky týkajúce sa dodávky z tretích krajín nenarúšali hospodársku súťaž a boli v súlade s pravidlami vnútorného trhu.
(46)
Ak sú k dispozícii spoľahlivé údaje o situácii mimo Únie ohrozujúcej bezpečnosť dodávky jedného alebo viacerých členských štátov, ktorá môže spustiť mechanizmus včasného varovania medzi Úniou a treťou krajinou, Komisia by mala bezodkladne informovať Koordinačnú skupinu pre plyn a Únia by mala urobiť primerané opatrenia v snahe zmierniť situáciu.
(47)
Rada dospela vo februári 2009 k záveru, že by sa mala zvýšiť transparentnosť a spoľahlivosť prostredníctvom zmysluplnej výmeny informácií medzi Komisiou a členskými štátmi, týkajúcich sa vzťahov s tretími krajinami v energetike vrátane dlhodobých dohôd v oblasti dodávky, pričom by zostali utajené citlivé obchodné informácie.
(48)
Hoci sa pravidlá ustanovené v Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, najmä pravidlá hospodárskej súťaže, vzťahujú na služby všeobecného hospodárskeho záujmu, pokiaľ uplatňovanie týchto pravidiel nebráni plneniu takýchto služieb, členské štáty majú veľký priestor na vlastné rozhodovanie o poskytovaní, zadávaní a organizovaní služieb vo verejnom záujme.
(49)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to zaistenie bezpečnosti dodávky plynu v Únii, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodu rozsahu alebo dôsledkov navrhovanej činnosti ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie uvedeného cieľa.
(50)
Smernica 2004/67/ES by sa mala zrušiť,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet úpravy
Toto nariadenie zavádza ustanovenia, ktorých cieľom je zaistenie bezpečnosti dodávky plynu tým, že sa zabezpečí riadne a neprerušované fungovanie vnútorného trhu so zemným plynom (ďalej len „plyn“), že sa povolia mimoriadne opatrenia, ktoré sa zrealizujú v situácii, keď trh už nie je schopný zabezpečovať požadované dodávky plynu, a že sa zabezpečí presné vymedzenie a rozdelenie povinností plynárenských podnikov, členských štátov a Únie v súvislosti s preventívnym opatrením a reakciou na konkrétne prerušenia dodávky. Týmto nariadením sa vytvárajú aj transparentné mechanizmy v duchu solidarity s cieľom koordinovať plánovanie a odpoveď na stav núdze na vnútroštátnej a regionálnej úrovni a na úrovni Únie.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa uplatňuje vymedzenie pojmov v smernici 2009/73/ES, v nariadení (ES) č. 713/2009 a v nariadení (ES) č. 715/2009.
Okrem toho sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
„chránení odberatelia“ znamenajú všetkých zákazníkov, ktorí patria do kategórie domácností, pripojených k plynárenskej distribučnej sieti a v prípade, ak tak rozhodne príslušný členský štát, môžu okrem toho zahŕňať aj:
a)
malé a stredné podniky, pokiaľ sú pripojené k plynárenskej distribučnej sieti, a základné sociálne služby, pokiaľ sú pripojené k plynárenskej distribučnej alebo prepravnej sieti a pokiaľ všetci títo ostatní odberatelia nepredstavujú viac ako 20 % konečného použitia plynu, a/alebo
b)
zariadenia diaľkového vykurovania, pokiaľ zabezpečujú vykurovanie domácností a odberateľov uvedených v písmene a), za predpokladu, že tieto zariadenia nie sú schopné používať alternatívne palivá a sú pripojené k plynárenskej distribučnej alebo prepravnej sieti.
Členské štáty čo najskôr, najneskôr však do 3. decembra 2011 oznámia Komisii, či majú v úmysle začleniť do svojho vymedzenia pojmu chránený odberateľ písmeno a) a/alebo b);
2.
„zodpovedný orgán“ znamená orgán štátnej správy alebo národný regulačný orgán, ktorý určil každý členský štát ako zodpovedný za zabezpečenie vykonávania opatrení stanovených v tomto nariadení. Platí to bez toho, aby tým bola dotknutá schopnosť členských štátov umožniť zodpovednému orgánu delegovanie úloh stanovených v tomto nariadení na iné orgány. Takéto delegované úlohy by sa vykonávajú pod dohľadom zodpovedného orgánu a musia byť vymedzené v plánoch uvedených v článku 4.
Článok 3
Zodpovednosť za bezpečnosť dodávky plynu
1. Za bezpečnosť dodávky plynu nesú spoločne zodpovednosť plynárenské podniky, členské štáty, konkrétne prostredníctvom svojich zodpovedných orgánov, a Komisia v príslušných oblastiach svojich činností a kompetencií. Táto spoločná zodpovednosť si vyžaduje vysokú úroveň ich vzájomnej spolupráce.
2. Každý členský štát určí čo najskôr, najneskôr však do 3. decembra 2011 zodpovedný orgán, ktorý zaručí realizáciu opatrení stanovených v tomto nariadení. Kým nebude zodpovedný orgán oficiálne určený, vnútroštátne subjekty, ktoré sú v súčasnosti zodpovedné za bezpečnosť dodávky plynu, vykonávajú opatrenia, ktoré má podľa tohto nariadenia realizovať zodpovedný orgán. Tieto opatrenia zahŕňajú vykonanie posúdenia rizík uvedené v článku 9 a na základe tohto posúdenia rizík vypracovanie preventívneho akčného plánu a núdzového plánu a pravidelné monitorovanie bezpečnosti dodávky plynu na vnútroštátnej úrovni. Zodpovedné orgány spolupracujú navzájom v snahe predísť prerušeniu dodávky a obmedziť škody v takýchto prípadoch. Členským štátom nemôže nič zabrániť v tom, aby v prípade potreby prijali vykonávacie právne predpisy, ak si to vyžaduje splnenie požiadaviek tohto nariadenia.
3. Každý členský štát bezodkladne oznámi Komisii názov zodpovedného orgánu po tom, ako ho určil, a v prípade potreby aj názvy vnútroštátnych subjektov zodpovedných za bezpečnosť dodávky plynu, ktoré vystupujú ako dočasný zodpovedný orgán v súlade s odsekom 2. Každý členský štát zverejní určenie týchto subjektov.
4. Pri vykonávaní opatrení ustanovených v tomto nariadení zodpovedný orgán stanoví úlohy a povinnosti jednotlivých zúčastnených subjektov takým spôsobom, aby sa zabezpečilo dodržiavanie trojúrovňového prístupu, ktorý najprv zahrnie príslušné plynárenské podniky a priemysel, potom členské štáty na vnútroštátnej alebo regionálnej úrovni a nakoniec Úniu.
5. Komisia v prípade potreby koordinuje činnosti zodpovedných orgánov na regionálnej úrovni a na úrovni Únie, ktoré sú stanovené v tomto nariadení, okrem iného prostredníctvom Koordinačnej skupiny pre plyn uvedenej v článku 12 alebo Skupiny pre krízový manažment uvedenej v článku 11 ods. 4, najmä v prípade stavu núdze v Únii alebo v regióne podľa článku 11 ods. 1.
6. Opatrenia na zaistenie bezpečnosti dodávky, ktoré sa nachádzajú v preventívnych akčných plánoch a v núdzových plánoch, musia byť presne definované, transparentné, proporčné, nediskriminačné a overiteľné, nesmú neprimerane deformovať hospodársku súťaž a narúšať efektívne fungovanie vnútorného trhu s plynom, ani nesmú ohrozovať bezpečnosť dodávky plynu iných členských štátov ani Únie ako celku.
