NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1218/2010
ze dne 14. prosince 2010
o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na některé kategorie specializačních dohod
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2821/71 ze dne 20. prosince 1971 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě (1),
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EHS) č. 2821/71 zmocňuje Komisi, aby prostřednictvím nařízení použila čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (*1) na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě spadajících do působnosti čl. 101 odst. 1 Smlouvy, jejichž předmětem je specializace, včetně dohod nezbytných pro dosažení tohoto cíle.
(2)
Nařízení Komise (ES) č. 2658/2000 ze dne 29. listopadu 2000 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie specializačních dohod (2) definuje kategorie specializačních dohod, které podle Komise zpravidla splňují podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Vzhledem k celkově pozitivním zkušenostem s používáním uvedeného nařízení, jehož platnost skončí dne 31. prosince 2010, a k dalším zkušenostem získaným od jeho přijetí nařízení je vhodné přijmout nové nařízení o blokových výjimkách.
(3)
Toto nařízení by mělo splňovat oba požadavky na zajištění účinné ochrany hospodářské soutěže a na zajištění přiměřené právní jistoty pro podniky. Plnění těchto cílů by mělo brát v úvahu potřebu v nejvyšší možné míře zjednodušit správní dozor a právní rámec. Do určité úrovně tržní síly lze pro použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy obecně předpokládat, že kladné účinky specializačních dohod převáží nad všemi zápornými účinky na hospodářskou soutěž.
(4)
Pro použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy prostřednictvím nařízení není nutné definovat ty dohody, na které by se mohl vztahovat čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Při jednotlivém hodnocení dohod podle čl. 101 odst. 1 Smlouvy je nutné vzít v úvahu několik faktorů, zejména strukturu relevantního trhu.
(5)
Je třeba omezit výhody výjimky zavedené tímto nařízením na ty dohody, u nichž se lze s dostatečnou jistotou domnívat, že splňují podmínky uvedené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(6)
Dohody o výrobní specializaci nejvíce přispějí ke zlepšení výroby nebo distribuce zboží, pokud mají strany schopnosti, aktiva nebo provádějí činnosti, které se doplňují, neboť se mohou soustředit na výrobu určitých výrobků, a tak pracovat efektivněji a dodávat výrobky levněji. Totéž obecně platí také o specializačních dohodách v oblasti přípravy služeb. Je pravděpodobné, že při účinné hospodářské soutěži získají spotřebitelé přiměřený podíl na výsledných přínosech.
(7)
Tyto výhody mohou plynout z dohod, kterými se jedna strana zcela nebo částečně vzdává výroby určitých výrobků nebo přípravy určitých služeb ve prospěch jiné strany („jednostranná specializace“), z dohod, kterými se každá strana zcela nebo částečně vzdává výroby určitých výrobků nebo přípravy určitých služeb ve prospěch jiné strany („reciproční specializace“), a z dohod, kterými se strany zavazují společně vyrábět určité výrobky nebo připravovat určité služby („společná výroba“). V souvislosti s tímto nařízením koncepce jednostranné a reciproční specializace nevyžadují, aby strana snížila kapacitu, stačí, když strany sníží objem své výroby. Koncept společné výroby však nevyžaduje, aby strany omezily své individuální výrobní činnosti mimo působnost předpokládané dohody o společné výrobě.
(8)
Povaha dohod o jednostranné a reciproční specializaci předpokládá, že strany působí na stejném trhu výrobku. Není nutné, aby strany působily na stejném zeměpisném trhu. Proto by použití tohoto nařízení na dohody o jednostranné a reciproční specializaci mělo být omezeno na případy, kdy strany působí na stejném trhu výrobku. Dohody o společné výrobě mohou uzavírat strany, které již působí na stejném trhu výrobku, ale také strany, které hodlají vstoupit na trh výrobku prostřednictvím dohody. Dohody o společné výrobě by proto měly spadat do působnosti tohoto nařízení nezávisle na tom, zda strany již působí na stejném trhu výrobku.
(9)
Aby bylo zajištěno, že bude dosaženo výhod specializace, aniž by jedna ze stran zcela opustila trh navazující na výrobu, měly by být tímto nařízením upraveny jednostranné a reciproční specializační dohody pouze tehdy, obsahují-li dodavatelské a nákupní závazky nebo provádějí-li společnou distribuci. Dodavatelské a nákupní závazky mohou, ale nemusejí mít výhradní povahu.
