ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o státní podpoře C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) provedené Portugalskem ve formě státní záruky ve prospěch banky BPP
(oznámeno pod číslem K(2010) 4932)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/346/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (Smlouvu o fungování EU), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na výzvu k podání připomínek podle výše uvedených ustanovení určenou přímo zúčastněným stranám (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto rozhodnutí se týká státní podpory poskytnuté Portugalskem ve formě státní záruky ve prospěch banky Banco Privado Português (dále jen „BPP“).
1. PROCESNÍ ASPEKTY
(2)
Dne 13. března 2009 Komise přijala rozhodnutí (2) (dále jen „rozhodnutí o podpoře na záchranu“), v němž schválila státní záruku na půjčku 450 milionů EUR, kterou šest portugalských bank poskytlo dne 5. prosince 2008 bance BPP. Opatření bylo schváleno na základě čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES (nyní čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU), na dobu šesti měsíců, pokud portugalské orgány splní závazek předložit plán restrukturalizace ve lhůtě šesti měsíců (tj. do 5. června 2009).
(3)
Dne 15. července 2009 Komise vyzvala portugalské orgány, aby neprodleně předložily plán restrukturalizace banky BPP. Vzhledem k tomu, že požadovaný plán nebyl předložen, Komise zaslala dne 6. října 2009 úřední sdělení, v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (3).
(4)
Dne 10. listopadu 2009 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení v souvislosti s uvedeným opatřením státní podpory. Ve stejném rozhodnutí Komise vydala příkaz k poskytnutí informací a požádala Portugalsko o předložení plánu restrukturalizace do 22. prosince 2009.
(5)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 6. března 2010 (4). Komise vyzvala přímo zúčastněné strany, aby předložily připomínky k opatření podpory. Dopisem ze dne 6. dubna 2010 předložila připomínky třetí zúčastněná strana, která si přála zachovat anonymitu.
(6)
Komise požádala Portugalsko o informace úředním sdělením ze dne 12. března 2010, na který tato země odpověděla úředním sdělením ze dne 13. dubna 2010, jehož doručení bylo zaevidováno dne 14. dubna 2010.
(7)
Připomínky přímo zúčastněných stran byly zaslány Portugalsku úředním sdělením ze dne 15. dubna 2010. Portugalsko odpovědělo na tyto připomínky úředním sdělením ze dne 13. května 2010, jehož přijetí bylo zaevidováno dne 14. května 2010.
(8)
Dne 29. dubna 2010 požádala Komise o dodatečné informace, které Portugalsko dodalo úředním sdělením ze dne 13. května 2010. Portugalsko dodalo další informace dne 15. a dne 21. června 2010.
2. PŘÍJEMCE A OPATŘENÍ
2.1 Příjemce
(9)
Banka BPP je finanční instituce se sídlem v Portugalsku, která poskytuje služby v oblasti soukromého bankovnictví, podnikového poradenství a soukromého kapitálu. K zákazníkům banky BPP patří soukromí a institucionální vkladatelé, včetně pěti „caixas de crédito agrícola mútuo“ (úvěrových ústavů poskytujících půjčky zemědělcům), jedné záložny, různých penzijních fondů, pojišťoven a dalších. Banka BPP působí v Portugalsku, Španělsku a v menší míře v Brazílii a Jižní Africe.
(10)
Akcie banky BPP nejsou kotovány na burze cenných papírů, a tudíž není možné sledovat jejich tržní hodnotu. Dne 30. června 2008 se úhrn aktiv zapsaných do bilance banky BPP zvýšil na 2,9 miliard EUR, což představovalo méně než 1 % z celkových aktiv portugalského bankovního sektoru. Banka BPP je ve stoprocentním vlastnictví skupiny Privado Holding SGPS (správcovská společnost společenských podílů) S.A. Dne 30. června 2008 byla většina akcií této správcovské společnosti společenských podílů (51,5 %) vlastněna 12 akcionáři. V roce 2009 měla skupina Privado Holding 187 zaměstnanců, z nichž 148 pracovalo v bance BPP.
2.2 Finanční potíže banky
(11)
Podle portugalských orgánů se banka BPP dostala do potíží s likviditou následkem zhoršení světové ekonomické situace, která výrazně snížila její schopnost řídit likviditu.
(12)
Dne 24. listopadu 2008 banka BPP informovala portugalskou centrální banku („Banco de Portugal“), že existuje riziko, že nebude schopna splnit svoje platební povinnosti. Bance BPP tedy bylo povoleno pozastavit dnem 1. prosince 2008 veškeré své platby.
(13)
Dne 5. prosince 2008 banka BPP obdržela za níže uvedených podmínek půjčku 450 milionů EUR spolu se zárukou státu. Půjčka a záruka kryjí pouze odpovědnost za pasiva banky BPP, zapsaná v bilanci k datu 24. listopadu 2008, a půjčku lze použít pouze na úhradu vkladatelům a jiným věřitelům, přičemž z ní nelze hradit dluhy jiných subjektů skupiny.
2.3 Opatření podpory na záchranu
(14)
Dne 5. prosince 2008 podepsala banka BPP smlouvu o půjčce (dále jen „smlouva o půjčce“), doprovázenou státní zárukou, ve výši 450 milionů EUR, se 6 důležitými portugalskými bankami (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL, dále jen „syndikát bank“). Půjčka byla poskytnuta na dobu šesti měsíců, kterou lze prodloužit maximálně na dobu dvou let, s úrokovou sazbou rovnající se sazbě EURIBOR + 100 bazických bodů. Odměna za půjčku byla vypočtena na základě nákladů na financování pro věřitelské banky ke dni operace.
(15)
Podle portugalských orgánů by bez státní záruky nebyl žádný poskytovatel půjčky ochoten financovat banku BPP s přiměřenou sazbou vzhledem k závažnosti její finanční situace. Záruka státu, která doprovází půjčku, byla poskytnuta v souladu se zákonem č. 112/97, tj. mimo rámec portugalského režimu záruk (zákon 60-A/2008) schválený Komisí dne 29. října 2008 (5). Portugalské orgány zejména tvrdily, že všeobecný režim záruk, který je vyhrazen solventním bankám, nebude tvořit odpovídající rámec pro státní intervenci ve prospěch banky BPP vzhledem k rostoucímu finančnímu zhoršení banky a specifickým rizikům spojeným s touto operací.
(16)
Odměna za záruky státu byla s ohledem na protizáruky předložené bankou BPP stanovena na 20 bazických bodů.
(17)
Protizáruky jsou následující: i) právo na prioritní záruku týkající se různých aktiv uvedených ve smlouvě uzavřené mezi Portugalskem, bankou BPP a bankou Banco de Portugal a ii) první hypotéka na nemovitý majetek ve vlastnictví banky BPP. Hodnota těchto protizáruk byla portugalskými orgány odhadnuta při podepisování smlouvy o půjčce a dohody o záruce (6) asi na 672 milionů EUR. Poskytnutí protizáruk se řídí dohodou uzavřenou mezi Generálním ředitelstvím státní pokladny, bankou BPP a bankou Banco de Portugal, v níž banka Banco de Portugal byla Generálním ředitelstvím státní pokladny jmenována subjektem pro dohled nad protizárukami a jejich správu. Podle portugalských orgánů má portugalský stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy výsadní a přednostní právo na protizáruky.
(18)
Během doby platnosti půjčky kryté zárukou státu se banka BPP zavazuje, že neprodá nebo nedá jako záruku svá současná nebo budoucí aktiva ani jimi nebude jiným způsobem disponovat.
(19)
V souvislosti s analýzou opatření podpory na záchranu, kterou provedla Komise, se Portugalsko zavázalo předložit v šestiměsíční lhůtě ode dne státní intervence (tj. do 5. června 2009) plán restrukturalizace banky BPP.
(20)
Ve svém rozhodnutí ze dne 13. března 2009 Komise schválila opatření na dobu šesti měsíců ode dne poskytnutí záruky státu, tj. do 5. června 2009. Komise rovněž usoudila, že předložení plánu restrukturalizace do 5. června 2009 je nutné vzhledem k výjimečně nízké odměně za záruku.
(21)
Za účelem prodloužení platnosti záruky na dobu delší než počáteční období 6 měsíců se portugalské orgány zavázaly předložit Komisi zvláštní oznámení.
(22)
Portugalsko nesplnilo výše uvedené závazky.
2.4 Prodloužení opatření podpory na záchranu
(23)
Sdělením elektronickou poštou ze dne 23. června 2009 Portugalsko informovalo Komisi, že učinilo rozhodnutí prodloužit záruku státu o dodatečné období šesti měsíců (vyhláška č. 13364-A/2009 ministerstva financí ze dne 5. června 2009). Portugalsko však prodloužení neoznámilo ani nepožádalo Komisi o schválení.
(24)
Jelikož rozhodnutím Komise byla schválena uvedená podpora pouze do 5. června 2009, stala se podpora na záchranu dnem 6. června 2009 nezákonnou.
(25)
Dne 24. dubna 2009 správci banky BPP předložili plán restrukturalizace bance Banco de Portugal.
(26)
Úředním sdělením ze dne 5. června 2009 portugalské orgány vysvětlily Komisi, že zpoždění v předložení plánu restrukturalizace banky BPP bylo způsobeno skutečností, že plán záchrany a ozdravění navržený bankou BPP, nebyl bankou Banco de Portugal přijat.
(27)
Dne 9. června 2009 ministerstvo financí a veřejné správy zveřejnilo dokument s názvem „Vysvětlení ministerstva financí a veřejné správy - rozhodnutí týkající se banky Banco Privado Português“ (dále jen „dokument ze dne 9. června 2009“), kde se tvrdí, že plán záchrany a ozdravění, který banka BPP předložila dne 24. dubna 2009 bance Banco de Portugal, navrhl zejména rekapitalizační operaci s příspěvkem státu mezi 150 a 200 miliony EUR ve formě kmenových akcií, preferenčních akcií a dodatečných podpor bez jakékoliv odměny. Tento plán nebyl přijat, neboť se mělo za to, že nespadá „do pravidel rekapitalizačního režimu, uvedených v zákoně 63-A/2008, ani do směrnic ohledně této záležitosti, definovaných na úrovni Evropské unie, s ohledem na zajištění dodržování komunitárních pravidel hospodářské soutěže, vzhledem k tomu, že stojíme před scénářem státních podpor“.
(28)
Dokument ze dne 9. června 2009 také uváděl, že velký počet zákazníků banky BPP uložil svoje úspory do správy banky, která je použila při akvizici finančních nástrojů distribuovaných několika desítkami prostřednických společností se sídlem v daňových rájích. Přes rizika, která jsou těmto použitím vlastní (použití „absolutní návratnosti“), banka BPP zaručovala odměnu při splatnosti a poskytovala záruku na veškerý kapitál investovaný těmito zákazníky. Banka o existenci této záruky nikdy neinformovala orgány dohledu ani ji nezaznamenala ve své bilanci. Skrytím této odpovědnosti se vyhnula tomu, aby byli akcionáři banky nuceni vkládat více kapitálu k tomu, aby splnili platné zákonné požadavky a právní předpisy. Kromě toho, v souladu s dokumentem ze dne 9. června 2009, inspekce portugalské Komise trhu cenných papírů a banky Banco de Portugal zjistila vážné nesrovnalosti, které představují spáchání trestných činů v rámci banky BPP.