Článok 4
Vypracovanie preventívneho akčného plánu a núdzového plánu
1. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 3, zodpovedný organ každého členského štátu po porade s plynárenskými podnikmi, príslušnými organizáciami zatupujúcimi záujmy domácností a priemyselných odberateľov plynu a národným regulačným orgánom, ak ním nie je zodpovedný orgán, vypracuje na vnútroštátnej úrovni:
a)
preventívny akčný plán obsahujúci opatrenia potrebné na odstránenie alebo znižovanie zistených rizík v súlade s posúdením rizika vykonaným podľa článku 9 a
b)
núdzový plán obsahujúci opatrenia, ktoré sa majú prijať na odstránenie alebo zníženie vplyvu prerušenia dodávky plynu v súlade s článkom 10.
2. Zodpovedné orgány si pred prijatím preventívneho akčného plánu a núdzového plánu na vnútroštátnej úrovni vymenia do 3. júna 2012 návrhy svojich preventívnych akčných plánov a núdzových plánov a poradia sa medzi sebou na príslušnej regionálnej úrovni a s Komisiou s cieľom zabezpečiť, aby návrhy ich plánov a opatrení neboli v rozpore s preventívnym akčným plánom a núdzovým plánom iného členského štátu a aby boli v súlade s týmto nariadením a ustanoveniami iných právnych predpisov Únie. Tieto konzultácie sa vykonávajú najmä medzi susediacimi členskými štátmi, konkrétne medzi systémami tvoriacimi izolované trhy a ich susednými členskými štátmi, a zahŕňajú napríklad tie členské štáty, ktoré sú určené v orientačnom zozname prílohy IV.
3. Na základe konzultácií uvedených v odseku 2 a eventuálnych odporúčaní Komisie môžu dotknuté zodpovedné orgány rozhodnúť, že popri plánoch vypracovaných na vnútroštátnej úrovni vypracujú spoločné preventívne akčné plány na regionálnej úrovni (ďalej len „spoločné preventívne akčné plány“) a spoločné núdzové plány na regionálnej úrovni (ďalej len „spoločné núdzové plány“). V prípade spoločných plánov sa dotknuté zodpovedné orgány v prípade potreby usilujú o uzavretie dohôd s cieľom spolupracovať na regionálnej úrovni. Ak je to potrebné, členské štáty tieto dohody formálne potvrdia.
4. Pri vypracúvaní a vykonávaní preventívneho akčného plánu a núdzového plánu na vnútroštátnej a/alebo regionálnej úrovni zodpovedný orgán náležite zohľadní nepretržitú bezpečnú prevádzku plynárenskej siete a v týchto plánoch rieši a stanoví technické prekážky narúšajúce prevádzku siete vrátane technických a bezpečnostných príčin, ktoré môžu spôsobiť obmedzenie tokov počas stavu núdze.
5. Najneskôr do 3. decembra 2012 sa prijmú a zverejnia preventívne akčné plány a núdzové plány vrátane spoločných plánov v náležitých prípadoch. Tieto plány sa bezodkladne oznámia Komisii. Komisia informuje Koordinačnú skupinu pre plyn. Zodpovedné orgány zaručia pravidelné monitorovanie vykonávania týchto plánov.
6. Do troch mesiacov od oznámenia plánov uvedených v odseku 5 zodpovedným orgánom:
a)
Komisia posúdi tieto plány v súlade s písmenom b). Na tento účel Komisia tieto plány konzultuje s Koordinačnou skupinou pre plyn a náležite zohľadní jej stanovisko. Komisia oboznámi Koordinačnú skupinu pre plyn so svojím hodnotením plánov a
b)
ak Komisia na základe týchto konzultácií:
i)
usúdi, že preventívny akčný plán alebo núdzový plán nie je účinný na účel zníženia rizík zistených v posúdení rizík, môže dotknutému zodpovednému orgánu alebo dotknutým zodpovedným orgánom odporučiť zmenu a doplnenie tohto plánu;
ii)
považuje preventívny akčný plán alebo núdzový plán za nekonzistentný so scenármi rizík alebo s plánmi iného zodpovedného orgánu alebo za nevyhovujúci ustanoveniam tohto nariadenia alebo iných právnych predpisov Únie, požiada o zmenu a doplnenie daného plánu;
iii)
považuje preventívny akčný plán za ohrozenie bezpečnosti dodávky plynu iných členských štátov alebo Únie ako celku, rozhodne, že požiada zodpovedný orgán o preskúmanie preventívneho akčného plánu, a môže predložiť osobitné odporúčania na jeho zmenu a doplnenie. Komisia predloží podrobné zdôvodnenie svojho rozhodnutia.
7. Dotknutý zodpovedný orgán zmení a doplní svoj preventívny akčný plán alebo núdzový plán do štyroch mesiacov od oznámenia požiadavky Komisie uvedenej v odseku 6 písm. b) bode ii) a oznámi zmenený a doplnený plán Komisii alebo oznámi Komisii dôvody, prečo s touto požiadavkou nesúhlasí. V prípade nesúhlasu môže Komisia svoju požiadavku do dvoch mesiacov od odpovede zodpovedného orgánu stiahnuť alebo zvolať stretnutie s dotknutými zodpovednými orgánmi, a ak to považuje za potrebné, aj s Koordinačnou skupinou pre plyn, aby s nimi záležitosť prediskutovala. Komisia predloží podrobné zdôvodnenie žiadosti o akékoľvek zmeny a doplnenia plánov. Zodpovedný orgán v plnej miere zohľadní stanovisko Komisie. Ak sa konečné rozhodnutie zodpovedného orgánu odlišuje od stanoviska Komisie, zodpovedný orgán spolu s týmto rozhodnutím a stanoviskom Komisie predloží a zverejní dôvody, na ktorých je toto rozhodnutie založené, a to do dvoch mesiacov od doručenia stanoviska Komisie. V náležitých prípadoch zodpovedný orgán bezodkladne uverejní zmenený a doplnený plán.
8. Dotknutý zodpovedný orgán zmení a doplní svoj preventívny akčný plán do troch mesiacov od oznámenia rozhodnutia Komisie uvedeného v odseku 6 písm. b) bode iii) a oznámi svoj zmenený a doplnený preventívny akčný plán Komisii alebo oznámi Komisii dôvody, prečo s týmto rozhodnutím nesúhlasí. V prípade nesúhlasu môže Komisia do dvoch mesiacov od odpovede zodpovedného orgánu rozhodnúť, že svoju požiadavku zmení a doplní alebo že ju stiahne. Ak Komisia trvá na svojej požiadavke, dotknutý zodpovedný orgán zmení a doplní plán do dvoch mesiacov po oznámení rozhodnutia Komisie, pričom čo najviac zohľadní odporúčania Komisie uvedené v odseku 6 písm. b) bode iii), a oznámi ho Komisii.
Komisia informuje Koordinačnú skupinu pre plyn a náležite zohľadní jej odporúčania pri vypracúvaní svojho stanoviska k zmenenému a doplnenému plánu, ktorý má byť predložený do dvoch mesiacov od oznámenia zodpovedného orgánu. Dotknutý zodpovedný orgán čo najviac zohľadní stanovisko Komisie a do dvoch mesiacov od doručenia stanoviska Komisie prijme a uverejní výsledný zmenený a doplnený plán.