(10)
Lze předpokládat, že pokud podíl stran na relevantním trhu výrobků, které jsou předmětem specializační dohody, nepřesáhne určitou úroveň, poskytnou tyto dohody obecně hospodářský přínos v podobě úspor z rozsahu nebo struktury či v podobě lepších výrobních technologií, zatímco spotřebitelům poskytnou přiměřený podíl na výsledných přínosech. Pokud se však u výrobků, které jsou vyráběny v rámci specializační dohody, jedná o polotovary, které jedna nebo více stran zcela nebo částečně využívá jako vstup pro svou vlastní výrobu určitých navazujících výrobků, jež jsou těmito stranami následně prodávány na trhu, měla by být výjimka plynoucí z tohoto nařízení rovněž podmíněna tím, že podíl stran na relevantním trhu těchto navazujících výrobků nepřekročí určitou úroveň. V takovém případě by pouhé sledování podílu stran na trhu na úrovni polotovarů opomíjelo případné riziko uzavření trhu nebo zvýšení ceny vstupů pro soutěžitele na úrovni navazujících výrobků. Nelze se však domnívat, že se na specializační dohody buď nevztahuje čl. 101 odst. 1 Smlouvy nebo že nesplňují podmínky čl. 101 odst. 3 Smlouvy, jakmile je překročena prahová hodnota podílu na trhu stanovená v tomto nařízení nebo jiné podmínky stanovené tímto nařízením. V takových případech musí být podle článku 101 Smlouvy provedeno individuální posouzení specializační dohody.
(11)
Toto nařízení by nemělo vyjímat dohody obsahující omezení, která nejsou nezbytná k dosažení příznivých účinků vzniklých na základě specializační dohody. Dohody obsahující určité typy přísných omezení zaměřených proti hospodářské soutěži týkající se stanovení cen účtovaných třetím stranám, omezení výroby nebo prodeje a rozdělení trhů nebo zákazníků by v zásadě měly být vyloučeny z výhod výjimky podle tohoto nařízení, a to bez ohledu na podíl stran na trhu.
(12)
Omezení podílu na trhu, vyloučená výjimka pro určité dohody a podmínky stanovené tímto nařízením za obvyklých podmínek zajišťují, že dohody, na které se vztahuje bloková výjimka, neumožní stranám vyloučit hospodářskou soutěž pro podstatnou část dotyčných výrobků nebo služeb.
(13)
Podle čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (3) může Komise odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení, pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(14)
Podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 může orgán pro hospodářskou soutěž členského státu odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení na území tohoto členského státu nebo jeho části, pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka zavedená tímto nařízením, má dopady neslučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy na území tohoto členského státu nebo jeho části, a pokud má toto území všechny vlastnosti odděleného zeměpisného trhu.
(15)
Výhodu poskytovanou tímto nařízením lze podle článku 29 nařízení (ES) č. 1/2003 odejmout například tehdy, pokud je relevantní trh velmi koncentrovaný a hospodářská soutěž je již slabá především z důvodu postavení ostatních účastníků na trhu nebo vazeb mezi ostatními účastníky trhu vytvořených na základě paralelních specializačních dohod.
(16)
V zájmu snadnějšího uzavírání specializačních dohod, které mohou být založeny na struktuře zúčastněných stran, by měla být doba platnosti tohoto nařízení stanovena na 12 let,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„specializační dohodou“ se rozumí jednostranná specializační dohoda, reciproční jednostranná specializační dohoda nebo dohoda o společné výrobě;
b)
„jednostrannou specializační dohodou“ se rozumí dohoda mezi dvěma stranami, jež působí na stejném trhu výrobku, kterou se jedna strana zavazuje zcela nebo částečně zastavit výrobu nebo zdržet se výroby těchto výrobků a nakupovat je od jiné strany, která se zaváže tyto výrobky vyrábět a dodávat;
c)
„reciproční specializační dohodou“ se rozumí dohoda mezi dvěma nebo více stranami, jež působí na stejném trhu výrobku, kterou se dvě nebo více stran na recipročním základě zavazují zcela nebo částečně zastavit výrobu nebo zdržet se výroby určitých, ale různých výrobků a nakupovat tyto výrobky od ostatních stran, které se zaváží tyto výrobky vyrábět a dodávat;
d)
„dohodou o společné výrobě“ se rozumí dohoda, kterou se dvě nebo více stran zavazují vyrábět určité výrobky společně;
e)
„dohodou“ se rozumí dohoda, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě;
f)
