ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY,
ze dne 25. března 2011,
kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro
(2011/199/EU)
EVROPSKÁ RADA,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 48 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, který Evropské radě na zasedání dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
po obdržení stanoviska Evropské centrální banky (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 48 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii může Evropská rada jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí a v určitých případech s Evropskou centrální bankou přijmout rozhodnutí o změně všech nebo části ustanovení části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie. Takové rozhodnutí nesmí rozšířit pravomoci svěřené Unii Smlouvami a jeho vstup v platnost je podmíněn následným schválením členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
(2)
Na zasedání Evropské rady ve dnech 28. a 29. října 2010 se hlavy států a předsedové vlád shodli na tom, že je potřeba, aby členské státy zavedly stálý krizový mechanismus pro zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a vyzvali předsedu Evropské rady, aby se členy Evropské rady konzultoval omezenou úpravu Smlouvy, kterou bude za tím účelem nezbytné provést.
(3)
Dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda v souladu s čl. 48 odst. 6 prvním pododstavcem Smlouvy o EU návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování EU spočívající v doplnění odstavce, podle kterého by členské státy, jejichž měnou je euro, mohly zavést mechanismus stability, který by byl aktivován v případech, kdy by to bylo nezbytné k zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a podle kterého by poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu podléhalo přísné podmíněnosti. Evropská rada zároveň přijala závěry o budoucím mechanismu stability (body 1 až 4).
(4)
Mechanismus stability poskytne nezbytný nástroj k řešení takových situací, kdy je ohrožena finanční stabilita eurozóny jako celku, jako tomu bylo v roce 2010, a pomůže tak zachovat hospodářskou a finanční stabilitu Unie samotné. Na zasedání ve dnech 16. a 17. prosince 2010 se Evropská rada shodla na tom, že tento mechanismus má zajistit finanční stabilitu eurozóny jako celku, a proto již k tomuto účelu nebude třeba čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Hlavy států a předsedové vlád se proto dohodli, že by k tomuto účelu již neměl být používán.
(5)
Na zasedání dne 16. prosince 2010 se Evropská rada rozhodla, že v souladu s čl. 48 odst. 6 druhým pododstavcem Smlouvy o EU povede k návrhu konzultace s Evropským parlamentem a Komisí. Rozhodla se konzultovat rovněž Evropskou centrální banku. Evropský parlament (1), Komise (2) a Evropská centrální banka (3) přijaly k návrhu stanoviska.
(6)
Změna se týká ustanovení obsaženého v části třetí Smlouvy o fungování EU a nerozšiřuje pravomoci svěřené Unii Smlouvami,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Členské státy, jejichž měnou je euro, mohou zavést mechanismus stability, který bude aktivován v případech, kdy to bude nezbytné k zajištění stability eurozóny jako celku. Poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu bude podléhat přísné podmíněnosti.“
Článek 2
Členské státy generálnímu tajemníkovi Rady neprodleně oznámí dokončení postupů pro schválení tohoto rozhodnutí v souladu se svými ústavními předpisy.
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2013 za předpokladu, že budou obdržena všechna oznámení podle prvního pododstavce, nebo nestane-li se tak, prvním dnem měsíce následujícího po obdržení posledního oznámení podle prvního pododstavce.
Článek 3
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 25. března 2011.
ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ RADY
z 25. marca 2011,
ktorým sa mení a dopĺňa článok 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti s mechanizmom pre stabilitu pre členské štáty, ktorých menou je euro
(2011/199/EÚ)
EURÓPSKA RADA,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 48 ods. 6,
so zreteľom na návrh revízie článku 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý Európskej rade predložila belgická vláda 16. decembra 2010,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
so zreteľom na stanovisko Európskej komisie (2),
po získaní stanoviska Európskej centrálnej banky (3),
keďže:
(1)
Článok 48 ods. 6 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ) umožňuje Európskej rade, aby po porade s Európskym parlamentom, Komisiou a v určitých prípadoch s Európskou centrálnou bankou jednomyseľne prijala rozhodnutie, ktorým sa menia a dopĺňajú všetky alebo niektoré ustanovenia tretej časti Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Takéto rozhodnutie nesmie rozšíriť právomoci prenesené v zmluvách na Úniu a nadobúda účinnosť, až keď ho následne schvália členské štáty v súlade so svojimi príslušnými ústavnými požiadavkami.