9. Zachová sa dôvernosť citlivých obchodných informácií.
Článok 5
Obsah národných a spoločných preventívnych akčných plánov
1. Národné a spoločné preventívne akčné plány obsahujú:
a)
výsledky posúdenia rizika podľa článku 9;
b)
opatrenia, objemy, kapacity a časový rozvrh potrebný na splnenie štandardov infraštruktúry a dodávky, ako je stanovené v článkoch 6 a 8, v uplatniteľných prípadoch aj vrátane rozsahu, v akom môžu opatrenia na strane spotreby dostatočne a včas kompenzovať prerušenie dodávky, ako je uvedené v článku 6 ods. 2, určenie samostatnej najväčšej plynárenskej infraštruktúry spoločného záujmu v prípade uplatnenia článku 6 ods. 3 a každý zvýšený štandard dodávky podľa článku 8 ods. 2;
c)
povinnosti plynárenských podnikov a ostatných príslušných orgánov vrátane povinností v záujme bezpečnej prevádzky plynárenskej siete;
d)
ďalšie preventívne opatrenia, napríklad potrebu posilniť prepojenia medzi susediacimi členskými štátmi a možnosť diverzifikovať plynárenské trasy a zdroje dodávky, prípadne riešiť zistené riziká s cieľom čo najdlhšie zachovať dodávku plynu pre všetkých odberateľov;
e)
v uplatniteľných prípadoch mechanizmy, ktoré sa majú použiť na spoluprácu s inými členskými štátmi v rámci prípravy a vykonávania spoločných preventívnych akčných plánov a spoločných núdzových plánov, ako sa uvádza v článku 4 ods. 3;
f)
informácie o existujúcich a budúcich prepojeniach vrátane tých, ktoré zabezpečujú prístup do plynárenskej siete Únie, cezhraničných tokov, cezhraničného prístupu k zásobníkom a fyzickej kapacity pre prepravu plynu v oboch smeroch (ďalej len „obojsmerná kapacita“), najmä v stave núdze;
g)
informácie o všetkých záväzkoch týkajúcich sa služby vo verejnom záujme, ktoré súvisia s bezpečnosťou dodávky plynu.
2. Národné a spoločné preventívne akčné plány, najmä opatrenia na splnenie štandardu infraštruktúry uvedeného v článku 6, zohľadňujú desaťročný plán rozvoja siete v celej Únii, ktorý vypracuje ENTSO pre plyn podľa článku 8 ods. 10 nariadenia (ES) č. 715/2009.
3. Národné a spoločné preventívne akčné plány vychádzajú v prvom rade z trhových opatrení a zohľadňujú hospodárske dôsledky, efektívnosť a účinnosť opatrení, vplyv na fungovanie vnútorného trhu s energiou a dosah na životné prostredie a spotrebiteľov, nezaťažujú príliš plynárenské podniky ani nemajú negatívny vplyv na fungovanie vnútorného trhu s plynom.
4. Národné a spoločné preventívne akčné plány sa aktualizujú každé dva roky, pokiaľ si to okolnosti nevyžadujú častejšie, a zohľadňujú aktualizované posúdenie rizika. Konzultácie stanovené medzi zodpovednými orgánmi podľa článku 4 ods. 2 sa uskutočnia pred prijatím aktualizovaného plánu.
Článok 6
Štandard infraštruktúry
1. Členský štát alebo, ak tak určitý členský štát stanoví, zodpovedný orgán zabezpečí, aby sa prijali potrebné opatrenia tak, aby najneskôr do 3. decembra 2014 kapacita ostatnej infraštruktúry, stanovená podľa vzorca N-1 uvedeného v bode 2 prílohy I, dokázala v prípade prerušenia samostatnej najväčšej plynárenskej infraštruktúry bez toho, aby bol dotknutý odsek 2 tohto článku, uspokojiť celkový dopyt po plyne vo výpočtovej oblasti počas dňa s výnimočne vysokou spotrebou plynu, ktorý sa vyskytuje so štatistickou pravdepodobnosťou raz za 20 rokov. Kde je to vhodné a potrebné, tento postup nemá vplyv na zodpovednosť prevádzkovateľov sietí vynaložiť zodpovedajúce investície a na povinnosti prevádzkovateľov prepravných sietí, ako je stanovené v smernici 2009/73/ES a nariadení (ES) č. 715/2009.
2. Povinnosť zabezpečiť, aby ostatná infraštruktúra mala kapacitu na uspokojenie celkového dopytu po plyne, ako sa uvádza v odseku 1, sa považuje za splnenú, ak zodpovedný orgán preukáže v preventívnom akčnom pláne, že prerušenie dodávky bude možné dostatočne a včas kompenzovať prostredníctvom vhodných trhových opatrení na strane spotreby. Na tento účel sa použije vzorec uvedený v bode 4 prílohy I.
3. Ak je to vhodné, na základe posúdenia rizika uvedeného v článku 9 sa môžu dotknuté zodpovedné orgány rozhodnúť, že povinnosť stanovená v odseku 1 tohto článku sa nesplní na vnútroštátnej, ale na regionálnej úrovni. V takom prípade sa vypracujú spoločné preventívne akčné plány podľa článku 4 ods. 3. Uplatňuje sa bod 5 prílohy I.
4. Každý zodpovedný orgán po konzultácii s relevantnými plynárenskými podnikmi bezodkladne informuje Komisiu o akomkoľvek nedodržiavaní povinnosti stanovenej v odseku 1 a informuje Komisiu o jeho príčinách.
5. Prevádzkovatelia prepravných sietí umožnia čo najskôr, najneskôr však do 3. decembra 2013, stálu obojsmernú kapacitu na všetkých cezhraničných prepojeniach medzi členskými štátmi, okrem prípadov:
a)
ak ide o prepojenia na zariadenia na výrobu plynu, na zariadenia LNG a na distribučné siete, alebo
b)
keď bola udelená výnimka v súlade s článkom 7.
Prevádzkovatelia prepravných sietí do 3. decembra 2013 prispôsobia fungovanie celých prepravných sietí alebo ich častí tak, aby umožňovali fyzický tok plynu v oboch smeroch cez cezhraničné prepojenia.
6. Ak už obojsmerná kapacita existuje alebo sa buduje pre konkrétne cezhraničné prepojenie, povinnosť uvedená v odseku 5 prvom pododseku sa v prípade tohto prepojenia považuje za splnenú, okrem prípadov, ak jeden alebo viacero členských štátov požaduje posilnenie kapacity z bezpečnostných dôvodov. V prípade takejto požiadavky na posilnenie bezpečnosti sa uplatňuje postup uvedený v článku 7.
7. Členský štát, alebo ak tak určitý členský štát stanoví, zodpovedný orgán zabezpečí, aby prvým krokom bolo vždy transparentné, podrobné a nediskriminačné testovanie trhu s plynom s cieľom posúdiť, či si trh vyžaduje investície do infraštruktúry, ktoré sú potrebné na splnenie povinností stanovených v odsekoch 1 a 5.
8. Národné regulačné orgány v súlade s článkom 41 ods. 8 smernice 2009/73/ES a článkom 13 nariadenia (ES) č. 715/2009 zohľadňujú skutočne vynaložené náklady na plnenie povinnosti uvedenej v odseku 1 a náklady na umožnenie stálej obojsmernej kapacity s cieľom poskytnúť primerané stimuly pri transparentnom a podrobnom stanovovaní alebo schvaľovaní sadzieb alebo metodík. Ak si trh nevyžaduje investície na umožnenie obojsmernej kapacity a ak v dôsledku týchto investícií vznikajú náklady viac ako jednému členskému štátu, prípadne jednému členskému štátu v prospech jedného alebo viacerých členských štátov, národné regulačné orgány všetkých dotknutých členských štátov rozhodnú spoločne o ich rozdelení pred prijatím akéhokoľvek investičného rozhodnutia. Pri deľbe nákladov sa zohľadní najmä miera prospešnosti investícií do infraštruktúry z hľadiska zvýšenia bezpečnosti dodávky dotknutých členských štátov. Uplatňuje sa článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 713/2009.