„výrobkem“ se rozumí zboží nebo služba, včetně polotovarů nebo služeb a konečných výrobků nebo služeb, s výjimkou distribučních služeb a pronájmů;
g)
„výrobou“ se rozumí výroba zboží nebo příprava služeb zahrnující rovněž výrobu formou subdodávek;
h)
„přípravou služeb“ se rozumí činnosti, které předcházejí poskytování služeb zákazníkům;
i)
„relevantním trhem“ se rozumí relevantní trh výrobku a zeměpisný trh, ke kterému patří výrobky specializace, a v případě výrobků specializace ve formě polotovarů, jež jedna nebo více stran zcela nebo částečně využívá interně k výrobě navazujících výrobků, rovněž relevantní trh výrobku a zeměpisný trh, ke kterému patří navazující výrobky;
j)
„výrobkem specializace“ se rozumí výrobek, který je vyroben na základě specializační dohody;
k)
„navazujícím výrobkem“ se rozumí výrobek, pro který je výrobek specializace využíván jednou nebo více stranami jako vstup a který je těmito stranami prodáván na trhu;
l)
„konkurenčním podnikem“ se rozumí skutečný nebo potenciální soutěžitel;
m)
„skutečným soutěžitelem“ se rozumí podnik, který působí na stejném relevantním trhu;
n)
„potenciálním soutěžitelem“ se rozumí podnik, který by v případě, že neexistuje specializační dohoda, reálně a nejen pouze hypoteticky jako odezvu na malý, avšak trvalý růst relativních cen pravděpodobně vynaložil nejpozději do tří let další potřebné investice nebo jiné nezbytné náklady na změnu tak, aby vstoupil na relevantní trh;
o)
„závazkem výhradních dodávek“ se rozumí závazek nedodávat jinému konkurenčnímu podniku s výjimkou podniku, který je stranou dohody, výrobek specializace;
p)
„závazkem výhradního nákupu“ se rozumí závazek nakupovat výrobek specializace pouze od strany dohody;
q)
slovem „společně“ se v souvislosti s distribucí rozumí, že strany:
i)
provádějí distribuci výrobků společným týmem, organizací nebo podnikem, nebo
ii)
jmenují třetí stranu distributorem na výhradním nebo nevýhradním základě za předpokladu, že třetí strana není konkurenční podnik;
r)
„distribucí“ se rozumí distribuce včetně prodeje zboží a poskytování služeb.
2. Pro účely tohoto nařízení zahrnují pojmy „podnik“ a „strana“ i jejich spojené podniky.
„Spojenými podniky“ se rozumí:
a)
podniky, v nichž jedna strana specializační dohody přímo nebo nepřímo:
i)
má pravomoc vykonávat více než polovinu hlasovacích práv,
ii)
má pravomoc jmenovat více než polovinu členů dozorčí rady, představenstva nebo orgánů právně zastupujících podnik nebo
iii)
má právo řídit záležitosti podniku;
b)
podniky, které mohou přímo či nepřímo v podniku, jenž je stranou specializační dohody, vykonávat práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
c)
podniky, ve kterých podnik uvedený v písmenu b) může přímo či nepřímo vykonávat práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
d)
podniky, ve kterých může strana specializační dohody spolu s jedním nebo více podniky uvedenými v písmenech a), b) nebo c) nebo ve kterých mohou dva nebo více z posledně uvedených podniků společně vykonávat práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
e)
podniky, ve kterých vykonávají práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a) společně:
i)
strany specializační dohody nebo podniky s nimi spojené uvedené v písmenech a) až d), nebo
ii)
jedna nebo více stran specializační dohody nebo jeden či více jejich spojených podniků uvedených v písmenech a) až d) a jedna nebo více třetích stran.
Článek 2
Výjimka
1. Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a podle ustanovení tohoto nařízení se tímto prohlašuje, že se čl. 101 odst. 1 Smlouvy nepoužije na specializační dohody.
Tato výjimka se použije v míře, v jaké takové dohody obsahují omezení hospodářské soutěže spadající do působnosti čl. 101 odst. 1 Smlouvy.
2. Výjimka stanovená v odstavci 1 se použije na ustanovení obsažená ve specializačních dohodách, která se týkají postoupení nebo udělení licence ohledně práv duševního vlastnictví jedné nebo více stranám za předpokladu, že tato ustanovení nepředstavují základní předmět těchto dohod, ale přímo se jich týkají a jsou nezbytná pro jejich provádění.
3. Výjimka stanovená v odstavci 1 se použije na specializační dohody, když:
a)
strany převezmou závazek výhradního nákupu nebo výhradních dodávek, nebo
b)
strany neprodávají nezávisle výrobky specializace, ale provádějí společnou distribuci těchto výrobků.
Článek 3
Práh podílu na trhu
Výjimka stanovená v článku 2 se použije za podmínky, že celkový podíl stran na trhu nepřesahuje 20 % relevantního trhu.