2.5 Situace investičních produktů absolutní návratnosti
(29)
V dokumentu ze dne 9. června 2009 portugalské orgány také tvrdily, že se společně s orgány dohledu snaží najít řešení, které by minimalizovalo případné ztráty klientů banky BPP, kteří jsou vlastníky listin „absolutní návratnosti“ a kteří považují své investice za ohrožené. Předpokládané řešení ze strany vlády by mělo zejména následující charakteristiky: 1) vytvoření nového finančního nástroje, reprezentujícího současné portfolio nepřímé absolutní návratnosti, k nahrazení současných pozic investorů; 2) finanční nástroj bude vydán a řízen subjektem nezávislým na BPP, jehož vlastnictví a řízení bude příslušet vnitrostátním bankovním institucím.
2.6 Formální vyšetřovací řízení a druhé prodloužení opatření podpory na záchranu
(30)
Dne 15. července 2009 Komise vyzvala portugalské orgány, aby neprodleně předložily plán restrukturalizace banky BPP, i prozatímní, a připomněla, že podpora na záchranu se stala dnem 6. června 2009 nezákonnou.
(31)
Vzhledem k tomu, že požadovaný plán nebyl předložen, zaslala Komise podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 659/1999 formální upomínku s datem 6. října 2009.
(32)
Dne 10. listopadu 2009 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se uvedeného opatření státní podpory. Ve stejném rozhodnutí Komise vydala příkaz k poskytování informací, v němž žádala Portugalsko, aby do 22. prosince 2009 předložilo plán restrukturalizace.
(33)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie (7). Komise vyzvala přímo zúčastněné strany, aby předložily připomínky ohledně opatření k podpoře.
(34)
Dne 3. prosince 2009 portugalské orgány informovaly Komisi, že státní záruka bude prodloužena o dalších šest měsíců. Ve shodě s těmito orgány byl stát nucen záruku prodloužit, jelikož bezprostřední narušení činnosti banky BPP by jasně ohrozilo řešení zkoumané v danou chvíli. Vzhledem k tomu, že bylo zřejmé, že banka BPP není schopna půjčce čestně dostát, banky, které za tuto půjčku bance BPP ručily, souhlasily s prodloužením její doby splatnosti o dalších šest měsíců beze změn platných podmínek a bez dodatečného financování pod podmínkou, že odpovídající státní záruka bude také prodloužena.
(35)
Proto byla státní záruka dne 5. prosince 2009 prodloužena o dalších šest měsíců. Prodloužení nebylo oznámeno Komisi: portugalské orgány pouze informovaly tuto instituci, že záruka půjčky bude prodloužena.
(36)
Dne 25. února 2010 portugalské orgány zaslaly úřední sdělení s vysvětlením, na jakých prostředcích podle vlády bude muset být založeno řešení problémů vyvolaných bankou BPP u významné části jejích klientů, zejména investorů v investičním produktu absolutní návratnosti.
(37)
V témže úředním sdělení portugalské orgány informovaly Komisi, že dne 11. prosince 2009 vláda rozhodla takto:
i)
zřízení zvláštního uzavřeného, neharmonizovaného investičního fondu (Fundo Especial de Investimento - FEI), tvořeného majetkem (hrubá aktiva a pasiva) vlastněným v investičním produktu absolutní návratnosti, s následujícími charakteristikami: a) pasivní správa Zvláštního investičního fondu; b) podílové jednotky upsané v naturáliích; c) čtyřletá lhůta, kterou lze prodloužit maximálně na 10 let prostřednictvím kladného rozhodnutí shromáždění podílníků (1 podílová jednotka = 1 hlas); d) dobrovolné připojení se klientů;
ii)
prodloužení státní záruky na půjčku 450 milionů EUR až do zřízení Zvláštního investičního fondu;
iii)
využití Fondu ručení vkladů (FGD), který zajistí plné uhrazení kreditních zůstatků účtů v hotovosti každého vkladatele v případě, že hodnota nepřekročí 100 000 EUR; a Systému odškodnění investorů (SII), který zajistí odškodnění až do maximální výše 25 000 EUR na investora, v souladu se zákonem, a který nezahrnuje jakékoliv státní prostředky.
iv)
přidělení krytí zajištěného až do 250 000 EUR klientům, kteří se připojili k fondu FEI, pokud se na ně vztahují kritéria fondu FGD a systému SII; takto záporný rozdíl, pokud bude existovat, mezi příjmy klienta - jako úhrada fondem FGD a systémem SII a platby fondem FEI - a nominální hodnotou jeho investice, až do limitu 250 000 EUR k datu 24. listopadu 2008, je zajištěn státem.
(38)
Závazek převzatý portugalským státem vůči investorům fondu FEI, tak jak vyplývá z jeho právního nařízení, bude možné uplatnit až ke dni ukončení fondu, tj. čtyři roky po jeho zřízení - 30. března 2014 (8).
(39)
Dne 1. února 2010 Komise trhu cenných papírů (CMVM) udělila povolení pro zřízení fondu FEI, s výše uvedenými charakteristikami, přičemž za správu fondu bude odpovědná společnost Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A., a depozitářem fondu bude banka Banif - Banco de Investimento, S.A.
(40)
Fond FEI byl zřízen 30. března 2010.
(41)
Dne 16. dubna 2010 banka Banco de Portugal vydala sdělení, v němž uvedla, že bankovní licence banky BPP byla zrušena rozhodnutím ze dne 15. dubna 2010, jelikož banku nebylo možno restrukturalizovat nebo rekapitalizovat. Dne 22. dubna 2010 banka Banco de Portugal požádala u příslušného soudu (soud Tribunal de Comércio de Lisboa) o likvidaci banky BPP a zároveň předložila návrh na jmenování likvidační komise. Likvidace banky BPP se řídí portugalskými pravidly pro likvidaci, která se používají výhradně pro bankovní instituce. Portugalské orgány se domnívají, že z různých zákonných kroků stanovených příslušnými právními předpisy vyplývá, že likvidace bude trvat přibližně jeden rok.
(42)
Dne 13. května 2010 portugalské orgány sdělily Komisi, že na základě smlouvy o půjčce (9) byla záruka syndikátem bank použita a realizována dne 7. května 2010 poté, co Portugalsko uhradilo 450 milionů EUR šesti bankám. Portugalský stát prohlásil, že již přijal opatření nutná k výkonu svých práv privilegovaného a prioritního věřitele protizáruk spojených s jím poskytnutou zárukou a přihlásil se o svá práva u příslušného soudu (10).
3. ROZHODNUTÍ KOMISE V RÁMCI FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(43)
Ve svém rozhodnutí ze dne 10. listopadu 2009 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise formulovala své předběžné posouzení a naznačila pochybnosti, pokud jde o slučitelnost zkoumaných opatření s vnitřním trhem. Problémy byly následující:
-
Odměna za záruku byla nižší než je běžně požadovaná ve sdělení týkajícím se bank (11). Komise měla pochybnosti o tom, zda byla odměna vzhledem k riziku odpovídající. Komise povolila tuto odměnu pouze na základě toho, že Portugalsko přijalo závazek o předložení plánu restrukturalizace, který by odpovídajícím způsobem dlouhodobě kompenzoval tuto výhodu.
-
Skutečnost, že nebyl předložen plán restrukturalizace, přestože Portugalsko bylo formálně požádáno o jeho předložení úředním sdělením ze dne 6. října 2009.
-
Prodloužení záruky (5. června 2009) na dobu delší než šest měsíců původně schválených Komisí.
4. PŘIPOMÍNKY PORTUGALSKA
(44)
Ve svých připomínkách k zahájení formálního vyšetřovacího řízení portugalské orgány tvrdily, že neignorovaly závazek daný Komisi, že odevzdají plán restrukturalizace banky BPP. Podle jejich dokumentu ze dne 13. dubna 2010 však odpovědnost za předložení plánu restrukturalizace (schváleného bankou Banco de Portugal) příslušela v poslední instanci bance BPP, a portugalskému státu tak připadlo pouze předání tohoto plánu Komisi. Portugalské orgány nepředložily plán restrukturalizace Komisi pouze z toho důvodu, že banka Banco de Portugal plán předložený bankou BPP neschválila. Příkaz stanovený v rozhodnutí Komise ze dne 10. listopadu 2009 tedy nemohl být splněn, a to i přes politické úsilí portugalského státu, aby banka BPP skutečně splnila své povinnosti vůči bance Banco de Portugal, státu a nakonec i vůči Komisi.
(45)
Co se týče státní podpory bance BPP, Portugalsko je toho názoru, že taková podpora byla a je slučitelná s vnitřním trhem dle ustanovení čl. 107 odst. 3 písm b) Smlouvy o fungování EU, vzhledem k tomu, že byla poskytnuta pro zaručení stability vnitrostátního finančního systému, podobně jako v evropském kontextu.
(46)
Co se týče prodloužení státní záruky ve výši 450 milionů EUR, Portugalsko tvrdí, že prodloužení nepředstavuje novou podporu, pokud nedošlo ke změně situace, která vedla ke schválení opatření podpory ze strany Komise. Podmínky státní záruky, která byla dvakrát prodloužená, se nezměnily: i) nezjistilo se posílení hodnoty půjčky; ii) nebyly provedeny změny v závazcích, za které tato půjčka odpovídá (12); iii) v souladu se smlouvou o záruce vyprší tato záruka pouze třicet dní po datu poslední úhrady jistiny a zaplacení úroků a Komise si byla vědoma toho, že doba trvání smlouvy o půjčce jsou dva roky (13).
(47)
Pokud jde o oznámení o prodloužení státní záruky, portugalské orgány se obhajují, že prodloužení smlouvy o půjčce nezáviselo na portugalském státu, nýbrž na rozhodnutí syndikátu bank a banky BPP, a že neprodloužení záruky by bývalo mělo stejné negativní dopady na portugalský finanční systém jako ty, které plně odůvodnily schválení opatření státní podpory ze strany Komise. Portugalsko je navíc toho názoru, že v souladu se smlouvou upravující dohodu o půjčce je prodloužení záruky automatické, nicméně bylo formalizováno z důvodu právní jistoty vůči syndikátu bank.
(48)
Na druhé straně, podle portugalských orgánů prodloužení (i kdyby představovalo další podporu) neposkytuje ekonomickou výhodu, protože banka BPP prakticky nebyla v činnosti nejméně od 1. prosince 2008. Tudíž opatření s prodlouženími nebo bez prodloužení „neposkytlo ekonomickou výhodu bance BPP ani neposílilo její postavení vůči jejím konkurentům z toho jednoduchého důvodu, že banka BPP již na trhu nepůsobila, a tudíž nemohla konkurovat ostatním bankám“ (14). Portugalsko je tedy toho názoru, že opatření nemělo dopad na konkurenci ani na obchodování mezi členskými státy.
(49)
Ve svých komentářích k připomínkám třetích zúčastněných stran (viz dále) portugalské orgány tvrdily, že půjčka 450 milionů EUR byla použita transparentně, aby se zabránilo systémové nákaze a aby se čelilo pasivu banky BPP zaznamenanému v bilanci ke dni 24. listopadu 2008.