9. Zodpovedný orgán zabezpečí, aby každá nová prepravná infraštruktúra prispievala k bezpečnosti dodávky prostredníctvom rozvoja dobre prepojenej siete, v prípade potreby aj prostredníctvom dostatočného množstva cezhraničných vstupných a výstupných miest v súlade s dopytom trhu a zistenými rizikami. Ak je to vhodné, zodpovedný orgán v posúdení rizika stanoví, kde existujú vnútorné prekážky a kde môže vnútroštátna vstupná kapacita a infraštruktúra, najmä prepravné siete, prispôsobiť toky plynu na vnútroštátnej úrovni možnosti narušenia samostatnej najväčšej plynárenskej infraštruktúry uvedenej v posúdení rizika.
10. Luxembursko, Slovinsko a Švédsko na základe výnimky nie sú viazané povinnosťou, ale naďalej sa usilujú plniť povinnosť stanovenú v odseku 1 tohto článku a súčasne zabezpečovať dodávky plynu chráneným odberateľom v súlade s článkom 8. Táto výnimka sa uplatňuje:
a)
v prípade Luxemburska: pokiaľ má aspoň dve prepojenia s ďalšími členskými štátmi, najmenej dva rôzne dodávateľské zdroje a na svojom území nemá žiadne zásobníky plynu ani zariadenia LNG;
b)
v prípade Slovinska: pokiaľ má aspoň dve prepojenia s ďalšími členskými štátmi, najmenej dva rôzne dodávateľské zdroje a na svojom území nemá žiadne zásobníky plynu ani zariadenia LNG;
c)
v prípade Švédska: pokiaľ jeho územím neprechádza žiadna preprava do ďalších členských štátov, jeho ročná hrubá spotreba plynu predstavuje menej ako 2 Mtoe a menej ako 5 % celkovej spotreby primárnej energie z plynu.
Tieto tri členské štáty zabezpečia transparentným, podrobným a nediskriminačným spôsobom pravidelné testovanie trhu z hľadiska investícií do infraštruktúry a výsledky týchto testov zverejnia.
Členské štáty uvedené v prvom pododseku informujú Komisiu o každej zmene týkajúcej sa podmienok stanovených v uvedenom pododseku. Výnimka stanovená v prvom pododseku sa prestane uplatňovať, ak už nie je splnená aspoň jedna z uvedených podmienok.
Každý z členských štátov uvedených v prvom pododseku predloží do 3. decembra 2018 Komisii správu, v ktorej opíše situáciu týkajúcu sa príslušných podmienok stanovených v uvedenom pododseku a vyhliadok na dodržanie povinnosti podľa odseku 1, pričom zohľadnia hospodársky dosah dodržania štandardov infraštruktúry, výsledky testovania trhu, vývoj na trhu s plynom a projekty v oblasti plynárenskej infraštruktúry v regióne. Na základe tejto správy, a ak sú naďalej splnené príslušné podmienky stanovené v prvom pododseku tohto odseku, Komisia môže rozhodnúť, že výnimka stanovená v prvom pododseku sa môže uplatňovať aj ďalšie štyri roky. V prípade pozitívneho rozhodnutia sa postup stanovený v tomto pododseku opakuje po štyroch rokoch.
Článok 7
Postup umožnenia obojsmernej kapacity alebo požiadavky o výnimku
1. V prípade každého cezhraničného prepojenia medzi členskými štátmi okrem tých, ktoré sú vyňaté podľa článku 6 ods. 5 písm. a), a okrem prípadov, keď obojsmerná kapacita už existuje alebo sa buduje a jeden alebo viaceré členské štáty ešte nepožiadali o posilnenie z dôvodov bezpečnosti dodávky, prevádzkovatelia prepravných sietí najneskôr do 3. marca 2012 predložia svojim členským štátom, alebo ak tak členský štát určí, svojim zodpovedným orgánom alebo regulačným orgánom (spolu uvedené v tomto článku ako „dotknuté orgány“) po konzultácii so všetkými ďalšími dotknutými prevádzkovateľmi prepravných sietí:
a)
návrh obojsmernej kapacity týkajúci sa spätného smeru (ďalej len „kapacita spätného toku“) alebo
b)
žiadosť o vyňatie z povinnosti umožniť obojsmernú kapacitu.
2. Návrh kapacity spätného toku alebo žiadosť o výnimku uvedená v odseku 1 vychádza z posúdenia dopytu trhu, odhadov spotreby a dodávky, technickej uskutočniteľnosti, nákladov na kapacitu spätného toku vrátane následného posilnenia prepravnej siete a výhod pre bezpečnosť dodávky a prípadne, spolu s ďalšími možnými opatreniami, zohľadňuje možný prínos kapacity spätného toku k plneniu štandardu infraštruktúry stanovenému v článku 6 v prípade členských štátov, ktoré využívajú kapacitu spätného toku.
3. Dotknutý orgán, ktorému je adresovaný návrh alebo žiadosť o výnimku, bezodkladne oboznámi s týmto návrhom alebo žiadosťou dotknuté orgány iných členských štátov, ktoré by na základe posúdenia rizika mohli využívať kapacitu spätného toku, a Komisiu. Tento dotknutý orgán umožní uvedeným dotknutým orgánom a Komisii vydať stanovisko v priebehu štvormesačnej lehoty, ktorá začína dňom prijatia daného oznámenia.
4. Do dvoch mesiacov od skončenia lehoty uvedenej v odseku 3 dotknutý orgán na základe kritérií uvedených v odseku 2 a posúdenia rizika vykonaného v súlade s článkom 9, pri čo najväčšom zohľadnení stanovísk prijatých v súlade s odsekom 3 tohto článku a prihliadnutí na aspekty, ktoré nemajú výlučne hospodársky charakter, napríklad bezpečnosť dodávky plynu a prínos k vnútornému trhu s plynom:
a)
udelí výnimku, ak by kapacita spätného toku výrazne neposilnila bezpečnosť dodávky akéhokoľvek členského štátu či regiónu alebo ak by investičné náklady výrazne prevažovali nad prípadnými prínosmi pre bezpečnosť dodávky, alebo
b)
prijme návrh kapacity spätného toku, alebo
c)
požiada prevádzkovateľa prepravnej siete, aby zmenil svoj návrh.
Dotknutý orgán bezodkladne oznámi Komisii svoje rozhodnutie spolu s ďalšími relevantnými informáciami, v ktorých uvedie dôvody tohto rozhodnutia, vrátane stanovísk prijatých v súlade s odsekom 3 tohto článku. Dotknuté orgány sa usilujú zabezpečiť, aby si vzájomne závislé rozhodnutia týkajúce sa rovnakých prepojení či prepojených plynovodov navzájom neodporovali.
5. Do dvoch mesiacov od prijatia tohto oznámenia a v prípade, že existujú nezrovnalosti medzi rozhodnutím dotknutého orgánu a stanoviskami ďalších dotknutých orgánov, môže Komisia požiadať, aby dotknutý orgán zmenil svoje rozhodnutie. Toto obdobie môže byť predĺžené o ďalší jeden mesiac, pokiaľ Komisia požaduje dodatočné informácie. Každý návrh Komisie, v ktorom sa vyžaduje zmena rozhodnutia dotknutého orgánu, sa vykoná na základe prvkov a kritérií stanovených v odseku 2 a odseku 4 písm. a), s prihliadnutím na dôvody rozhodnutia dotknutého orgánu. Dotknutý orgán vyhovie žiadosti tým, že zmení svoje rozhodnutie v priebehu štyroch týždňov. Ak Komisia v uvedenej dvojmesačnej lehote nekoná, považuje sa to za nevznesenie námietok proti rozhodnutiu dotknutého orgánu.
6. V prípade, že je potrebná dodatočná kapacita spätného toku v súlade s výsledkami posúdenia rizika vykonaného v súlade s článkom 9, postup stanovený v odsekoch 1 až 5 tohto článku sa opakuje na žiadosť prevádzkovateľa prepravnej siete, dotknutého orgánu alebo Komisie.