Článek 4
Tvrdá omezení
Výjimka stanovená v článku 2 se nevztahuje na specializační dohody, které mají přímo nebo nepřímo, samostatně nebo v kombinaci s jinými faktory pod kontrolou stran dané dohody za cíl něco z následujícího:
a)
stanovení cen při prodeji výrobků třetím stranám s výjimkou stanovení cen účtovaných přímým zákazníkům v rámci společné distribuce;
b)
omezení výroby nebo prodeje s výjimkou:
i)
ustanovení o dohodnutém množství výrobků v rámci jednostranných nebo recipročních specializačních dohod nebo stanovení kapacity a výrobního objemu v rámci dohody o společné výrobě a
ii)
stanovení prodejních cílů v rámci společné distribuce;
c)
rozdělení trhů nebo zákazníků.
Článek 5
Použití prahu podílu na trhu
Pro uplatňování prahu podílu na trhu stanoveného v článku 3 se použijí tato pravidla:
a)
podíl na trhu se vypočítá na základě hodnoty prodejů na trhu; pokud nejsou údaje o prodejích na trhu k dispozici, lze ke stanovení podílu jednotlivých stran na trhu použít odhady odvozené od jiných spolehlivých informací o trhu včetně objemů prodeje na trhu;
b)
podíl na trhu se vypočítá na základě údajů týkajících se předchozího kalendářního roku;
c)
podíl na trhu podniků uvedených v čl. 1 odst. 2 druhém pododstavci písm. e) se rozdělí stejným dílem mezi podniky mající práva a pravomoci uvedené v čl. 1 odst. 2 druhém pododstavci písm. a);
d)
pokud podíl na trhu uvedený v článku 3 zpočátku nepřesahuje 20 %, ale následně vzroste nad tuto hranici, aniž by překročil 25 %, použije se výjimka stanovená v článku 2 po období dvou po sobě následujících kalendářních let od roku, kdy byl práh 20 % překročen poprvé;
e)
pokud podíl na trhu uvedený v článku 3 zpočátku nepřesahuje 20 %, ale následně vzroste nad 25 %, použije se výjimka stanovená v článku 2 po období jednoho kalendářního roku od roku, kdy byl práh 25 % překročen poprvé;
f)
výhody podle písmen d) a e) nelze kombinovat tak, aby přesáhly období dvou kalendářních let.
Článek 6
Přechodné období
Zákaz stanovený v čl. 101 odst. 1 Smlouvy se v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2012 nevztahuje na dohody již platné dne 31. prosince 2010 a které nesplňují podmínky pro výjimky stanovené tímto nařízením, ale které splňují podmínky pro výjimku podle nařízení (ES) č. 2658/2000.
Článek 7
Doba platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 1. ledna 2011.
Jeho platnost skončí dne 31. prosince 2022.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. prosince 2010.
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1218/2010
zo 14. decembra 2010
o uplatňovaní článku 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na niektoré kategórie dohôd o špecializácii
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 2821/71 z 20. decembra 1971 o uplatňovaní článku 85 ods. 3 zmluvy na kategórie dohôd, rozhodnutí a zosúladených postupov (1),
po uverejnení návrhu tohto nariadenia,
po konzultácii s Poradným výborom pre obmedzujúce postupy a dominantné postavenie,
keďže:
(1)
Nariadenie (EHS) č. 2821/71 splnomocňuje Komisiu, aby prostredníctvom nariadenia uplatnila článok 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (*1) na niektoré kategórie dohôd, rozhodnutí a zosúladených postupov spadajúcich do rozsahu pôsobnosti článku 101 ods. 1 zmluvy, ktoré majú za cieľ špecializáciu, vrátane dohôd potrebných na jej dosiahnutie.
(2)
Nariadenie Komisie (ES) č. 2658/2000 z 22. novembra 2000 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 zmluvy na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov (2) vymedzuje kategórie dohôd o špecializácii, ktoré podľa Komisie zvyčajne spĺňajú podmienky stanovené v článku 101 ods. 3 zmluvy. Vzhľadom na celkovú pozitívnu skúsenosť s uplatňovaním uvedeného nariadenia, ktoré je účinné do 31. decembra 2010, ako aj pri zohľadnení ďalších skúseností získaných od jeho prijatia je vhodné prijať nové nariadenie o skupinovej výnimke.
(3)
Toto nariadenie by malo splniť dve požiadavky: zabezpečiť účinnú ochranu hospodárskej súťaže a poskytnúť primeranú právnu istotu podnikom. Pri sledovaní týchto cieľov by sa malo zohľadniť, že je potrebné podľa možnosti čo najviac zjednodušiť administratívny dohľad a právny rámec. Na účely uplatnenia článku 101 ods. 3 zmluvy je možné vo všeobecnosti predpokladať, že ak trhová sila nepresiahne určitú hranicu, pozitívne účinky dohôd o špecializácii prevážia nad ich negatívnymi účinkami na hospodársku súťaž.