(50)
Portugalské orgány rovněž poznamenávají, že Portugalsko bude vykonávat svá práva na protizáruky spojené se zárukou v rámci likvidačního procesu banky BPP. Se zřetelem na svůj status privilegovaného věřitele banky BPP Portugalsko věří, že bude schopno získat zpět celou částku 450 milionů EUR, kterou vyplatilo ve prospěch věřitelských bank. V tomto ohledu portugalské orgány poznamenávají, že dne 7. května 2010 byla hodnota protizáruk vyšší o více než 20 % než celková hodnota garantované půjčky.
(51)
Pokud jde o závazek státu kompenzovat ztráty až 250 000 EUR majitelů účtů absolutní návratnosti, kteří se připojili k fondu FEI, má Portugalsko za to, že tento závazek nepředstavuje státní podporu, jelikož: i) nepředpokládá převod jakéhokoliv státního prostředku na správcovskou společnost fondu FEI nebo na jakoukoliv jinou organizaci aktivní na trhu; ii) jedná se o řádný mechanismus přijatý v rozšířené logice systému odškodnění investorů; iii) nemá za následek žádnou ekonomickou výhodu pro investory, na něž se obrací obecně a výlučně při plnění zákonných vnitrostátních a evropských požadavků, ani žádné narušení konkurence na trhu a ve vztazích mezi členskými státy.
(52)
Portugalsko se navíc domnívá, že skutečné platby realizované u klientů fondu FEI v důsledku tohoto závazku budou minimální, dokonce až nulové. Portugalské orgány soudí, že pojištění 250 000 EUR představuje opatření určené k posílení důvěry klientů fondu FEI, které nicméně ve většině scénářů nepovede ke skutečné úhradě. V rámci konzervativního scénáře založeného na hypotéze, že aktiva fondu FEI klesnou v příštích čtyřech letech na hodnoty nižší než hodnoty ze října 2009, počítá Portugalsko s tím, že maximální úroveň úhrady na klienta bude přibližně 68 000 EUR. Podle příznivějších scénářů nebude existovat dokonce žádná úhrada.
5. PŘIPOMÍNKY DALŠÍCH PŘÍMO ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(53)
V důsledku článku 6 rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ze dne 10. listopadu 2009 Komise obdržela dne 6. dubna 2010 připomínky od třetích zúčastněných stran, řádně určených, které si přejí zachovat anonymitu. Ve svých připomínkách k zahájení formálního vyšetřovacího řízení třetí zúčastněné strany zdůraznily, že žádná z podmínek, na jejichž základě byla poskytnuta státní záruka za půjčku (maximální doba trvání šest měsíců a předložení plánu strukturalizace), nebyla dodržena. Následkem toho se podpora v souladu s předloženými připomínkami stala nezákonnou a Komise musela Portugalsko vyzvat, aby záruku přerušilo. Navíc částka 450 milionů EUR byla místo na restrukturalizaci banky použita na úhrady některým klientům banky BPP, přičemž všichni ostatní byli poškozeni.
6. HODNOCENÍ
6.1 Klasifikace opatření jako státní podpory
(54)
Čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU stanoví:
„Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.“
(55)
Aby bylo možno čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU použít, je třeba, aby existovalo opatření podpory ze strany státu, které by bylo poskytnuto prostřednictvím státních prostředků a které by zasáhlo obchodování mezi členskými státy a aby narušovalo hospodářskou soutěž na vnitřním trhu a poskytovalo výhodu určitým podnikům.
6.1.1 Státní záruka na půjčku 450 milionů EUR
(56)
Komise připomíná, že v rozhodnutí o podpoře na záchranu ze dne 13. března 2009 již bylo stanoveno, že státní záruka představuje státní podporu (15). Opatření je financováno prostřednictvím státních prostředků vzhledem k tomu, že spočívá ve státní záruce poskytnuté Portugalskem. Úhrada, kterou portugalský stát provedl dne 13. května 2010 ve prospěch bankovního sdružení (viz 42. bod odůvodnění), jasně prokazuje, že byly použity státní prostředky.
(57)
V souladu s tím, jak bylo rovněž stanoveno v rozhodnutí o podpoře na záchranu ze dne 13. května 2009 (16), státní záruka umožnila, aby banka BPP obdržela lepší finanční podmínky pro realizovanou půjčku než ty, které běžně dostávají na trhu jiné podniky v obdobných situacích v neprokazatelném scénáři přijatém portugalskými orgány, by jim takové půjčky ani nebyly k dispozici. V tomto smyslu rozhodnutí o podpoře na záchranu již stanovilo, že odměna za poskytnutí záruky ve výši 20 bazických bodů je o dost nižší, než je výše vyplývající z použití doporučení Evropské centrální banky z 20. října 2008. Přes vysokou úroveň reálných záruk došla Komise k závěru, že odměna za státní záruky je značně nižší než ta, která by byla obecně považována za přiměřenou pro banky v obtížích. Uvedená odměna byla považována za přiměřenou jen pro pohotovostní fázi, s podmínkou předložení plánu restrukturalizace do 5. června 2009.
(58)
Oproti jiným institucím bankovního sektoru, které nemohly využít státní záruku, získala banka BPP ekonomickou výhodu, jelikož odměna uhrazená za státní záruku je jasně nižší než tržní úroveň.
(59)
Argument předložený portugalskými orgány, podle kterého banka BPP přestala od 1. prosince 2008 působit na trhu, nemůže být přijat. Vzhledem k tomu, že bankovní licence banky BPP byla bankou Banco de Portugal zrušena až dne 15. dubna 2010, banka BPP měla možnost krátkodobě vstupovat nebo opětovně vstupovat na trh. Mezi prosincem 2008 a dubnem 2009 byly skutečně předloženy plány na záchranu banky BPP, které prokazovaly možnost banky pokračovat ve výkonu ekonomické činnosti na základě nouzového opatření. S ohledem na aktivity banky BPP a její pozici na národních a mezinárodních finančních trzích mohla tato výhoda narušit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Až se zrušením bankovní licence od 15. dubna 2010 ztratila banka BPP jakoukoliv možnost vstoupit znovu na trh a potenciálně narušovat hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.
(60)
Na základě výše uvedených úvah došla Komise k závěru, že státní záruka poskytla ekonomickou výhodu bance BPP prostřednictvím státních prostředků ze strany Portugalska. Tato výhoda může narušit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Opatření tudíž představuje státní podporu.
6.1.2 Záruka 250 000 EUR poskytnutá klientům fondu FEI
(61)
Jak je uvedeno výše, příjemci tohoto opatření jsou klienty banky BPP, kteří investovali do produktů absolutní návratnosti a kteří se rozhodli připojit se k fondu FEI. Bez řešení použitého Portugalskem by klienti fondu FEI na sebe vzali riziko, že jim nebude provedena úhrada nebo spíše že jim bude vyplacena nižší částka, než jim podle záruky náleží. Odhady vypracované Portugalskem ukazují, že je pravděpodobné, že návratnost investic klientů fondu FEI bude díky záruce vyšší. Tudíž klienti fondu FEI měli výhodu z přijetí tohoto opatření.
(62)
Pouhé uložení finančních prostředků však nepředstavuje nutně obchodní činnost ve smyslu pravidel týkajících se státních podpor, a skutečně podle dokumentu předloženého Portugalskem je většina těch, kteří se připojili k fondu FEI, soukromými osobami, nikoli podniky. Nicméně vzhledem k tomu, že částky fondu FEI kryté státní zárukou mohou přinést prospěch podnikům, může tato skutečnost představovat státní podporu.
(63)
Údaje předložené Portugalskem nicméně jasně ukazují, že úhrada od státu bude během doby tří let značně pod prahem de minimis200 000 EUR (17), jestliže budeme brát v úvahu krytí poskytnuté Systémem odškodnění investorů a Fondem záruky vkladů, stejně jako pravděpodobné hodnoty, které investoři získají zpět z podkladových aktiv, v souladu s opatrným scénářem.
6.2 Slučitelnost podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU
6.2.1 Státní záruka na půjčku 450 milionů EUR
(64)
Portugalsko poznamenává, že prvek podpory musí být posuzován podle čl. 107 odst. 3, písm. b) Smlouvy o fungování EU. Uvedené ustanovení dovoluje, aby Komise prohlásila podporu za slučitelnou s vnitřním trhem, jestliže bude určena na ozdravění „vážné poruchy hospodářství některého členského státu“. Komise připomíná, že soud zdůraznil, že čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU musí být používán restriktivně a musí napravovat narušení celého hospodářství členského státu (18).
(65)
Komise již uznala, že současná krize finančních trhů může závažným způsobem narušit hospodářství členského státu a že podpůrná opatření bankám lze považovat za opatření, která mohou takové narušení napravit. Tato analýza byla potvrzena sdělením týkajícím se bank (19), sdělením o rekapitalizaci bank (20), sdělením o znehodnocených aktivech (21) a sdělením týkajícím se restrukturalizace bank (22). Za těchto okolností může čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU sloužit jako právní základ pro opatření podpory přijaté pro potírání této systémové krize. Co se konkrétně týká situace portugalského hospodářství, ta také představuje odpovídající právní základ pro různá rozhodnutí Komise o schvalování opatření prováděných portugalskými orgány při potírání finanční krize, například rozhodnutí o schválení a následném prodloužení režimu rekapitalizace úvěrových institucí v Portugalsku, z nichž poslední bylo přijato v březnu 2010 (23).
(66)
Co se týče posuzovaného případu, Komise rovněž poznamenává, že ve svém rozhodnutí, kterým schválila podporu na záchranu, zhodnotila použitelnost čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU a došla k závěru, že toto ustanovení se použije, neboť nesplnění finančních závazků ze strany banky BPP by mohlo mít negativní odezvy v portugalském finančním sektoru (viz 33. až 45. bod odůvodnění rozhodnutí o podpoře na záchranu).
(67)
Portugalsko dvakrát prodloužilo záruku bez předchozího oznámení a schválení Komisí, přestože nebyl předložen plán restrukturalizace, a to i přes různé žádosti a dokonce vydání příkazu k poskytnutí informací, jak bylo uvedeno v 30. až 32. bodě odůvodnění.
(68)
Argumenty portugalských orgánů, podle nichž Komise věděla, že v souladu se Smlouvou může být záruka poskytnuta během dvou let a že nedošlo k žádné podstatné změně státní záruky, nelze přijmout. Rozhodnutí o podpoře na záchranu váže účinky schválení státní záruky na splnění závazku portugalských úřadů předložit plán restrukturalizace ve lhůtě šesti měsíců. Tento závazek nebyl portugalskými orgány splněn.
(69)
Kromě toho existence smluvního ustanovení, které stanoví prodloužení státní záruky na základě rozhodnutí syndikátu bank a banky BPP, nemůže zbavit Portugalsko jeho specifických povinností vyplývajících ze závazků, které předložilo Komisi a na nichž bylo založeno rozhodnutí o podpoře na záchranu, a z čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
(70)
Postoj Portugalska k povinnosti předložit plán restrukturalizace, podle níž mělo pouze předat plán Komisi, také nemůže být přijat vzhledem k závazkům, na nichž bylo založeno rozhodnutí o podpoře na záchranu. V každém případě je skutečností, že plán restrukturalizace nebyl předložen ve lhůtě stanovené v rozhodnutí o podpoře na záchranu, a tudíž nebyl splněn předpoklad, na němž se zakládalo schválení opatření na podporu.