7. Komisia a dotknutý orgán za každých okolností zachovávajú dôvernosť citlivých obchodných informácií.
Článok 8
Štandardy dodávky
1. Zodpovedný orgán od ním určených plynárenských podnikov vyžaduje, aby prijali opatrenia na zabezpečenie dodávky plynu chráneným odberateľom členského štátu v týchto prípadoch:
a)
mimoriadne teploty počas sedemdňovej špičky, ktorá sa štatisticky vyskytuje raz za 20 rokov;
b)
aspoň 30-dňové obdobie výnimočne vysokej spotreby plynu, ktoré sa štatisticky vyskytuje raz za 20 rokov, a
c)
aspoň 30-dňové obdobie v prípade prerušenia samostatnej najväčšej plynárenskej infraštruktúry v bežných zimných podmienkach.
Zodpovedný orgán určí plynárenské podniky uvedené v prvom pododseku najneskôr do 3. júna 2012.
2. Každý zvýšený štandard dodávky, ktorý prekročí rámec aspoň 30-dňových období uvedených v odseku 1 písm. b) a c), alebo každá dodatočná povinnosť uložená z dôvodu bezpečnosti dodávky plynu vychádza z posúdenia rizika uvedeného v článku 9, sa premietne do preventívneho akčného plánu a:
a)
je v súlade s článkom 3 ods. 6;
b)
nenarúša neprimerane hospodársku súťaž ani nebráni fungovaniu vnútorného trhu s plynom;
c)
nemá negatívny dosah na schopnosť akéhokoľvek iného členského štátu poskytovať dodávky chráneným odberateľom v súlade s týmto článkom v prípade stavu núdze na úrovni štátu, Únie alebo regiónu a
d)
spĺňa kritériá vymedzené v článku 11 ods. 5 v prípade stavu núdze na úrovni Únie alebo regiónu.
V duchu solidarity zodpovedný orgán v preventívnom akčnom pláne a v núdzovom pláne určí, ako možno akýkoľvek zvýšený štandard dodávky alebo dodatočnú povinnosť plynárenských podnikov dočasne znížiť v prípade stavu núdze na úrovni Únie alebo regiónu.
3. Po skončení období vymedzených zodpovedným orgánom v súlade s odsekmi 1 a 2 alebo podľa prísnejších podmienok, ako sú podmienky vymedzené v odseku 1, sa zodpovedný orgán a plynárenské podniky snažia zachovať dodávky plynu čo najdlhšie, najmä dodávky pre chránených odberateľov.
4. Povinnosti plynárenských podnikov týkajúce sa plnenia štandardov dodávky uvedených v tomto článku nie sú diskriminačné a nezaťažujú príliš tieto podniky.
5. Plynárenské podniky môžu tieto povinnosti plniť podľa potreby na regionálnej úrovni alebo na úrovni Únie. Zodpovedný orgán nevyžaduje, aby boli štandardy ustanovené v tomto článku splnené len v rámci infraštruktúry, ktorá sa nachádza na jeho území.
6. Zodpovedný orgán zabezpečí, aby sa podmienky týkajúce sa dodávok chráneným odberateľom stanovili bez toho, aby tým bolo dotknuté riadne fungovanie vnútorného trhu s plynom a za cenu rešpektujúcu trhovú hodnotu dodávok.
Článok 9
Posúdenie rizika
1. Do 3. decembra 2011 každý zodpovedný organ posúdi v celom rozsahu na základe ďalej uvedených spoločných prvkov riziká, ktoré majú vplyv na bezpečnosť dodávky plynu v jeho členskom štáte, prostredníctvom:
a)
použitia štandardov uvedených v článkoch 6 a 8, pričom sa uvedie výpočet vzorca N-1, použité predpoklady vrátane výpočtu vzorca N-1 na regionálnej úrovni, ako aj údaje potrebné na tento výpočet;
b)
zohľadnenia všetkých príslušných vnútroštátnych a regionálnych okolností, najmä veľkosti trhu, konfigurácie siete, skutočných tokov vrátane výstupného toku plynu z daného členského štátu, možnosti obojsmerných fyzických tokov vrátane potenciálnej potreby systematického posilňovania prepravnej siete, existencie ťažby a skladovania a úlohy plynu v energetickom mixe, najmä s ohľadom na diaľkové vykurovanie a výrobu elektrickej energie, a potreby prevádzky priemyslu a hľadísk týkajúcich sa bezpečnosti a kvality plynu;
c)
spustenia rôznych scenárov výnimočne vysokej spotreby plynu a prerušenia dodávok, napr. zlyhania hlavných prepravných infraštruktúr, zásobníkov alebo LNG terminálov a prerušenia dodávok od dodávateľov z tretích krajín, pričom sa zohľadní história, pravdepodobnosť, obdobie, frekvencia a trvanie ich výskytu a v náležitých prípadoch aj geopolitické riziká a posúdia sa možné dôsledky týchto scenárov;
d)
zistenia interakcie a korelácie rizík s inými členskými štátmi, a to aj pokiaľ ide okrem iného o prepojenia, cezhraničné dodávky, cezhraničný prístup k skladovacím zariadeniam a obojsmernú kapacitu;
e)
zohľadnenia maximálnej kapacity prepojenia všetkých hraničných vstupných a výstupných bodov.
2. Ak sa uplatňuje článok 4 ods. 3, dotknuté zodpovedné orgány vykonajú aj spoločné posúdenie rizík na regionálnej úrovni.
3. Plynárenské podniky, priemyselní odberatelia plynu, príslušné organizácie zastupujúce záujmy domácností a priemyselných odberateľov plynu, ako aj členské štáty a národný regulačný orgán, ak ním nie je zodpovedný orgán, spolupracujú so zodpovedným orgánom a na požiadanie poskytujú všetky potrebné informácie na posúdenie rizika.
4. Posúdenie rizika sa aktualizuje prvýkrát najneskôr 18 mesiacov po schválení preventívnych akčných plánov a núdzových plánov uvedených v článku 4 a potom každé dva roky pred 30. septembrom daného roka, pokiaľ si to okolnosti nevyžadujú častejšie. Posúdenie rizika zohľadňuje pokrok dosiahnutý v oblasti investícií, ktoré sú potrebné na plnenie štandardu infraštruktúry stanoveného v článku 6, ako aj problémy s uplatňovaním nových alternatívnych riešení v danej krajine.