(4)
Na účely uplatnenia článku 101 ods. 3 zmluvy prostredníctvom nariadenia nie je potrebné vymedziť dohody, ktoré by mohli spadať do rozsahu pôsobnosti článku 101 ods. 1 zmluvy. Pri individuálnom posudzovaní dohôd podľa článku 101 ods. 1 zmluvy sa musí zohľadniť niekoľko faktorov, najmä však trhová štruktúra na relevantnom trhu.
(5)
Výhoda výnimky poskytnutej týmto nariadením by sa mala obmedziť a poskytnúť len tým dohodám, v prípade ktorých je možné s dostatočnou istotou predpokladať, že spĺňajú podmienky článku 101 ods. 3 zmluvy.
(6)
V prípade dohôd o špecializácii vo výrobe je najpravdepodobnejšie, že prispejú k zlepšeniu výroby alebo distribúcie tovarov, ak majú zúčastnené strany dopĺňajúce sa zručnosti, aktíva alebo činnosti, pretože sa môžu sústrediť na výrobu určitých produktov, a tak fungovať efektívnejšie a dodávať tieto produkty lacnejšie. To vo všeobecnosti platí aj pre dohody o špecializácii v oblasti prípravy služieb. Je pravdepodobné, že pri účinnej hospodárskej súťaži spotrebitelia získajú primeraný podiel na výhodách z toho vyplývajúcich.
(7)
Tieto výhody môžu vyplynúť z dohôd, prostredníctvom ktorých sa jedna zúčastnená strana úplne alebo čiastočne vzdáva výroby určitých produktov alebo prípravy určitých služieb v prospech inej zúčastnenej strany („jednostranná špecializácia“), z dohôd, prostredníctvom ktorých sa každá zúčastnená strana úplne alebo čiastočne vzdáva výroby určitých produktov alebo prípravy určitých služieb v prospech inej zúčastnenej strany („recipročná špecializácia“), a takisto aj z dohôd, prostredníctvom ktorých sa zúčastnené strany zaväzujú spoločne vyrábať určité produkty alebo pripravovať určité služby („spoločná výroba“). V kontexte tohto nariadenia nie je pre koncepciu jednostrannej špecializácie a koncepciu recipročnej špecializácie nutné, aby strana znížila svoju kapacitu, pretože stačí, aby strany znížili svoje výrobné objemy. Koncepcia spoločnej výroby si však nevyžaduje, aby zúčastnené strany znížili svoje individuálne výrobné činnosti mimo rozsahu ich plánovaného dojednania o spoločnej výrobe.
(8)
Povaha dohôd o jednostrannej a recipročnej špecializácii predpokladá, že zúčastnené strany pôsobia na rovnakom trhu produktov. Nie je nutné, aby zúčastnené strany pôsobili na rovnakom geografickom trhu. Uplatňovanie tohto nariadenia na dohody o jednostrannej a recipročnej špecializácii by sa preto malo obmedziť len na prípady, keď zúčastnené strany pôsobia na rovnakom trhu produktov. Dohody o spoločnej výrobe môžu uzatvárať zúčastnené strany, ktoré na rovnakom trhu produktov už pôsobia, ale aj zúčastnené strany, ktoré chcú vstúpiť na rovnaký trh produktov prostredníctvom dohody. Dohody o spoločnej výrobe by preto mali spadať do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia bez ohľadu na to, či zúčastnené strany už pôsobia na rovnakom trhu s produktmi.
(9)
Aby sa zabezpečilo, že špecializácia prinesie výhody bez toho, aby jedna zo zúčastnených strán úplne opustila trh nadväzujúci na výrobu, toto nariadenie by sa malo vzťahovať na dohody o jednostrannej a recipročnej špecializácii, len pokiaľ stanovujú povinnosti týkajúce sa dodávok a nákupov alebo spoločnú distribúciu. Povinnosti týkajúce sa dodávok a nákupov môžu, ale nemusia mať výhradný charakter.