(71)
Z toho plyne, že odměna za záruku byla nižší než je běžně vyžadovaná v souladu se sdělením týkajícím se bank, aby podporu bylo možno považovat za slučitelnou, a že Komise v rozhodnutí o podpoře na záchranu povolila tuto výši záruky pouze za předpokladu, že Portugalsko předloží plán restrukturalizace nebo likvidace, který by odpovídajícím způsobem minimalizoval narušení hospodářské soutěže. Z toho tedy plyne, že Komise došla k závěru, že vzhledem k nepředložení uvedeného plánu do 5. června 2009 nejsou záruka poskytnutá Portugalskem dne 5. prosince 2008 i její prodloužení po 5. červnu 2009 slučitelné s vnitřním trhem.
(72)
Přestože Portugalsko nepředložilo plán restrukturalizace banky BPP, portugalské orgány poskytly informace, které dokazují, že proces, zahájený dne 15. dubna 2010 zrušením bankovní licence banky BPP, povede k její likvidaci. Na druhé straně nebude poskytnuta žádná kompenzace akcionářům banky BPP, kromě případných částek vyplývajících z vlastního procesu likvidace. Na základě této informace se Komise domnívá, že neexistuje budoucí riziko narušení hospodářské soutěže spjaté s bankou BPP. Tento závěr nicméně neumožňuje odstranit neslučitelnost opatření poskytnutého Portugalskem mezi 5. prosincem 2008 a 15. dubnem 2010.
(73)
Za účelem stanovení tržní sazby úroků z půjčky zakládá Komise svou analýzu na Sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (24). Komise stanoví referenční sazby, které musí odrážet průměrnou úroveň úrokových sazeb na trhu střednědobých a dlouhodobých půjček doprovázených běžnými zárukami. Tato referenční sazba je minimální sazba, která může být zvýšena v situacích zvláštního rizika (například podniky v obtížích, neexistence záruk běžně požadovaných bankami atd.). Za výjimečných okolností může prvek podpory odpovídat částce skutečně kryté zárukou.
(74)
Záruka umožnila, aby banka BPP získala lepší podmínky financování půjčky než podmínky, které jsou běžně k dispozici na finančních trzích. Komise se domnívá, že prvek podpory záruky lze vypočítat jako rozdíl mezi úrokovou sazbou, kterou by banka BPP měla zaplatit za půjčku v tržních podmínkách, tj. bez záruky, a úrokovou sazbou, na kterou byla garantovaná půjčka skutečně poskytnuta. Lze mít za to, že tento rozdíl odpovídá prémii, kterou by byl ručitel požadoval za tyto záruky v tržní ekonomice.
(75)
V tomto případě Komise soudí, že bez záruky by banka BPP byla zaplatila úrokovou sazbu nejméně ve stejné výši, jako je referenční úroková sazba zvýšená o 400 bazických bodů kvůli skutečnosti, že je podnikem v obtížích, který poskytl vysokou úroveň protizáruk. Komise považuje za přiměřenou marži 400 bazických bodů, vzhledem k vysoké úrovni reálných záruk půjčky (viz 17. bod odůvodnění), která zvýšila pravděpodobnost, že poskytovatel půjčky přes složitou situaci banky BPP získá zpět alespoň část půjčky. Prvek podpory záruky tudíž spočívá v rozdílu mezi referenční úrokovou sazbou zvýšenou o 400 bazických bodů a úrokovou sazbou, na kterou byla garantovaná půjčka poskytnuta (tj. sazba EURIBOR + 100 bazických bodů), po odečtení skutečně zaplacené ceny za záruku, tj. 20 bazických bodů.
(76)
V této souvislosti Komise rovněž poznamenává, že Portugalsko prohlásilo, že již uplatnilo požadavky potřebné pro uplatnění svého výsadního a přednostního práva ohledně protizáruk, které vlastní na banku BPP, a že v tom bude nadále pokračovat, až získá zpět celou částku půjčky (25). Komise má za to, že Portugalsko je povinno jednat tímto způsobem, aby byla vykonána ustanovení stanovená v dohodě o záruce; neuplatnění jeho práv ohledně protizáruk za účelem získání zpět celé částky půjčky by představovalo státní podporu ve prospěch banky BPP.
6.3 Použití půjčky 450 milionů EUR bankou BPP
(77)
Třetí zúčastněná strana, která předložila připomínky k rozhodnutí Komise zahájit formální vyšetřovací řízení, namítla, že půjčka 450 milionů EUR byla místo na restrukturalizaci banky BPP použita na úhradu určitým klientům banky, přičemž všechny ostatní poškodila. Komise obdržela informace od portugalských orgánů, které ukazují, že půjčka byla použita na úhradu věřitelům banky BPP, jejichž úvěry byly splatné nebo jejichž úvěrové linky měly brzy vypršet, a že se rozhodly neprodlužovat úvěry nebo neobnovovat úvěrové linky. Komise nenalezla žádné podstatné důkazní prvky, které by prokázaly námitky třetí zúčastněné strany.
7. ZÁVĚR
(78)
Z výše uvedeného hlediska došla Komise k závěru, že státní půjčka poskytnutá bance BPP představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, která nemůže být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem.
8. VRÁCENÍ
(79)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999, je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil. Vracet se musí pouze podpory neslučitelné s vnitřním trhem.
(80)
Cíl vrácení spočívá v obnovení situace, která existovala před poskytnutím podpory. Takového cíle bude dosaženo, když bude neslučitelná podpora uhrazena bankou BPP, která tímto způsobem ztratí výhodu, kterou měla vůči svým soutěžitelům na trhu. Částka, která má být vrácena, musí umožnit vyloučení ekonomické výhody poskytnuté bance BPP.
(81)
V souladu s bodem 3.1 sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (dále jen „sdělení Komise týkající se záruk“) (26), v případě zvláštní záruky poskytnuté státem musí být prvek podpory zhodnocen na základě podmínek záruky a půjčky. S ohledem na vážné finanční potíže, se kterými se banka potýkala ve chvíli, kdy byla záruka poskytnuta, bylo velmi málo pravděpodobné, že by tento podnik mohl získat bankovní půjčku na trhu bez intervence státu.
(82)
Pokud jde o přesné stanovení částky podpory, vzhledem k tomu, že není možné určit tržní cenu přiměřenou pro odměnu za státní záruku, musí být definována přiměřená referenční hodnota. Jak stanoví bod 3.2 první odrážka sdělení Komise týkající se záruk, „grantový ekvivalent“ záruky na půjčku v určitém roce může být vypočten stejným způsobem jako grantový ekvivalent půjčky za příznivých podmínek. V tomto případě může být částka podpory vypočtena jako rozdíl mezi teoretickou tržní úrokovou sazbou a úrokovou sazbou získanou díky státní záruce, po odečtení případných zaplacených prémií.
(83)
V posuzovaném případě měla banka BPP vzhledem ke svým finančním potížím a s ohledem na poskytnuté protizáruky zaplatit za půjčku v tržních podmínkách, tj. bez záruky, referenční úrokovou sazbu zvýšenou o rizikovou prémii 400 bazických bodů. Tudíž výše podpory musí být vypočtena jako rozdíl mezi touto teoretickou tržní sazbou a úrokovou sazbou, na kterou jí byla skutečně poskytnuta garantovaná půjčka (tj. sazba EURIBOR + 100 bazických bodů), po odečtení ceny skutečně zaplacené zárukou, tj. 20 bazických bodů.
(84)
Pokud se týká celkové výše vlastní půjčky, ve shodě s portugalskými orgány přijal portugalský stát až do nynějška veškerá opatření a uskutečnil veškeré kroky potřebné pro výkon svých přednostních práv ohledně protizáruk poskytnutých bankou BPP (které byly odhadnuty na výrazně vyšší hodnotu, než je hodnota půjčky) (27). Komise předpokládá, že portugalský stát bude nadále vykonávat svá práva a tímto způsobem získá zpět celou částku půjčky v rámci likvidačního procesu, jak uvedl ve své odpovědi ze dne 15. června 2010 (28).
(85)
Částka uvedená v odstavci 83 představuje částku, která má být vrácena, zvýšenou o skutečně splacené úroky z této částky od data, kdy byla podpora dána k dispozici příjemci (5. prosince 2008) až do skutečného vrácení. Tyto úroky nemohou být nižší, než je hodnota vypočtená v souladu s článkem 9 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (29),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora spočívající v záruce spojené s půjčkou 450 milionů EUR, nezákonně poskytnutá Portugalskem ve prospěch banky Banco Privado Português, v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, je neslučitelná se společným trhem.
Článek 2
1. Portugalsko učiní kroky k navrácení podpory uvedené v článku 1 od příjemce.
2. U částek, které mají být navráceny, vznikají úroky od data, kdy byly dány příjemci k dispozici, do jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočítají jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení (ES) č. 794/2004.
Článek 3
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 je okamžité a účinné.
2. Portugalsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Portugalsko sdělí Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (splacená jistina a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření pro splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty, které dokládají, že portugalský stát vykonal svá přednostní práva ohledně protizáruk poskytnutých bankou Banco Privado Português v rámci poskytnuté záruky.
2. Portugalsko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření, která byla přijata k provedení tohoto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise neprodleně předá veškeré informace o již přijatých a plánovaných opatřeních pro dosažení splnění tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace týkající se výše podpory a úroků, které již byly příjemcem navráceny.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Portugalské republice.
V Bruselu dne 20. července 2010.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 20. júla 2010
o štátnej pomoci C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) poskytnutej Portugalskom vo forme štátnej záruky pre BPP
[oznámené pod číslom K(2010) 4932]
(Iba portugalské znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2011/346/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (1), a so zreteľom na tieto pripomienky,
keďže:
(1)
Toto rozhodnutie sa týka štátnej pomoci, ktorú poskytlo Portugalsko vo forme štátnej záruky v prospech spoločnosti Banco Privado Português (ďalej len „BPP“).
1. POSTUP
(2)
Dňa 13. marca 2009 Komisia schválila v rozhodnutí (ďalej len „rozhodnutie o pomoci na záchranu“) (2) štátnu záruku za pôžičku vo výške 450 mil. EUR, ktorú spoločnosti BPP 5. decembra 2008 poskytlo šesť portugalských bánk. Opatrenie bolo povolené na obdobie šiestich mesiacov na základe článku 87 ods. 3 písm. b) Zmluvy o ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ] za predpokladu, že portugalské orgány splnia svoj záväzok predložiť do šiestich mesiacov plán reštrukturalizácie (t. j. do 5. júna 2009).
(3)
Dňa 15. júla 2009 Komisia vyzvala portugalské orgány, aby bezodkladne predložili plán reštrukturalizácie BPP. Keďže požadovaný plán nebol predložený, Komisia listom zo 6. októbra 2009 zaslala upomienku podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (3).
(4)
Dňa 10. novembra 2009 Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania, pokiaľ ide o údajné opatrenie štátnej pomoci. V tom istom rozhodnutí Komisia vydala príkaz na poskytnutie informácií, v ktorom požiadala Portugalsko, aby predložilo plán reštrukturalizácie do 22. decembra 2009.