5. Posúdenie rizika vrátane jeho aktualizovaných verzií sa bezodkladne poskytne Komisii.
Článok 10
Núdzové plány a úrovne krízových situácií
1. Národné a spoločné núdzové plány:
a)
vychádzajú z úrovní krízovej situácie stanovených v odseku 3;
b)
vymedzujú úlohu a povinnosti plynárenských podnikov a priemyselných odberateľov plynu vrátane zainteresovaných výrobcov elektrickej energie, so zreteľom na rôznu mieru, do akej sú postihnuté v prípade prerušení dodávok, a ich súčinnosť so zodpovednými orgánmi a v prípade potreby s národnými regulačnými orgánmi na jednotlivých úrovniach krízovej situácie stanovených v odseku 3;
c)
vymedzujú úlohu a povinnosti zodpovedných orgánov a iných orgánov, ktorým boli pridelené úlohy uvedené v článku 2 ods. 2 na jednotlivých úrovniach krízovej situácie stanovených v odseku 3 tohto článku;
d)
zaručujú, aby sa plynárenským podnikom a priemyselným odberateľom plynu poskytol dostatok príležitostí reagovať na každej z úrovní krízovej situácie;
e)
v náležitých prípadoch identifikujú opatrenia a kroky, ktoré sa majú prijať na zmiernenie potenciálneho dosahu prerušenia dodávky plynu na diaľkové vykurovanie a dodávky elektrickej energie vyrábanej z plynu;
f)
stanovujú podrobné postupy a opatrenia pre každú úroveň krízovej situácie vrátane zodpovedajúcich režimov výmeny informácií;
g)
uvádzajú meno krízového manažéra alebo krízový štáb a určujú jeho úlohu;
h)
stanovujú, akým spôsobom môžu trhové opatrenia, najmä opatrenia uvedené v prílohe II, prispieť k zvládnutiu situácie na úrovni pohotovosti a k zmierneniu situácie na úrovni stavu núdze;
i)
stanovujú, akým spôsobom môžu prispieť plánované netrhové opatrenia, najmä opatrenia uvedené v prílohe III, alebo ako sa môžu uplatniť na úrovni stavu núdze, a posudzujú, do akej miery je nevyhnutné prijatie netrhových opatrení, aby sa krízová situácia dala zvládnuť, posudzujú ich dôsledky a stanovujú postupy ich realizácie, pričom berú do úvahy, že netrhové opatrenia sa používajú iba vtedy, ak trhové opatrenia samotné už nedokážu zabezpečovať dodávky, najmä chráneným odberateľom;
j)
opisujú mechanizmy používané na spoluprácu s ďalšími členskými štátmi v rámci jednotlivých úrovní krízovej situácie;
k)
podrobne stanovujú povinnosti plynárenských podnikov v oblasti podávania správ v prípade úrovní pohotovosti a stavu núdze;
l)
stanovujú zoznam vopred stanovených opatrení na sprístupnenie plynu v prípade stavu núdze vrátane obchodných dohôd medzi stranami zúčastňujúcimi sa na takýchto opatreniach a v náležitých prípadoch kompenzačných mechanizmov určených plynárenským podnikom, pričom sa zohľadní dôvernosť citlivých údajov. Takéto opatrenia môžu zahŕňať cezhraničné dohody medzi členskými štátmi a/alebo plynárenskými podnikmi.
2. Národné a spoločné núdzové plány sa aktualizujú každé dva roky, pokiaľ si to okolnosti nevyžadujú častejšie, a zohľadňujú aktualizované posúdenie rizika. Plánované konzultácie medzi zodpovednými orgánmi podľa článku 4 ods. 2 sa uskutočnia pred prijatím aktualizovaných plánov.
3. Tri hlavné úrovne krízovej situácie sú:
a)
úroveň včasného varovania (včasné varovanie): v prípade, že existuje konkrétna, závažná a spoľahlivá informácia o tom, že by mohlo dôjsť k situácii, ktorá pravdepodobne výrazne zhorší stav dodávky a môže viesť k prechodu na úroveň pohotovosti alebo stavu núdze; úroveň včasného varovania môže byť spustená mechanizmom včasného varovania;
b)
úroveň pohotovosti (pohotovosť): v prípade, že dôjde k prerušeniu dodávky alebo k výnimočne vysokej spotrebe plynu, čo výrazne ohrozí stav dodávky, ale trh je ešte schopný riešiť toto prerušenie alebo túto spotrebu bez toho, aby bolo potrebné uplatniť netrhové opatrenia;
c)
úroveň núdze (stav núdze): v prípade, že dôjde k výnimočne vysokej spotrebe plynu, výraznému prerušeniu dodávky alebo inému zásadnému zhoršeniu situácie dodávky, a v prípade, že boli uplatnené všetky relevantné trhové opatrenia, avšak dodávky plynu nepostačujú na to, aby plnili zostávajúci dopyt po plyne, takže sa musia dodatočne zaviesť netrhové opatrenia, a to najmä s cieľom zachovať dodávky plynu chráneným odberateľom podľa článku 8.
4. Národné a spoločné núdzové plány zabezpečujú zachovanie cezhraničného prístupu k infraštruktúre v prípade stavu núdze, a to v súlade s nariadením (ES) č. 715/2009, pokiaľ je to technicky a bezpečnostne možné. Plány musia byť v súlade s článkom 3 ods. 6 tohto nariadenia a nemôžu obsahovať opatrenia na nadmerné obmedzenie cezhraničného toku plynu.
5. V prípade, že zodpovedný orgán vyhlási ktorúkoľvek z úrovní krízovej situácie uvedených v odseku 3, informuje o tom bezodkladne Komisiu a poskytne jej všetky potrebné informácie, najmä informácie o opatreniach, ktoré zamýšľa prijať. V prípade stavu núdze, ktorý môže mať za následok žiadosť o poskytnutie pomoci od Únie a jej členských štátov, zodpovedný orgán daného členského štátu o tom bezodkladne informuje Monitorovacie a informačné centrum Komisie pre civilnú ochranu.
6. V prípade, že zodpovedný orgán vyhlási stav núdze, prijme vopred stanovené opatrenia uvedené vo svojom núdzovom pláne a bezodkladne o tom informuje Komisiu, najmä o opatreniach, ktoré hodlá prijať v súlade s odsekom 1. Za náležite odôvodnených výnimočných okolností môže zodpovedný orgán podniknúť kroky, ktoré sa od núdzového plánu odkláňajú. Zodpovedný orgán bezodkladne informuje Komisiu o každom takomto opatrení a poskytne jeho zdôvodnenie.
7. Členské štáty, a najmä zodpovedné orgány, zabezpečia, aby:
a)
neboli zavedené žiadne opatrenia, ktoré kedykoľvek neprimerane obmedzujú tok plynu v rámci vnútorného trhu;
b)
neboli zavedené žiadne opatrenia, ktoré by mohli vážne ohroziť situáciu v oblasti dodávky plynu v inom členskom štáte, a
c)
bol zachovaný cezhraničný prístup k infraštruktúre v súlade s nariadením (ES) č. 715/2009, pokiaľ je to technicky a bezpečnostne možné v súlade s núdzovým plánom.
8. Komisia čo najskôr, avšak v každom prípade do piatich dní od obdržania informácie od zodpovedného orgánu uvedenej v odseku 5 preskúma, či je vyhlásenie stavu núdze opodstatnené v súlade s odsekom 3 písm. c), či sú prijaté kroky v súlade s opatreniami uvedenými v núdzovom pláne, nezaťažujú neprimerane plynárenské podniky a či sú v súlade s odsekom 7. Komisia môže na žiadosť zodpovedného orgánu, plynárenských podnikov alebo z vlastnej iniciatívy požiadať zodpovedný orgán, aby zmenil opatrenia, ak sú v rozpore s podmienkami uvedenými v odseku 7 a v prvej vete tohto odseku. Komisia môže tiež požiadať zodpovedný orgán, aby zrušil vyhlásenie stavu núdze, ak takéto vyhlásenie už nie je opodstatnené podľa odseku 3 písm. c).
Zodpovedný orgán zmení svoje opatrenia do troch dní od oznámenia požiadavky Komisie a oznámi to Komisii alebo ju informuje o dôvodoch, pre ktoré s touto žiadosťou nesúhlasí. V tomto prípade môže Komisia svoju žiadosť do troch dní zmeniť alebo stiahnuť, alebo zvolať stretnutie so zodpovedným orgánom, alebo v prípade potreby s dotknutými zodpovednými orgánmi, a ak to považuje za potrebné, aj s Koordinačnou skupinou pre plyn, aby s nimi záležitosť prediskutovala. Komisia predloží podrobné zdôvodnenie žiadosti o akúkoľvek zmenu opatrenia. Zodpovedný orgán v plnej miere zohľadní stanovisko Komisie. Ak sa konečné rozhodnutie zodpovedného orgánu odlišuje od stanoviska Komisie, zodpovedný orgán predloží dôvody, ktoré ho k rozhodnutiu viedli.