(10)
Je možné predpokladať, že ak podiel zúčastnených strán na relevantnom trhu s produktmi, ktoré sú predmetom dohody o špecializácii, nepresiahne určitú úroveň, potom tieto dohody vo všeobecnosti prinášajú hospodárske výhody vo forme úspor z rozsahu alebo zo sortimentu alebo vo forme lepších výrobných technológií a zároveň poskytujú spotrebiteľom primeraný podiel na výhodách z toho vyplývajúcich. Ak sa však na základe dohody o špecializácii alebo dohody o spoločnej výrobe vyrábajú medziprodukty, ktoré jedna alebo viacero zúčastnených strán úplne alebo čiastočne využíva ako vstup pre vlastnú výrobu určitých nadväzujúcich produktov, ktoré tieto strany následne predávajú na trhu, výnimka udelená týmto nariadením by sa mala podmieniť aj tým, že podiel zúčastnených strán na príslušnom trhu s týmito nadväzujúcimi produktmi nesmie presiahnuť určitú úroveň. V takomto prípade by totiž výlučné skúmanie iba trhového podielu zúčastnených strán na úrovni medziproduktu znamenalo opomenutie potenciálneho rizika uzavretia trhu alebo zvýšenia cien vstupov pre konkurentov na úrovni nadväzujúcich produktov. Nie je však možné automaticky predpokladať, že dohody o špecializácii buď spadajú do rozsahu pôsobnosti článku 101 ods. 1 zmluvy, alebo nespĺňajú podmienky článku 101 ods. 3 zmluvy, keď sa presiahne hraničný trhový podiel stanovený v tomto nariadení alebo keď nie sú splnené iné podmienky tohto nariadenia. V takých prípadoch je potrebné vykonať individuálne posúdenie dohody o špecializácii na základe článku 101 zmluvy.
(11)
Toto nariadenie by nemalo vyňať dohody obsahujúce obmedzenia, ktoré nie sú nevyhnutné na dosiahnutie pozitívnych dosahov vytváraných dohodou o špecializácii. V zásade by z výhody skupinovej výnimky zavedenej týmto nariadením, a to bez ohľadu na trhový podiel zúčastnených strán, mali byť vylúčené dohody obsahujúce určité druhy závažných obmedzení hospodárskej súťaže týkajúce sa stanovenia cien účtovaných tretím stranám, obmedzenia výroby alebo predaja, ako aj rozdelenia trhov alebo zákazníkov.
(12)
Obmedzenie trhového podielu, nevyňatie určitých dohôd a podmienky stanovené týmto nariadením zvyčajne zabezpečujú, že dohody, na ktoré sa vzťahuje skupinová výnimka, neumožňujú zúčastneným stranám vylúčiť hospodársku súťaž vo vzťahu k podstatnej časti predmetných produktov alebo služieb.
(13)
Komisia môže odňať výhody tohto nariadenia podľa článku 29 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 zmluvy (3) vtedy, ak v konkrétnom prípade zistí, že dohoda, na ktorú sa vzťahuje výnimka ustanovená v tomto nariadení, má účinky, ktoré nie sú zlučiteľné s článkom 101 ods. 3 zmluvy.
(14)
Orgán členského štátu na ochranu hospodárskej súťaže môže na základe článku 29 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 odňať výhodu vyplývajúcu z tohto nariadenia, pokiaľ ide o územie tohto členského štátu alebo o jeho časť, ak dohoda, na ktorú sa vzťahuje výnimka podľa tohto nariadenia, má v konkrétnom prípade na území tohto členského štátu alebo na jeho časti účinky, ktoré nie sú zlučiteľné s článkom 101 ods. 3 zmluvy, a toto územie má všetky charakteristiky osobitného geografického trhu.
(15)
Výhoda vyplývajúca z tohto nariadenia sa môže na základe článku 29 nariadenia (ES) č. 1/2003 odňať, ak je napríklad relevantný trh veľmi koncentrovaný a hospodárska súťaž je už slabá, najmä z dôvodu postavenia ostatných účastníkov na trhu alebo väzieb medzi účastníkmi trhu, ktoré vznikli na základe paralelných dohôd o špecializácii.