(5)
Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie6. marca 2010 (4). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky k opatreniu pomoci. Tretia strana, ktorá vyjadrila želanie zostať v anonymite, predložila pripomienky listom zo 6. apríla 2010.
(6)
Komisia požiadala Portugalsko o informácie listom z 12. marca 2010, na ktorý Portugalsko odpovedalo listom z 13. apríla 2010, ktorý bol doručený a zaevidovaný 14. apríla 2010.
(7)
Pripomienky zainteresovaných strán boli zaslané Portugalsku listom z 15. apríla 2010. Portugalsko odpovedalo na tieto pripomienky listom z 13. mája 2010, ktorý bol zaevidovaný 14. mája 2010.
(8)
Komisia požiadala o ďalšie informácie 29. apríla 2010, ktoré Portugalsko predložilo listom z 13. mája 2010. Portugalsko poskytlo ďalšie informácie 15. a 21. júna 2010.
2. PRÍJEMCA A OPATRENIE
2.1. Príjemca
(9)
BPP je finančná inštitúcia so sídlom v Portugalsku, ktorá poskytuje služby v oblasti súkromného bankovníctva, podnikového poradenstva a investovania súkromného kapitálu. Klientmi BPP sú súkromní a inštitucionálni vkladatelia vrátane piatich spoločných poľnohospodárskych úverových bánk (caixas de crédito agrícola mútuo), jednej sporiteľne (caixa económica), niekoľkých dôchodkových fondov, poisťovacích spoločností a ďalších inštitúcií. BPP pôsobí v Portugalsku, Španielsku a v menšej miere v Brazílii a Južnej Afrike.
(10)
Akcie BPP nie sú kótované na burze, a teda trhová cena akcií sa nedá zistiť. Celkové aktíva v súvahe BPP tvorili k 30. júnu 2008 objem 2,9 mld. EUR, čo predstavuje menej ako 1 % celkových aktív portugalského bankového sektora. Stopercentným vlastníkom BPP je skupina Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. K 30. júnu 2008 väčšinu akcií tejto holdingovej spoločnosti (51,5 %) vlastnilo 12 akcionárov. V roku 2009 skupina Privado Holding mala 187 zamestnancov, pričom 148 z nich pracovalo pre BPP.
2.2. Finančné ťažkosti banky
(11)
Podľa portugalských orgánov problémy s likviditou BPP vznikli v dôsledku zhoršenia svetovej hospodárskej situácie, čím sa značne znížila schopnosť banky riadiť svoju likviditu.
(12)
Dňa 24. novembra 2008 BPP informovala Portugalskú centrálnu banku (ďalej len „Portugalská banka“) o riziku, že nebude schopná plniť svoje platobné záväzky. Banke BPP bolo potom povolené pozastaviť všetky svoje platby od 1. decembra 2008.
(13)
Dňa 5. decembra 2008 dostala BPP pôžičku vo výške 450 mil. EUR zabezpečenú štátnou zárukou za podmienok uvedených ďalej v texte. Pôžička a záruka sa vzťahovali iba na pasíva BPP zaevidované v súvahe 24. novembra 2008 a pôžička sa mala použiť iba na odškodnenie vkladateľov a ďalších veriteľov, a nie na pokrytie záväzkov ďalších subjektov skupiny.
2.3. Opatrenie núdzovej pomoci
(14)
Dňa 5. decembra 2008 BPP podpísala dohodu o pôžičke (ďalej len „dohoda o pôžičke“) zabezpečenú štátnou zárukou na sumu 450 mil. EUR so šiestimi najväčšími portugalskými bankami (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (ďalej len „syndikát bánk“). Táto pôžička mala splatnosť šesť mesiacov s možnosťou predĺženia do dvoch rokov a vzťahovala sa na ňu úroková sadzba EURIBOR + 100 bázických bodov. Odmena za pôžičku bola stanovená na základe nákladov veriteľských bánk na financovanie v čase transakcie.
(15)
Podľa portugalských orgánov bez štátnej záruky nebol žiadny veriteľ ochotný financovať BPP pri primeranej sadzbe vzhľadom na jej ťažkú finančnú situáciu. Štátna záruka spojená s pôžičkou bola poskytnutá v súlade so zákonom č. 112/97, t. j. mimo portugalskej záručnej schémy (zákon 60-A/2008), ktorú Komisia schválila 29. októbra 2008 (5). Portugalské orgány najmä tvrdili, že všeobecná záručná schéma, ktorá je obmedzená na solventné banky, by bola neprimeraným rámcom pre zásah štátu v prospech BPP vzhľadom na zhoršujúcu sa finančnú situáciu banky a osobitné riziká spojené s touto transakciou.
(16)
Odmena za štátnu záruku bola stanovená na 20 bázických bodov pri zohľadnení zábezpeky, ktorú predložila BPP.
(17)
Zábezpeka pozostáva z: i) prvého práva záruky na niekoľko aktív uvedených v zmluve, ktorú uzatvorilo Portugalsko, BPP a Portugalská banka, a ii) prvej hypotéky na nehnuteľný majetok vlastnený BPP. Portugalské orgány odhadli, že táto zábezpeka mala v čase podpísania dohody o pôžičke a dohody o záruke hodnotu približne 672 miliónov EUR (6). Poskytnutie zábezpeky sa riadi dohodou podpísanou medzi Generálny riaditeľstvom štátnej pokladnice, BPP a Portugalskou bankou, v ktorej Portugalská banka bola Generálnym riaditeľstvom štátnej pokladnice vymenovaná za depozitára a správcu záruky. Podľa portugalských orgánov portugalský štát vlastní v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi privilegované a prioritné práva na zábezpeku.
(18)
BPP sa zaviazala, že počas obdobia platnosti pôžičky, na ktorú sa vzťahuje štátna záruka, nepredá svoje súčasné a budúce aktíva, neposkytne ich ako zábezpeku ani nebude s nimi inak disponovať.
(19)
V rámci preskúmania opatrenia núdzovej pomoci, ktoré vykonala Komisia, sa Portugalsko zaviazalo poskytnúť plán reštrukturalizácie BPP v priebehu šiestich mesiacov od štátneho zásahu (t. j. do 5. júna 2009).
(20)
Komisia vo svojom rozhodnutí z 13. marca 2009 schválila opatrenie na obdobie šiestich mesiacov od poskytnutia štátnej záruky, t. j. do 5. júna 2009. Komisia považovala predloženie plánu reštrukturalizácie do 5 júna 2009 za nevyhnutné aj z dôvodu mimoriadne nízkej úrovne odmeny.
(21)
S cieľom predĺžiť platnosť záruky nad rámec počiatočného obdobia šiestich mesiacov sa portugalské orgány zaviazali predložiť Komisii osobitnú notifikáciu.
(22)
Portugalsko nesplnilo uvedené záväzky.
2.4. Predĺženie opatrenia núdzovej pomoci
(23)
Elektronickou poštou z 23. júna 2009 Portugalsko informovalo Komisiu, že prijalo rozhodnutie o predĺžení štátnej záruky o ďalšie obdobie šiestich mesiacov (Despacho č. 13364-A/2009 ministerstva financií z 5. júna 2009). Portugalsko však nenotifikovalo uvedené predĺženie ani nepožiadalo Komisiu o schválenie.
(24)
Keďže rozhodnutím Komisie bola pomoc schválená iba do 5. júna 2009, od 6. júna 2009 sa pomoc na záchranu stala neoprávnenou.
(25)
Dňa 24. apríla 2009 správcovia BPP predložili Portugalskej banke plán reštrukturalizácie.
(26)
Listom z 5. júna 2009 portugalské orgány vysvetlili Komisii, že oneskorené predloženie plánu reštrukturalizácie BPP bolo spôsobené tým, že Portugalská banka neschválila plán obnovy a reštrukturalizácie navrhnutý bankou BPP.
(27)
Dňa 9. júna 2009 ministerstvo financií a verejnej správy uverejnilo dokument s názvom Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português (Objasnenia ministerstva financií a verejnej správy - rozhodnutie týkajúce sa Banco Privado Português) (ďalej len „dokument z 9. júna 2009“), v ktorom sa uvádza, že v pláne obnovy a reštrukturalizácie, ktorý BPP predložila 24. apríla 2009 Portugalskej banke, sa okrem iného navrhuje rekapitalizačná operácia s príspevkom štátu vo výške od 150 do 200 mil. EUR vo forme bežných akcií, preferenčných akcií a dodatočných záväzkov bez návratnosti. Tento plán nebol schválený, pretože sa považoval za plán, ktorý „nie je v súlade so schémou rekapitalizácie vymedzenou v zákone č. 63-A/2008 ani s pokynmi k tejto téme stanovenými na úrovni EÚ, ktorých cieľom je zabezpečiť súlad s pravidlami hospodárskej súťaže Spoločenstva, keďže v tomto prípade ide o štátnu pomoc“.
(28)
V dokumente z 9. júna 2009 bolo tiež uvedené, že veľký počet klientov BPP vložil svoje úspory do správy banky, ktorá ich investovala do finančných nástrojov rozdelených do desiatok automobilových spoločností so sídlom v zahraničných jurisdikciách (nástroje s „absolútnym výnosom“). Napriek riziku, ktoré v sebe nesú tieto produkty, BPP stanovila sadzbu odmeny a zaručila celý kapitál investovaný týmito klientmi v termíne splatnosti. O tejto záruke výnosu neboli dozorné orgány nikdy informované; záruka nebola ani zahrnutá do súvahy banky, ani v nej zaevidovaná. Zatajením tejto povinnosti boli akcionári banky ušetrení od vloženia ďalšieho kapitálu, aby splnili platné právne a regulačné požiadavky. Okrem toho podľa dokumentu z 9. júna 2009 sa pri vyšetrovaní Portugalskej komisie pre trh s cennými papiermi (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) a Portugalskej banky zistili vážne nezrovnalosti, ktoré predstavujú trestnú činnosť zo strany BPP.
2.5. Situácia v oblasti investičných produktov s absolútnym výnosom
(29)
V dokumente z 9. júna 2009 portugalské orgány tiež uviedli, že spolu s dozornými orgánmi hľadajú riešenie, ako minimalizovať straty klientov BPP vlastniacich nástroje s absolútnym výnosom, ktorých investície boli ohrozené. Riešenie plánované vládou by okrem iného zahŕňalo tieto prvky: 1. vytvorenie nového finančného nástroja predstavujúceho súčasné nepriame portfólio absolútneho výnosu, ktorý má nahradiť súčasné postavenie investorov; 2. finančný nástroj by vydal a spravoval subjekt, ktorý je nezávislý od BPP a ktorý je vlastnený a spravovaný vnútroštátnymi bankovými inštitúciami.
2.6. Konanie vo veci formálneho zisťovania a druhé predĺženie opatrenia núdzovej pomoci
(30)
Dňa 15. júla 2009 Komisia vyzvala portugalské orgány, aby bezodkladne predložili plán reštrukturalizácie BPP, hoci aj v dočasnej forme, pričom pripomenula, že od 6. júna 2009 sa pomoc na záchranu stala neoprávnenou.