Článok 11
Reakcie Únie a regiónov na stav núdze
1. Na žiadosť zodpovedného orgánu, ktorý vyhlásil stav núdze, a po overení v súlade s článkom 10 ods. 8 môže Komisia vyhlásiť stav núdze v Únii alebo regionálny stav núdze pre osobitne postihnutý geografický región. Na žiadosť aspoň dvoch zodpovedných orgánov, ktoré vyhlásili stav núdze, a po overení v súlade s článkom 10 ods. 8 a v prípade, že sú dôvody stavu núdze prepojené, Komisia vyhlási, podľa situácie, stav núdze v Únii alebo regionálny stav núdze. Vo všetkých prípadoch Komisia zhromaždí stanoviská, pričom využije komunikačné prostriedky najvhodnejšie pre danú situáciu, a riadne zohľadní relevantné informácie od iných zodpovedných orgánov. Keď usúdi, že hlavný dôvod stavu núdze v Únii alebo regionálneho stavu núdze pominul a stav núdze už nie je opodstatnený, Komisia vyhlási koniec stavu núdze v Únii alebo regionálneho stavu núdze. V každom prípade Komisia svoje rozhodnutie odôvodní a informuje o ňom Radu.
2. Komisia zvolá stretnutie Koordinačnej skupiny pre plyn, hneď ako vyhlási stav núdze v Únii alebo regionálny stav núdze. Počas stavu núdze v Únii alebo regionálneho stavu núdze môže Komisia na žiadosť aspoň troch členských štátov obmedziť účasť zástupcov členských štátov a zodpovedných orgánov v Koordinačnej skupine pre plyn na celé stretnutie alebo jeho časť.
3. V prípade stavu núdze v Únii alebo regionálneho stavu núdze podľa odseku 1 koordinuje Komisia činnosť zodpovedných orgánov, pričom v plnej miere zohľadňuje relevantné informácie a výsledky konzultácií s Koordinačnou skupinou pre plyn. Komisia najmä:
a)
zabezpečuje výmenu informácií;
b)
zabezpečuje konzistentnosť a efektívnosť činnosti na úrovni členských štátov a regionálnej úrovni vo vzťahu k úrovni Únie;
c)
koordinuje činnosti vzhľadom na tretie krajiny.
4. Komisia môže zvolať skupinu pre krízový manažment zloženú z krízových manažérov uvedených v článku 10 ods. 1 písm. g) z členských štátov, ktorých sa stav núdze týka. Po dohode s krízovými manažérmi môže Komisia prizvať iné relevantné zainteresované strany. Komisia zabezpečí, aby bola Koordinačná skupina pre plyn pravidelne informovaná o činnosti skupiny pre krízový manažment.
5. Členské štáty, a najmä zodpovedné orgány, zabezpečia, aby:
a)
neboli zavedené žiadne opatrenia, ktoré kedykoľvek neprimerane obmedzujú tok plynu v rámci vnútorného trhu, najmä tok plynu na postihnuté trhy;
b)
neboli zavedené žiadne opatrenia, ktoré by mohli vážne ohroziť situáciu v oblasti dodávky plynu v inom členskom štáte, a
c)
bol zachovaný cezhraničný prístup k infraštruktúre v súlade s nariadením (ES) č. 715/2009, pokiaľ je to technicky a bezpečnostne možné v súlade s núdzovým plánom.
6. Ak sa na žiadosť zodpovedného orgánu alebo plynárenského podniku alebo z vlastnej iniciatívy Komisia domnieva, že v čase stavu núdze v Únii alebo regionálneho stavu núdze je opatrenie prijaté členským štátom alebo zodpovedným orgánom respektíve konanie plynárenského podniku v rozpore s odsekom 5, Komisia požiada členský štát alebo zodpovedný orgán, aby svoje opatrenie zmenil alebo aby konal s cieľom dosiahnuť súlad s odsekom 5 a aby ju zároveň informoval o dôvodoch tohto opatrenia alebo konania. Riadne sa zohľadňuje potreba bezpečnej prevádzky plynárenských sietí za každých okolností.
Členský štát alebo zodpovedný orgán zmení svoje opatrenia do troch dní od oznámenia požiadavky Komisie a oznámi ich Komisii alebo vysvetlí Komisii dôvody, pre ktoré s touto žiadosťou nesúhlasí. V tomto prípade môže Komisia svoju žiadosť do troch dní zmeniť alebo stiahnuť, alebo zvolať stretnutie s členským štátom alebo zodpovedným orgánom, a ak to považuje za potrebné, aj s Koordinačnou skupinou pre plyn, aby s nimi záležitosť prediskutovala. Komisia predloží podrobné zdôvodnenie žiadosti o akúkoľvek zmenu opatrenia. Členský štát alebo zodpovedný orgán v plnej miere zohľadní stanovisko Komisie. Ak sa konečné rozhodnutie zodpovedného orgánu alebo členského štátu odlišuje od stanoviska Komisie, zodpovedný orgán alebo členský štát predloží dôvody, ktoré ho k rozhodnutiu viedli.
7. Komisia po konzultácii s Koordinačnou skupinou pre plyn vytvorí stály rezervný zoznam osobitnej skupiny pre monitorovanie, ktorú tvoria odborníci v oblasti priemyslu a zástupcovia Komisie. Táto osobitná skupina pre monitorovanie môže byť rozmiestnená mimo Únie a v spolupráci s dodávateľskými a tranzitnými tretími krajinami monitoruje toky plynu do Únie a podáva o nich správy.
8. Zodpovedný orgán poskytuje informácie o akejkoľvek potrebe pomôcť Monitorovaciemu a informačnému centru Komisie pre civilnú ochranu. Monitorovacie a informačné centrum pre civilnú ochranu vyhodnocuje celkový stav a vydáva odporúčania týkajúce sa pomoci, ktorá by mala byť poskytnutá najpostihnutejším členským štátom a v prípade potreby tretím krajinám.
Článok 12
Koordinačná skupina pre plyn
1. Úlohou Koordinačnej skupiny pre plyn je uľahčovať koordináciu opatrení v oblasti bezpečnosti dodávky plynu. Táto skupina sa skladá zo zástupcov členských štátov, najmä ich zodpovedných orgánov, ako aj agentúry, ENTSO pre plyn a zastupiteľských orgánov príslušného odvetvia priemyslu a príslušných odberateľov. Komisia v konzultácii s členskými štátmi rozhodne o zložení skupiny, pričom zabezpečí jej úplnú reprezentatívnosť. Skupine predsedá Komisia. Skupina vypracuje svoj rokovací poriadok.
2. V súlade s týmto nariadením Komisia konzultuje s Koordinačnou skupinou pre plyn, ktorá jej pomáha, najmä pokiaľ ide o tieto otázky:
a)
bezpečnosť dodávky plynu, kedykoľvek a obzvlášť v obdobiach stavu núdze;
b)
všetky informácie dôležité pre bezpečnosť dodávky plynu na úrovni jednotlivých členských štátov, regiónov a Únie;
c)
osvedčené postupy a prípadné usmernenia pre všetky dotknuté strany;
d)
úroveň bezpečnosti dodávky, referenčné hodnoty a metodiky vyhodnocovania;
e)
scenáre jednotlivých členských štátov, regiónov a Únie a testovanie úrovní pripravenosti;
f)
hodnotenie preventívnych akčných plánov a núdzových plánov a realizácia opatrení v nich stanovených;
g)
koordinácia opatrení na riešenie stavu núdze v rámci Únie, s tretími krajinami, ktoré sú zmluvnými stranami Zmluvy o založení Energetického spoločenstva a s ostatnými tretími krajinami;
h)
pomoc, ktorú potrebujú najviac postihnuté členské štáty.
3. Komisia zvoláva stretnutia Koordinačnej skupiny pre plyn v pravidelných intervaloch a poskytuje informácie, ktoré získala od zodpovedných orgánov, pričom zachováva dôvernosť citlivých obchodných informácií.