(2)
Na zasadnutí Európskej rady 28. a 29. októbra 2010 sa hlavy štátov a predsedovia vlád dohodli na tom, že je potrebné, aby členské štáty vytvorili stály krízový mechanizmus na zabezpečenie finančnej stability eurozóny ako celku, a vyzvali predsedu Európskej rady, aby sa ujal konzultácií s členmi Európskej rady o menšej úprave zmluvy potrebnej na tento účel.
(3)
Belgická vláda 16. decembra 2010 predložila v súlade s článkom 48 ods. 6 prvým pododsekom Zmluvy o EÚ návrh revízie článku 136 ZFEÚ, ktorá spočíva v doplnení odseku, na základe ktorého môžu členské štáty, ktorých menou je euro, vytvoriť mechanizmus pre stabilitu, ktorý sa má v nevyhnutných prípadoch aktivovať na zabezpečenie stability eurozóny ako celku, a v ktorom sa uvádza, že poskytnutie akejkoľvek požadovanej finančnej pomoci v rámci mechanizmu bude podliehať prísnej podmienenosti. Európska rada zároveň prijala závery o budúcom mechanizme pre stabilitu (odseky 1 až 4).
(4)
Mechanizmus pre stabilitu bude predstavovať nástroj potrebný na riešenie takých prípadov rizika pre finančnú stabilitu eurozóny ako celku, aké nastali v roku 2010, a pomôže tak zachovať ekonomickú a finančnú stabilitu Únie ako takej. Európska rada sa na zasadnutí 16. a 17. decembra 2010 dohodla, že vzhľadom na to, že tento mechanizmus je určený na zabezpečenie finančnej stability eurozóny ako celku, článok 122 ods. 2 ZFEÚ už nebude na tento účel potrebný. Hlavy štátov a predsedovia vlád sa preto zhodli, že sa na tento účel nebude používať.
(5)
Európska rada sa 16. decembra 2010 v súlade s článkom 48 ods. 6 druhým pododsekom Zmluvy o EÚ rozhodla poradiť sa o návrhu s Európskym parlamentom a Komisiou. Rozhodla sa tiež poradiť s Európskou centrálnou bankou. Európsky parlament (1), Komisia (2) a Európska centrálna banka (3) prijali k návrhu stanoviská.
(6)
Zmena a doplnenie sa týka ustanovenia v tretej časti ZFEÚ a nerozširujú sa ňou právomoci prenesené v zmluvách na Úniu,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Do článku 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa dopĺňa tento odsek:
„3. Členské štáty, ktorých menou je euro, môžu vytvoriť mechanizmus pre stabilitu, ktorý sa má v nevyhnutných prípadoch aktivovať na zabezpečenie stability eurozóny ako celku. Poskytnutie akejkoľvek požadovanej finančnej pomoci v rámci mechanizmu bude podliehať prísnej podmienenosti.“
Článok 2
Členské štáty bezodkladne oznámia generálnemu tajomníkovi Rady ukončenie postupov na schválenie tohto rozhodnutia v súlade so svojimi príslušnými ústavnými požiadavkami.
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. januára 2013 pod podmienkou, že boli doručené všetky oznámenia, na ktoré sa odkazuje v prvom odseku, alebo v prípade, ak tomu tak nie je, prvým dňom mesiaca nasledujúceho po prijatí posledného oznámenia, na ktoré sa odkazuje v prvom odseku.
Článok 3
Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 25. marca 2011