(31)
Keďže požadovaný plán nebol predložený, Komisia zaslala listom zo 6. októbra 2009 upomienku podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999.
(32)
Dňa 10. novembra 2009 Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania, pokiaľ ide o údajné opatrenie štátnej pomoci. V tom istom rozhodnutí Komisia vydala príkaz na poskytnutie informácií a vyzvala Portugalsko predložiť plán reštrukturalizácie do 22. decembra 2009.
(33)
Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (7). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili pripomienky k opatreniu pomoci.
(34)
Dňa 3. decembra 2009 portugalské orgány informovali Komisiu, že štátna záruka sa predĺži o ďalších šesť mesiacov. Podľa portugalských orgánov bol štát nútený predĺžiť záruku, pretože okamžité narušenie činnosti BPP by jasne ohrozilo v súčasnosti posudzované riešenie. Keďže bolo zrejmé, že BPP nedokáže pôžičku splácať, banky, ktoré jej ju poskytli, súhlasili s predĺžením splatnosti pôžičky o ďalších šesť mesiacov bez zmeny súčasných podmienok a bez ďalšieho financovania pod podmienkou, že sa predĺži aj príslušná štátna záruka.
(35)
V dôsledku toho bola 5. decembra 2009 štátna záruka predĺžená o ďalších šesť mesiacov. Predĺženie nebolo oznámené Komisii: portugalské orgány iba informovali Komisiu, že záruka za pôžičku bude predĺžená.
(36)
Dňa 25. februára 2010 portugalské orgány zaslali list s vysvetlením, na akých prvkoch bude podľa vlády musieť byť založené riešenie problémov, ktoré BPP spôsobila značnej časti svojich klientov, konkrétne investorom do investičného produktu s absolútnym výnosom.
(37)
V tom istom liste portugalské orgány informovali Komisiu o tom, že 11. decembra 2009 sa vláda rozhodla:
i)
zriadiť uzatvorený a neharmonizovaný osobitný investičný fond (Fundo Especial de Investimento - FEI) pozostávajúci zo zdrojov (hrubé aktíva a pasíva) zachovaných v investičnom produkte s absolútnym výnosom, ktorý sa vyznačuje: a) pasívnou správou osobitného investičného fondu; b) upísaním nepeňažných akcií; c) štvorročným obdobím s možnosťou predĺženia až do maximálne desiatich rokov na základe rozhodnutia zhromaždenia akcionárov (1 akcia = 1 hlas); d) dobrovoľným členstvom klientov;
ii)
predĺžiť štátnu záruku za pôžičku vo výške 450 miliónov EUR do zriadenia osobitného investičného fondu;
iii)
aktivovať fond na ochranu vkladov (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), ktorý zaručuje splatenie celej hodnoty hotovostných kreditných zostatkov každého vkladateľa v prípade, že táto hodnota nepresahuje 100 000 EUR, a systém na odškodňovanie investorov (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), ktorý zaručuje odškodnenie do maximálnej výšky 25 000 EUR na investora za podmienok stanovených zákonom a nezahŕňa žiadne štátne zdroje;
iv)
poskytnúť poistenie do výšky 250 000 EUR klientom, ktorí vstúpili do FEI, za predpokladu, že sa na nich vzťahujú kritériá FGD a SII; ak sa teda vyskytne negatívny rozdiel medzi výnosom klienta (ako úhrada z FGD a SII a platba z FEI) a nominálnou hodnotou investície, je do maximálneho limitu 250 000 EUR k 24. novembru 2008 poistený štátom.
(38)
Záväzok, ktorý na seba prevzal portugalský štát, pokiaľ ide o investorov FEI, ako vyplýva z jeho právneho systému, sa uplatní iba v deň zániku fondu, čo je štyri roky odo dňa jeho zriadenia - 30. marca 2014 (8).
(39)
Dňa 1. februára 2010 Portugalská komisia pre trh s cennými papiermi (CMVM) povolila zriadenie FEI, ako už bolo opísané, pričom za správu fondu sa stala zodpovednou spoločnosť Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A., a depozitárom fondu sa stala spoločnosť Banif - Banco de Investimento, S.A.
(40)
FEI bol zriadený 30. marca 2010.
(41)
Dňa 16. apríla 2010 Portugalská banka vydala oznámenie, v ktorom bolo uvedené, že vzhľadom na to, že túto banku nemožno reštrukturalizovať ani rekapitalizovať, bola rozhodnutím z 15. apríla banková licencia BPP zrušená. 22. apríla potom Portugalská banka požiadala o likvidáciu BPP na príslušnom súde (Tribunal de Comércio de Lisboa), pričom súčasne predložila návrh na vymenovanie výboru pre likvidáciu. Likvidácia BPP sa riadi portugalskými pravidlami pre likvidáciu, ktoré sa osobitne vzťahujú na bankové inštitúcie. Portugalské orgány odhadujú, že rôzne právne kroky uvedené v príslušných právnych predpisoch znamenajú, že likvidácia môže trvať približne jeden rok.
(42)
Dňa 13. mája 2010 portugalské orgány oznámili Komisii, že na základe dohody o pôžičke (9) záruku prevzal bankový syndikát a že záruka bola vykonaná 7. mája, keď Portugalsko uhradilo šiestim bankám 450 miliónov EUR. Portugalský štát uviedol, že už podnikol nevyhnutné kroky na posilnenie svojich privilegovaných a prioritných práv veriteľa k zábezpeke týkajúce sa záruky, pričom predložil príslušnému súdu svoje nároky (10).
3. ROZHODNUTIE KOMISIE V RÁMCI KONANIA VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA
(43)
Komisia vo svojom rozhodnutí z 10. novembra 2009 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania uviedla svoje predbežné posúdenie a pochybnosti týkajúce sa zlučiteľnosti týchto opatrení s vnútorným trhom. Medzi dané opatrenia patrilo:
-
stanovenie ceny záruky, ktorá bola nižšia než bežne vyžadovaná úroveň podľa oznámenia o bankovníctve (11). Komisia mala pochybnosti o tom, či odmena bola pri zohľadnení rizika primeraná. Komisia povolila takéto stanovenie ceny iba na základe záväzku Portugalska predložiť plán reštrukturalizácie, ktorý by v dlhodobejšom horizonte primerane riešil túto výhodu,
-
skutočnosť, že Portugalsko nepredložilo plán reštrukturalizácie napriek tomu, že bolo listom zo 6. októbra 2009 formálne upozornené, aby tak urobilo,
-
predĺženie záruky (5. júna 2009) na dlhšie obdobie ako šesť mesiacov, ktoré pôvodne schválila Komisia.
4. PRIPOMIENKY PORTUGALSKA
(44)
Portugalské orgány vo svojich pripomienkach k začatiu konania vo veci formálneho zisťovania tvrdili, že si neboli vedomé záväzku, ktorý prevzali voči Komisii, predložiť plán na reštrukturalizáciu BPP. Podľa ich pripomienok z 13. apríla 2010 však hlavnú zodpovednosť za predloženie plánu reštrukturalizácie (schváleného Portugalskou bankou) nesie BPP. Portugalský štát bol zodpovedný iba za zaslanie plánu Komisii. Portugalské orgány nepredložili plán reštrukturalizácie Komisii jednoducho preto, že plán, ktorý BPP predložila, Portugalská banka neschválila. Príkaz stanovený v rozhodnutí Komisie z 10. novembra 2009 nemohol byť preto splnený bez ohľadu na snahu portugalského štátu zabezpečiť, aby BPP skutočne splnila svoje záväzky voči Portugalskej banke, štátu a nakoniec Komisii.
(45)
Pokiaľ ide o štátnu pomoc pre BPP, Portugalsko tvrdí, že bola a je zlučiteľná s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ, pretože bola poskytnutá s cieľom zaručiť stabilitu vnútroštátneho finančného systému podobne ako v iných európskych štátoch.
(46)
Pokiaľ ide o predĺženia štátnej záruky za pôžičku vo výške 450 miliónov EUR, Portugalsko tvrdí, že nepredstavovali novú štátnu pomoc, keďže nedošlo k zmene situácie, ktorá podlieha schváleniu opatrenia štátnej pomoci Komisiou. Štátna záruka, ktorá bola dvakrát predĺžená, zostala vo svojich podmienkach nezmenená: i) nedošlo k zvýšeniu hodnoty pôžičky; ii) nedošlo k úprave záväzkov krytých pôžičkou (12); iii) na základe zmluvy o záruke by sa záruka skončila až po tridsiatich dňoch po dátume poslednej platby kapitálu a úroku a Komisia vedela, že dohoda o pôžičke bola na dva roky (13).
(47)
Pokiaľ ide o neoznámenie predĺžení štátnej záruky, portugalské orgány tvrdia, že predĺženie dohody o pôžičke nezáviselo od portugalského štátu, ale od syndikátu bánk a BPP, a že nepredĺženie tejto záruky by malo na portugalský finančný systém rovnaké negatívne účinky ako tie, na základe ktorých Komisia úplne odôvodnila schválenie opatrenia štátnej pomoci. Okrem toho sa Portugalsko domnieva, že predĺženia záruky boli automatické na základe zmluvy, ktorou sa riadi dohoda o pôžičke, hoci boli schválené z dôvodov právnej istoty voči syndikátu bánk.
(48)
Okrem toho podľa portugalských orgánov predĺženia (aj keby sa považovali za predĺženia, ktoré predstavujú novú pomoc) neviedli k vytvoreniu hospodárskej výhody, pretože BPP v skutočnosti nefungovala, prinajmenšom od 1. decembra 2008. Teda opatrenie, či už s predĺženiami, alebo bez nich, „neposkytlo hospodársku výhodu BPP ani neposilnilo jej postavenie vo vzťahu k jej konkurentom z jednoduchého dôvodu, že BPP nepôsobila na trhu a v dôsledku toho nebola v konkurenčnom vzťahu s ďalšími bankami“ (14). Portugalsko sa preto domnieva, že opatrenie nemalo vplyv na hospodársku súťaž ani na obchod medzi členskými štátmi.
(49)
Portugalské orgány vo svojich pripomienkach k pripomienkam zainteresovaných strán (pozri ďalej v texte) uviedli, že pôžička vo výške 450 miliónov EUR bola použitá transparentným spôsobom, aby sa zabránilo systémovému šíreniu problémov a aby sa splnili záväzky BPP zaevidované v súvahe 24. novembra 2008.
(50)
Portugalské orgány tiež podotýkajú, že Portugalsko bude presadzovať svoje práva na zábezpeku pripojenú k záruke ako súčasť konania vo veci likvidácie BPP. Portugalsko je vzhľadom na svoje postavenie privilegovaného veriteľa BPP presvedčené, že dokáže nahradiť celú sumu 450 miliónov EUR, ktorú zaplatilo veriteľským bankám. V tejto súvislosti portugalské orgány poznamenávajú, že hodnota zábezpeky bola k 7. máju 2010 o viac ako 20 % vyššia ako celková suma zaručenej pôžičky.