Článok 13
Výmena informácií
1. V prípade, že v členských štátoch existujú povinnosti služby vo verejnom záujme, ktoré sa týkajú bezpečnosti dodávky plynu, uverejnia ich členské štáty do 3. januára 2011. Všetky ďalšie aktualizácie alebo dodatočné povinnosti služby vo verejnom záujme, ktoré sa týkajú bezpečnosti dodávky plynu, budú tiež uverejnené, hneď ako ich členské štáty prijmú.
2. Počas stavu núdze dotknuté plynárenské podniky sprístupnia zodpovednému orgánu každý deň k dispozícii najmä tieto informácie:
a)
predpovede každodennej spotreby plynu a a dodávky plynu na tri nasledujúce dni;
b)
tok plynu za deň v miliónoch m3/deň na všetkých cezhraničných vstupných a výstupných bodoch, ako aj na všetkých miestach pripájajúcich zariadenie na výrobu plynu, zásobník alebo LNG terminál k sieti;
c)
obdobie vyjadrené v dňoch, počas ktorého sa očakáva, že môžu byť zabezpečené dodávky plynu chráneným odberateľom.
3. Komisia má v prípade stavu núdze v Únii alebo regionálneho stavu núdze právo požiadať zodpovedný orgán o bezodkladné poskytnutie prinajmenšom:
a)
informácií uvedených v odseku 2;
b)
informácií o plánovaných opatreniach, ktoré zodpovedný orgán prijme alebo už prijal na zmiernenie stavu núdze, a informácií o ich efektívnosti;
c)
žiadostí o prijatie dodatočných opatrení inými zodpovednými orgánmi;
d)
opatrení zrealizovaných na žiadosť iných zodpovedných orgánov.
4. Zodpovedné orgány a Komisia zachovávajú dôvernosť citlivých obchodných informácií.
5. Po skončení stavu núdze zodpovedný orgán čo najskôr, najneskôr však šesť týždňov po zrušení stavu núdze poskytne Komisii podrobné vyhodnotenie stavu núdze a účinnosti prijatých opatrení vrátane posúdenia hospodárskeho vplyvu stavu núdze, vplyvu na sektor elektroenergetiky a pomoci, ktorá bola poskytnutá Únii alebo jej členským štátom a/alebo ktorú poskytla Únia alebo jej členské štáty. Toto hodnotenie sa sprístupní Koordinačnej skupine pre plyn a zohľadní sa v aktualizáciách preventívnych akčných plánov a núdzových plánov.
Komisia vykoná analýzu hodnotení zodpovedných orgánov a predloží výsledky svojej analýzy v súhrnnej podobe členským štátom, Európskemu parlamentu a Koordinačnej skupine pre plyn.
6. Aby Komisia mohla posúdiť situáciu v oblasti bezpečnosti dodávky na úrovni Únie:
a)
najneskôr do 3. decembra 2011 členské štáty oznámia Komisii existujúce medzivládne dohody uzavreté s tretími krajinami, ktoré majú vplyv na rozvoj plynárenských infraštruktúr a dodávok plynu. Keď uzatvárajú nové medzivládne dohody s tretími krajinami, ktoré majú takýto vplyv, členské štáty informujú Komisiu;
b)
v prípade existujúcich zmlúv najneskôr do 3. decembra 2011, ako aj v prípade nových zmlúv alebo zmien v existujúcich zmluvách plynárenské podniky oznámia dotknutým zodpovedným orgánom v súvislosti so zmluvami uzatvorenými na obdobie dlhšie ako jeden rok s dodávateľmi z tretích krajín tieto body zmlúv:
i)
trvanie zmluvy;
ii)
zazmluvnený objem celkom, pre každý rok a priemerný mesačný objem;
iii)
v prípade vyhlásenia stavu pohotovosti alebo stavu núdze zazmluvnený maximálny objem za deň;
iv)
zmluvné odberné miesta.
Zodpovedný orgán oznámi tieto údaje v súhrnnej forme Komisii. V prípade uzatvorenia nových zmlúv alebo vykonania zmien v existujúcich zmluvách sa celý súbor údajov pravidelne znovu oznamuje v súhrnnej forme. Zodpovedný orgán a Komisia zachovávajú dôvernosť týchto informácií.
Článok 14
Monitorovanie Komisiou
Komisia neustále monitoruje opatrenia týkajúce sa bezpečnosti dodávky plynu a podáva o nich správy, a to najmä na základe výročného hodnotenia správ uvedených v článku 5 smernice 2009/73/ES a informácií týkajúcich sa vykonávania článku 11 a článku 52 ods. 1 uvedenej smernice a po ich sprístupnení informácií poskytovaných v posúdení rizika a v preventívnych akčných plánoch a núdzových plánoch vypracovaných v súlade s týmto nariadením.
Najneskôr do 3. decembra 2014 na základe správy uvedenej v článku 4 ods. 6 a po porade s Koordinačnou skupinou pre plyn Komisia:
a)
vypracuje závery týkajúce sa možných nástrojov na zvýšenie bezpečnosti dodávky na úrovni Únie, zhodnotí realizovateľnosť vykonania posúdenia rizík a vypracovania preventívneho akčného plánu a núdzového plánu na úrovni Únie a podá správu Európskemu parlamentu a Rade o uplatňovaní tohto nariadenia vrátane, okrem iného, správy o pokroku dosiahnutom v oblasti prepojenosti trhov a
b)
podá Európskemu parlamentu a Rade správu o celkovej konzistentnosti preventívnych akčných plánov a núdzových plánov členských štátov a o tom, ako prispievajú k solidarite a pripravenosti z hľadiska Únie.
Správa musí v prípade potreby obsahovať odporúčania týkajúce sa zlepšenia tohto nariadenia.
Článok 15
Zrušenie
Bez toho, aby boli dotknuté záväzky členských štátov týkajúce sa lehoty na transpozíciu a uplatňovanie smernice 2004/67/ES, sa uvedená smernica zrušuje od 2. decembra 2010 s výnimkou článku 4 ods. 1 a 2 uvedenej smernice, ktorý sa uplatňuje dovtedy, kým dotknutý členský štát nevymedzí pojem chránených odberateľov podľa článku 2 ods. 1 tohto nariadenia a neurčí plynárenské podniky v súlade s článkom 8 ods. 1 tohto nariadenia.
Bez ohľadu na prvý odsek tohto článku sa článok 4 ods. 1 a 2 smernice 2004/67/ES po 3. júni 2012 neuplatňuje.
Článok 16
Výnimka
Toto nariadenie sa neuplatňuje na Maltu a Cyprus, pokiaľ na ich území nebude dodávaný plyn. Lehoty stanovené v článku 2 druhom odseku bode 1, v článku 3 ods. 2, článku 4 ods. 2 a 5, článku 6 ods. 1 a 5, článku 8 ods. 1, článku 9 ods. 1 a článku 13 ods. 6 písm. a) a b) sa vzťahujú na Maltu a Cyprus takto:
a)
12 mesiacov pre článok 2 druhý odsek bod 1, článok 3 ods. 2, článok 9 ods. 1 a článok 13 ods. 6 písm. a) a b);
b)
18 mesiacov pre článok 4 ods. 2 a článok 8 ods. 1;
c)
24 mesiacov pre článok 4 ods. 5;
d)
36 mesiacov pre článok 6 ods. 5;
e)
48 mesiacov pre článok 6 ods. 1
odo dňa, keď bude na ich územie prvýkrát dodaný plyn.
Článok 17
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 6 ods. 8, článok 10 ods. 4 prvá veta, článok 10 ods. 7 písm. c) a článok 11 ods. 5 písm. c) sa uplatňujú od 3. marca 2011.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Štrasburgu 20. októbra 2010