(16)
S cieľom uľahčiť uzatváranie dohôd o špecializácii, ktoré môžu mať vplyv na štruktúru zúčastnených strán, by sa lehota platnosti tohto nariadenia mala stanoviť na 12 rokov,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Vymedzenie pojmov
1. Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
„dohoda o špecializácii“ je dohoda o jednostrannej špecializácii, dohoda o recipročnej špecializácii alebo dohoda o spoločnej výrobe;
b)
„dohoda o jednostrannej špecializácii“ je dohoda medzi dvoma stranami pôsobiacimi na rovnakom trhu produktov, prostredníctvom ktorej sa jedna zúčastnená strana zaväzuje, že úplne alebo čiastočne prestane vyrábať určité produkty alebo sa zdrží výroby týchto produktov a zároveň ich nakúpi od druhej zúčastnenej strany, ktorá súhlasí s ich výrobou a dodávkou;
c)
„dohoda o spoločnej výrobe“ je dohoda medzi dvoma alebo viacerými zúčastnenými stranami pôsobiacimi na rovnakom trhu produktov, prostredníctvom ktorej sa dve alebo viaceré zúčastnené strany na recipročnom základe dohodnú, že úplne alebo čiastočne prestanú vyrábať určité, ale rôzne produkty, alebo že sa zdržia ich výroby, a že ich budú kupovať od iných zúčastnených strán, ktoré súhlasia, že ich vyrobia a dodajú;
d)
„dohoda o recipročnej špecializácii“ je dohoda, prostredníctvom ktorej dve alebo viaceré zúčastnené strany súhlasia so spoločnou výrobou určitých produktov;
e)
„dohoda“ je dohoda, rozhodnutie združenia podnikov alebo zosúladený postup;
f)
„produkt“ je tovar alebo služba vrátane medziproduktov alebo služieb, ktoré sú medzistupňom finálnych služieb, a finálnych tovarov alebo služieb, s výnimkou distribúcie a služieb prenájmu;
g)
„výroba“ je výroba tovarov alebo príprava služieb a zahŕňa výrobu prostredníctvom subdodávateľských vzťahov;
h)
„príprava služieb“ sú činnosti, ktoré predchádzajú poskytovaniu služieb zákazníkom;
i)
„relevantný trh“ je relevantný trh produktov a relevantný geografický trh, ku ktorým patria produkty špecializácie; v prípade produktov špecializácie, ktoré sú medziproduktmi úplne alebo čiastočne využívanými jednou alebo viacerými zúčastnenými stranami pre vlastnú spotrebu na výrobu nadväzujúcich produktov, je to okrem toho aj relevantný trh produktov a relevantný geografický trh, ku ktorým patria nadväzujúce produkty;
j)
„produkt špecializácie“ je produkt, ktorý je predmetom dohody o špecializácii;
k)
„nadväzujúci produkt“ je produkt, na výrobu ktorého jedna alebo viacero zúčastnených strán ako vstupy využívajú produkt špecializácie a ktorý tieto zúčastnené strany predávajú na trhu;
l)
„konkurujúce podniky“ sú skutoční alebo potenciálni konkurenti;
m)
„skutočný konkurent“ je podnik, ktorý pôsobí na tom istom relevantnom trhu;
n)
„potenciálny konkurent“ je podnik, ktorý by sa, uvažujúc na realistickom základe a nie iba ako o čisto teoretickej možnosti, pri neexistencii dohody o špecializácii v prípade malého, ale trvalého zvýšenia relatívnych cien pravdepodobne podujal, a to najneskôr do troch rokov, vynaložiť potrebné dodatočné investície alebo iné nevyhnutné náklady súvisiace so zmenou, aby vstúpil na relevantný trh;
o)
„záväzok výhradnej dodávky“ je záväzok nedodávať produkt špecializácie konkurujúcemu podniku inému, ako je strana dohody;
p)
„záväzok výhradného nákupu“ je záväzok nakupovať produkt špecializácie iba od strany dohody;
q)
„spoločne“ v súvislosti s distribúciou znamená, že zúčastnené strany:
i)
uskutočňujú distribúciu produktov prostredníctvom spoločného tímu, organizácie alebo podniku, alebo
ii)
určia za distributéra tretiu stranu na výhradnom alebo nevýhradnom základe, pod podmienkou, že táto tretia strana nie je konkurujúcim podnikom;
r)
„distribúcia“ je distribúcia, vrátane predaja tovarov a poskytovania služieb.
2. Na účely tohto nariadenia pojmy „podnik“ a „strana“ zahŕňajú príslušné s nimi spojené podniky.
„Spojené podniky“ sú:
a)
podniky, v ktorých strana dohody o špecializácii, či už priamo, alebo nepriamo:
i)
má právomoc vykonávať viac ako polovicu hlasovacích práv;
ii)
má právomoc vymenovať viac ako polovicu členov dozornej rady, správnej rady alebo orgánov právne zastupujúcich daný podnik, alebo
iii)
má právo riadiť záležitosti podniku;
b)
podniky, ktoré majú priamo alebo nepriamo voči strane dohody o špecializácii práva alebo právomoci uvedené v písmene a);
c)
podniky, v ktorých má podnik uvedený v písmene b) priamo alebo nepriamo práva alebo právomoci uvedené v písmene a);
d)
podniky, v ktorých strana dohody o špecializácii spolu s jedným alebo viacerými podnikmi uvedenými v písmenách a), b) alebo c), alebo v ktorých dva alebo viaceré z posledne uvedených podnikov majú spoločne práva alebo právomoci uvedené v písmene a);
e)
podniky, v ktorých majú práva alebo právomoci uvedené v písmene a) spoločne:
i)
strany dohody o špecializácii alebo s nimi spojené podniky uvedené v písmenách a) až d), alebo
ii)
jedna alebo viacero strán dohody o špecializácii alebo jeden alebo viacero s nimi spojených podnikov uvedených v písmenách a) až d) a jedna alebo viacero tretích strán.