(51)
Pokiaľ ide o záväzok štátu nahradiť straty do výšky 250 000 EUR klientom, ktorí využili produkt s absolútnym výnosom a vstúpili do FEI, Portugalsko tvrdí, že tento záväzok nepredstavuje štátnu pomoc, pretože: i) nenesie so sebou prevod žiadnych štátnych zdrojov do správcovskej spoločnosti FEI ani do žiadneho iného orgánu pôsobiaceho na trhu; ii) je to zákonný a uznaný mechanizmus, ktorý je logickým predĺžením systému na odškodnenie investorov; iii) neprináša žiadnu hospodársku výhodu investorom, ktorým je všeobecne, a to vo výlučnom zmysle určený v súlade s vnútroštátnymi a európskymi právnymi požiadavkami, nespôsobuje žiadne narušenie hospodárskej súťaže na trhu ani medzi členskými štátmi.
(52)
Portugalsko okrem toho tvrdí, že skutočné platby klientom FEI riadiace sa týmto záväzkom budú minimálne či dokonca sa v skutočnosti vôbec neuskutočnia. Portugalské orgány sa domnievajú, že poistné krytie vo výške 250 000 EUR je opatrením na posilnenie dôvery klientov FEI, čo však nebude viesť k skutočnému zaplateniu v prípade väčšiny scenárov. Podľa konzervatívneho scenára založeného na predpoklade, že aktíva vo FEI sa v nasledujúcich štyroch rokoch ďalej zhoršia v porovnaní so svojou hodnotou v októbri 2009, Portugalsko počíta, že maximálna úhrada pripadajúca na jedného klienta bude približne 68 000 EUR. V prípade priaznivejších scenárov by nedošlo dokonca k žiadnej úhrade.
5. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
(53)
Podľa článku 6 rozhodnutia Komisie z 10. novembra 2009 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania boli Komisii 6. apríla 2010 doručené pripomienky niektorých zainteresovaných strán, ktoré chceli zostať v anonymite. Zainteresované strany vo svojich pripomienkach k začatiu konania vo veci formálneho zisťovania zdôraznili, že žiadna z podmienok, na základe ktorých bola poskytnutá štátna záruka za pôžičku (maximálne trvanie šesť mesiacov a predloženie plánu reštrukturalizácie), nebola dodržaná. Preto podľa predložených pripomienok bola pomoc neoprávnená a Komisia by mala nariadiť Portugalsku, aby zrušilo záruku. Okrem toho suma 450 miliónov EUR, ktorá mala byť použitá na reštrukturalizáciu banky, bola namiesto toho použitá na odškodnenie určitých klientov BPP, pričom všetci ostatní boli znevýhodnení.
6. POSÚDENIE
6.1. Označenie opatrení za štátnu pomoc
(54)
V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa uvádza:
„Ak nie je zmluvami ustanovené inak, pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.“
(55)
Aby sa mohol uplatniť článok 107 ods. 1 ZFEÚ, musí existovať opatrenie pomoci pripísateľné štátu, ktoré sa poskytuje prostredníctvom štátnych prostriedkov, ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi a narušuje hospodársku súťaž na vnútornom trhu tým, že poskytuje určitým podnikom selektívnu výhodu.
6.1.1. Štátna záruka za pôžičku vo výške 450 miliónov EUR
(56)
Komisia pripomína, že už v rozhodnutí o pomoci na záchranu z 13. marca 2009 stanovila, že štátna záruka predstavuje štátnu pomoc (15). Opatrenie je financované zo štátnych prostriedkov, pretože pozostáva zo štátnej záruky poskytnutej Portugalskom. Úhrada, ktorú portugalský štát zaplatil syndikátu bánk 13. mája 2010 (pozri odôvodnenie 42), v skutočnosti jasne dokazuje, že sa použili štátne prostriedky.
(57)
Rovnako ako už bolo stanovené v rozhodnutí o pomoci na záchranu z 13. marca 2009 (16), štátna záruka umožnila BPP získať lepšie finančné podmienky na získanú pôžičku, ako sú obvykle k dispozícii na trhu pre spoločnosti nachádzajúce sa v podobnej situácii, a ako pripustili portugalské orgány, je nepravdepodobné, že by takéto pôžičky boli vôbec k dispozícii. Z tohto hľadiska bolo v rozhodnutí o pomoci na záchranu už uvedené, že poplatok vo výške 20 bázických bodov je výrazne pod úrovňou vyplývajúcou z uplatnenia odporúčania Európskej centrálnej banky z 20. októbra 2008. Napriek vysokej úrovni kolateralizácie Komisia dospela k záveru, že odmena za štátnu záruku bola značne nižšia, ako by sa obvykle považovalo za primerané v prípade bánk nachádzajúcich sa v kríze. Táto odmena bola považovaná za primeranú iba vo fáze záchrany pod podmienkou predloženia plánu reštrukturalizácie do 5. júna 2009.
(58)
Na rozdiel od iných bánk, ktoré nemali prospech zo štátnej záruky za pôžičky, BPP získala hospodársku výhodu v tom, že poplatok účtovaný za štátnu záruku bol jasne pod trhovou úrovňou.
(59)
Argument, ktorý uviedli portugalské orgány v tom zmysle, že BPP po 1. decembri 2008 nepôsobila na trhu, sa nemôže uznať. Vzhľadom na to, že banková licencia BPP bola Portugalskou bankou zrušená až 15. apríla 2010, BPP mohla takmer okamžite vstúpiť alebo opätovne vstúpiť na trh. Plány na obnovu BPP predložené medzi decembrom 2008 a aprílom 2009 v skutočnosti svedčia o schopnosti banky pokračovať vo vykonávaní hospodárskej činnosti v dôsledku záchranného opatrenia. Vzhľadom na činnosti a postavenie BPP na vnútroštátnom a medzinárodnom finančnom trhu má táto výhoda potenciálne vplyv na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Až od 15. apríla 2010, po zrušení bankovej licencie, BPP skutočne stratila akúkoľvek schopnosť opätovne vstúpiť na trh a potenciálne narušiť hospodársku súťaž a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.
(60)
Na základe uvedeného Komisia dospela k záveru, že štátna záruka poskytla banke BPP hospodársku výhodu prostredníctvom využívania štátnych prostriedkov pripísateľných Portugalsku. Táto výhoda má pravdepodobne vplyv na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Opatrenie preto predstavuje štátnu pomoc.
6.1.2. Záruka pre klientov FEI vo výške 250 000 EUR
(61)
Ako už bolo opísané, príjemcami tohto opatrenia sú klienti BPP, ktorí investovali do produktov s absolútnym výnosom a rozhodli sa vstúpiť do FEI. Bez riešenia, ktoré realizovalo Portugalsko, by klientom FEI hrozilo riziko, že nebudú odškodnení alebo pravdepodobnejšie, že budú odškodnení menšou sumou, ako je suma na základe záruky. Podľa vlastných odhadov Portugalska je pravdepodobné, že výnos klientov FEI je v dôsledku záruky zvýšený. Klienti FEI preto získali z opatrenia výhodu.
(62)
Jednoduché vloženie finančných prostriedkov však nutne nepredstavuje komerčnú činnosť v zmysle pravidiel štátnej pomoci a v skutočnosti, podľa podania Portugalska, väčšina účastníkov FEI sú jednotlivci, ktorí nie sú podnikmi. Pokiaľ však sumy FEI pokryté štátnou zárukou slúžia na prospech podnikov, môžu predstavovať štátnu pomoc.
(63)
Údaje, ktoré poskytlo Portugalsko, však jasne dokazujú, že úhrada uskutočnená štátom bude výrazne pod prahom de minimis200 000 EUR počas troch rokov (17) po zohľadnení krytia zabezpečeného zo systému odškodnenia investorov a z fondu na ochranu vkladov, ako aj pravdepodobnej hodnoty, ktorú na základe opatrných predpokladov budú investori vymáhať z hlavných aktív.
6.2. Zlučiteľnosť podľa článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ
6.2.1. Štátna záruka za pôžičku vo výške 450 miliónov EUR
(64)
Portugalsko tvrdí, že prvok pomoci by sa mal posudzovať na základe článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ, ktorý umožňuje Komisii vyhlásiť pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom, ak je zameraná na nápravu „vážnej poruchy fungovania v hospodárstve členského štátu“. Komisia pripomína, že Všeobecný súd zdôraznil, že článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ sa musí uplatňovať obmedzujúco a musí riešiť narušenie v celom hospodárstve členského štátu (18).
(65)
Komisia už uznala, že súčasná globálna finančná kríza môže spôsobiť vážne narušenie hospodárstva členského štátu a že opatrenia podporujúce banky sa môžu považovať za vhodné opatrenia na nápravu tohto narušenia. Toto hodnotenie bolo potvrdené v oznámení o bankovníctve (19), oznámení o rekapitalizácii (20), oznámení o znehodnotených aktívach (21) a oznámení o reštrukturalizácii (22), ktoré prijala Komisia. Článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ môže preto slúžiť ako právny základ pre opatrenia pomoci prijaté na riešenie tejto systémovej krízy. Pokiaľ ide presnejšie o portugalské hospodárstvo, bol to primeraný právny základ aj pre rôzne rozhodnutia Komisie, ktorými sa schválili opatrenia prijaté portugalskými orgánmi na prekonanie finančnej krízy, najmä rozhodnutie o schválení portugalskej schémy rekapitalizácie a rozhodnutie o jej predĺžení, ktoré je z marca 2010 (23).
(66)
Pokiaľ ide o tento prípad, Komisia tiež poznamenáva, že v jej rozhodnutí o pomoci na záchranu bola posúdená uplatniteľnosť článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a považovala sa za uplatniteľnú, pretože skutočnosť, že BPP nesplnila svoje finančné záväzky, mohla negatívne ovplyvniť celý portugalský finančný systém (pozri odôvodnenia 33 až 45 rozhodnutia o pomoci na záchranu).
(67)
Portugalsko predĺžilo záruku dvakrát bez predchádzajúceho oznámenia Komisii a jej schválenia napriek tomu, že nepredložilo plán reštrukturalizácie po opakovaných žiadostiach a príkaze na poskytnutie informácií, ako je uvedené v odôvodneniach 30 až 32.
(68)
Nemožno uznať tvrdenia portugalských orgánov, že Komisia vedela, že podľa zmluvy sa záruka môže poskytnúť na dva roky, a že nedošlo k žiadnej závažnej zmene štátnej záruky. Rozhodnutie o pomoci na záchranu spojilo schválenie štátnej záruky so splnením záväzku portugalských orgánov predložiť plán reštrukturalizácie do šiestich mesiacov. Tento záväzok portugalské orgány nesplnili.
(69)
Okrem toho existencia zmluvne stanoveného predĺženia štátnej záruky na základe rozhodnutia syndikátu bánk a BPP nemôže oslobodiť Portugalsko od presných a výslovných povinností vyplývajúcich zo záväzkov, ktoré poskytlo Komisii a na ktorých bolo založené rozhodnutie o pomoci na záchranu, alebo od jeho povinností podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ.
(70)
Postoj Portugalska týkajúci sa povinnosti predložiť plán reštrukturalizácie v tom zmysle, že jeho jedinou povinnosťou bolo zaslať tento plán Komisii, nemožno uznať ani z hľadiska záväzkov, na ktorých bolo založené rozhodnutie o pomoci na záchranu. V každom prípade je faktom, že plán reštrukturalizácie nebol predložený v rámci požadovanej časovej lehoty stanovenej v rozhodnutí o pomoci na záchranu, a preto nebol potvrdený základ, na ktorom bol udelený súhlas.