Článok 2
Oslobodenie
1. Podľa článku 101 ods. 3 zmluvy a s výhradou ustanovení tohto nariadenia sa týmto vyhlasuje, že článok 101 ods. 1 zmluvy sa nevzťahuje na dohody o špecializácii.
Táto výnimka platí v rozsahu, v akom takéto dohody o špecializácii obsahujú obmedzenia hospodárskej súťaže, ktoré spadajú do rozsahu pôsobnosti článku 101 ods. 1 zmluvy.
2. Výnimka stanovená v odseku 1 sa vzťahuje na dohody o špecializácii obsahujúce ustanovenia, ktoré sa týkajú prevodu práv duševného vlastníctva alebo udelenia licencie na práva duševného vlastníctva jednému alebo viacerým zúčastneným stranám, avšak pod podmienkou, že tieto ustanovenia nepredstavujú hlavný cieľ takýchto dohôd a že priamo súvisia s vykonávaním týchto dohôd a sú pre toto vykonávanie nevyhnutné.
3. Výnimka stanovená v odseku 1 platí na dohody o špecializácii, ak:
a)
zúčastnené strany prijmú záväzok výhradného nákupu alebo záväzok výhradnej dodávky, alebo
b)
zúčastnené strany nezávisle nepredávajú produkty, ale realizujú spoločnú distribúciu.
Článok 3
Hraničný trhový podiel
Výnimka stanovená v článku 2 platí pod podmienkou, že kombinovaný trhový podiel zúčastnených strán nepresahuje 20 % ktoréhokoľvek relevantného trhu.
Článok 4
Závažné obmedzenia
Výnimka stanovená v článku 2 sa nevzťahuje na dohody o špecializácii, ktoré priamo alebo nepriamo, samostatne alebo v kombinácii s inými faktormi pod kontrolou zúčastnených strán majú za cieľ:
a)
stanoveniť ceny pri predaji tretím osobám, s výnimkou cien účtovaných bezprostredným zákazníkom v rámci spoločnej distribúcie;
b)
obmedziť výrobu alebo predaj, s výnimkou:
i)
ustanovení o dohodnutom objeme produktov v rámci dohôd o jednostrannej alebo recipročnej špecializácii alebo o stanovení kapacitných a výrobných objemov v rámci dohody o spoločnej výrobe, a
ii)
stanoviť ciele pre predaj v rámci spoločnej distribúcie;
c)
rozdeliť trhy alebo odberateľov.
Článok 5
Uplatňovanie hraničného trhového podielu
Na účely uplatňovania hraničného trhového podielu stanoveného v článku 3 platia tieto pravidlá:
a)
trhový podiel sa vypočíta na základe hodnoty predajov na trhu; ak údaje o hodnote predajov na trhu nie sú dostupné, na určenie trhového podielu strán je možné použiť odhady založené na iných spoľahlivých trhových informáciách, vrátane objemov predaja na trhu;
b)
trhové podiely sa vypočítavajú na základe údajov týkajúcich sa predchádzajúceho kalendárneho roka;
c)
trhový podiel podnikov uvedených v článku 1 ods. 2 druhom pododseku písm. e) sa rovnomerne rozdelí medzi všetky podniky majúce práva alebo právomoci uvedené v písmene a) uvedeného pododseku;
d)
ak trhový podiel podľa článku 3 najprv nebol väčší ako 20 %, ale následne stúpol nad túto hranicu, pričom nepresiahol 25 %, výnimka podľa článku 2 platí aj naďalej, a to počas obdobia dvoch po sebe idúcich kalendárnych rokov nasledujúcich po roku, v ktorom bola po prvýkrát prekročená hranica 20 %;
e)
ak trhový podiel podľa článku 3 najprv nebol väčší ako 20 %, ale následne presiahol 25 %, výnimka podľa článku 2 platí naďalej aj počas obdobia jedného kalendárneho roka nasledujúceho po roku, v ktorom bola po prvýkrát prekročená hranica 25 %;
f)
zvýhodnenie podľa písmen d) a e) sa nesmie kombinovať tak, aby presiahlo obdobie dvoch kalendárnych rokov.
Článok 6
Prechodné obdobie
Zákaz stanovený v článku 101 ods. 1 zmluvy sa počas obdobia od 1. januára 2011 do 31. decembra 2012 nebude uplatňovať na dohody platné 31. decembra 2010, ktoré k tomuto dátumu nespĺňajú podmienky na výnimku stanovené týmto nariadením, spĺňajú však podmienky na výnimku podľa nariadenia (ES) č. 2658/2000.
Článok 7
Obdobie platnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. januára 2011.
Jeho účinnosť sa končí 31. decembra 2022.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 14. decembra 2010