(71)
Z toho vyplýva, že odmena za záruku bola nižšia, než sa obvykle vyžaduje na základe oznámenia o bankovníctve, aby sa mohla považovať za zlučiteľnú pomoc. Komisia v rozhodnutí o pomoci na záchranu povolila túto sumu za predpokladu, že Portugalsko predloží plán reštrukturalizácie alebo likvidácie, ktorý by primerane minimalizoval narušenie hospodárskej súťaže. Takýto plán nebol do 5. júna 2009 predložený, Komisia preto dospela k záveru, že záruka poskytnutá 5. decembra 2008 Portugalskom ani jej pokračovanie po 5. júni 2009 nie je zlučiteľné s vnútorným trhom.
(72)
Hoci Portugalsko nepredložilo plán reštrukturalizácie BPP, portugalské orgány poskytli informácie preukazujúce, že postup likvidácie, ktorý sa začal 15. apríla 2010 zrušením bankovej licencie BPP, bude viesť k likvidácii BPP. Okrem toho akcionárom BPP nebude poskytnuté žiadne iné odškodnenie ako sumy vyplývajúce zo samotného postupu likvidácie. Na základe týchto informácií je Komisia toho názoru, že pokiaľ ide o BPP, v budúcnosti nehrozí riziko narušenia hospodárskej súťaže. Týmto záverom sa však nenapráva nezlučiteľnosť opatrenia schváleného Portugalskom na obdobie medzi 5. decembrom 2008 a 15. aprílom 2010.
(73)
S cieľom stanoviť trhovú cenu pre úrok z pôžičky hodnotenie Komisie bolo založené na oznámení Komisie o revízii spôsobu stanovenia referenčných a diskontných sadzieb (24). Komisia stanovuje referenčné sadzby, ktoré majú odrážať priemernú úroveň úrokových sadzieb účtovaných na trhu pre strednodobé a dlhodobé pôžičky zabezpečené bežnými cennými papiermi. Táto referenčná sadzba je minimálnou sadzbou, ktorá sa môže zvýšiť v prípadoch zahŕňajúcich osobitné riziko, napr. podnik v ťažkostiach, alebo v prípade, že sa neposkytne záruka, ktorú obvykle vyžadujú banky. Vo výnimočných prípadoch sa môže ukázať, že prvok pomoci v záruke je rovnako vysoký ako suma skutočne krytá touto zárukou.
(74)
Záruka umožnila BPP získať pre pôžičku lepšie finančné podmienky, ako sú obvykle k dispozícii na finančných trhoch. Komisia sa domnieva, že prvok pomoci v záruke sa môže vypočítať ako rozdiel medzi úrokovou sadzbou, ktorú BPP mala zaplatiť za pôžičku za trhových podmienok, t. j. bez záruky, a úrokovou sadzbou, pri ktorej bola zaručená pôžička skutočne poskytnutá. Tento rozdiel sa môže považovať za rozdiel, ktorý zodpovedá prémii, ktorú by ručiteľ v trhovom hospodárstve vyžadoval v prípade týchto záruk.
(75)
V tomto prípade je Komisia toho názoru, že bez záruky by BPP zaplatila úrokovú sadzbu prinajmenšom rovnú referenčnej úrokovej sadzbe plus 400 bázických bodov, pretože bola spoločnosťou v ťažkostiach poskytujúcou vysokú úroveň kolateralizácie. Komisia považuje rozloženie 400 bázických bodov za primerané vzhľadom na vysokú kolateralizáciu pôžičky (pozri odôvodnenie 17), čím sa zvýšila pravdepodobnosť, že veriteľ by dokázal vymôcť prinajmenšom časť pôžičky bez ohľadu na veľmi ťažkú situáciu BPP. Prvok pomoci v záruke teda spočíva v rozdiele medzi referenčnou úrokovou sadzbou plus 400 bázických bodov a úrokovou sadzbou, pri ktorej bola poskytnutá zaručená pôžička (t. j. EURIBOR + 100 bázických bodov), po odpočítaní ceny, ktorá bola skutočne zaplatená za záruku, t. j. 20 bázických bodov.
(76)
V tejto súvislosti Komisia tiež poznamenáva, že Portugalsko uviedlo, že už uplatnilo nevyhnutné nároky s cieľom realizovať svoje privilegované a prioritné práva týkajúce sa zábezpeky, ktorú má od BPP, a že v tom bude pokračovať dovtedy, kým nevymôže celú sumu pôžičky (25). Komisia je toho názoru, že Portugalsko je povinné tak urobiť, aby uplatnilo ustanovenia v dohode o záruke; akékoľvek neuplatnenie svojich práv na zábezpeku s cieľom vymôcť celú sumu pôžičky by predstavovalo štátnu pomoc v prospech BPP.
6.3. Využitie pôžičky vo výške 450 miliónov EUR spoločnosťou BPP
(77)
Zainteresovaná tretia strana, ktorá predložila pripomienky k rozhodnutiu Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, tvrdila, že pôžička vo výške 450 miliónov EUR, ktorá sa mala použiť na reštrukturalizáciu BPP, sa namiesto toho použila na odškodnenie určitých klientov banky, pričom všetci ostatní klienti boli znevýhodnení. Portugalské orgány doručili Komisii informácie preukazujúce, že pôžička sa použila na odškodnenie veriteľov BPP, ktorých úvery boli splatné alebo ktorých úverové linky strácali platnosť a ktorí sa rozhodli nepredĺžiť úvery ani neobnoviť úverové linky. Komisia nenašla žiadny odôvodnený dôkaz, ktorý by podporil tvrdenia zainteresovanej tretej strany.
7. ZÁVER
(78)
Z hľadiska uvedeného Komisia dospela k záveru, že štátna záruka poskytnutá BPP predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorú nemožno vyhlásiť za zlučiteľnú s vnútorným trhom.
8. VRÁTENIE POMOCI
(79)
Podľa článku 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 pri prijímaní záporných rozhodnutí v prípadoch neoprávnenej pomoci Komisia rozhodne, že daný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia, aby vymohol pomoc od príjemcu. Vrátiť sa musí iba pomoc, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.
(80)
Cieľom vrátenia pomoci je obnoviť stav, ktorý existoval pred poskytnutím pomoci. To sa dosiahne po tom, ako BPP vráti späť nezlučiteľnú pomoc, v dôsledku čoho stráca výhodu, ktorú využívala v porovnaní so svojimi konkurentmi. Suma, ktorá sa má vrátiť, by mala byť taká, aby odstránila hospodársku výhodu poskytnutú BPP.
(81)
Podľa bodu 3.1 oznámenia Komisie o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme záruk (ďalej len „oznámenie Komisie o zárukách“) (26) v prípade individuálnej štátnej záruky musí byť prvok pomoci posudzovaný prostredníctvom odkazu na podmienky záruky a pôžičky. Vzhľadom na vážne finančné ťažkosti BPP v čase poskytnutia záruky bolo veľmi nepravdepodobné, že by spoločnosť dokázala získať bankovú pôžičku na trhu bez zásahu štátu.
(82)
Na presné stanovenie výšky pomoci sa musí, keďže sa nedá určiť primeraná trhová cena odmeny za štátnu záruku, vymedziť primeraná referenčná hodnota. Ako je stanovené v prvej zarážke bodu 3.2 oznámenia Komisie o zárukách, „hotovostný grantový ekvivalent“ záruky na pôžičku v danom roku sa môže vypočítať rovnakým spôsobom ako grantový ekvivalent zvýhodnenej pôžičky. Výška pomoci sa teda môže vypočítať ako rozdiel medzi teoretickým trhovým úrokom a úrokovou sadzbou získanou prostredníctvom štátnej záruky po odpočítaní akýchkoľvek zaplatených prémií.
(83)
V tomto prípade vzhľadom na finančné ťažkosti BPP a pri zohľadnení poskytnutej zábezpeky by BPP mala zaplatiť za pôžičku za trhových podmienok, t. j. bez záruky, referenčnú úrokovú sadzbu plus rizikovú prémiu vo výške 400 bázických bodov. Výška pomoci by sa preto mala vypočítať ako rozdiel medzi touto teoretickou trhovou sadzbou a úrokovou sadzbou, pri ktorej bola zaručená pôžička skutočne poskytnutá (t. j. EURIBOR + 100 bázických bodov), po odpočítaní ceny skutočne zaplatenej za záruku, t. j. 20 bázických bodov.
(84)
Pokiaľ ide o celú sumu pôžičky, podľa portugalských orgánov portugalský štát teda nepochybne prijal všetky potrebné opatrenia a kroky na uplatnenie svojich prioritných práv na zábezpeku, ktorú má od BPP (ktorej hodnota bola odhadnutá výrazne nad hodnotou pôžičky) (27). Komisia predpokladá, že portugalský štát bude naďalej uplatňovať tieto práva, aby získal celú sumu pôžičky v procese likvidácie, ako sám uviedol vo svojej odpovedi z 15. júna 2010 (28).
(85)
Suma uvedená v odôvodnení 83 predstavuje sumu, ktorá sa má vrátiť, plus úrok, ktorý nakoniec vznikol z tejto sumy odo dňa, keď bola pomoc poskytnutá príjemcovi (5. december 2008), až do jej skutočného navrátenia. Uvedený úrok nemôže byť nižší ako suma vypočítaná podľa článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 (29),
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Štátna pomoc zahrnutá v záruke týkajúcej sa pôžičky vo výške 450 miliónov EUR, ktorú Portugalsko v rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie neoprávnene poskytlo v prospech Banco Privado Português, je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
Článok 2
1. Portugalsko zabezpečí, aby príjemca vrátil späť pomoc uvedenú v článku 1.
2. Sumy, ktoré majú byť vrátené, musia zahŕňať úrok odo dňa, keď boli príjemcovi poskytnuté, až do ich skutočného navrátenia.
3. Úrok sa vypočíta ako zložený úrok v súlade s kapitolou V nariadenia (ES) č. 794/2004.
Článok 3
1. Vrátenie pomoci uvedenej v článku 1 je okamžité a účinné.
2. Portugalsko zabezpečí, aby sa toto rozhodnutie vykonalo do štyroch mesiacov odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia.
Článok 4
1. Do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia Portugalsko predloží Komisii tieto informácie:
a)
celkovú sumu (istinu a úrok), ktorú je príjemca povinný vrátiť;
b)
podrobný opis opatrení, ktoré už boli prijaté a ktoré sa plánujú na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím;
c)
dokumenty preukazujúce, že portugalský štát uplatnil svoje prioritné práva na zábezpeku poskytnutú spoločnosťou Banco Privado Português v rámci záruky.
2. Portugalsko bude informovať Komisiu o vývoji vnútroštátnych opatrení prijatých na vykonanie tohto rozhodnutia až do ukončenia navrátenia pomoci uvedenej v článku 1. Na základe jednoduchej žiadosti Komisie okamžite predloží informácie o opatreniach, ktoré už boli prijaté a ktoré sa plánujú na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím. Poskytne aj podrobné informácie o sumách pomoci a úrokoch, ktoré už príjemca vrátil.
Článok 5
Toto rozhodnutie je určené Portugalskej republike.
V Bruseli 20. júla 2010