PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 21. srpna 2012
podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů Uruguayskou východní republikou v souvislosti s automatizovaným zpracováváním osobních údajů
(oznámeno pod číslem C(2012) 5704)
(Text s významem pro EHP)
(2012/484/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se směrnicí 95/46/ES jsou členské státy povinny zajistit, aby k předávání osobních údajů do třetí země docházelo, pouze pokud dotyčná třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany a pokud budou před předáním údajů dodržovány právní předpisy členských států provádějící ostatní ustanovení směrnice.
(2)
Komise může dospět k závěru, že třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany. Takové zemi mohou členské státy předávat osobní údaje, aniž by byly nutné dodatečné záruky.
(3)
V souladu se směrnicí 95/46/ES má být úroveň ochrany údajů hodnocena s ohledem na všechny okolnosti související s předáním nebo předáváním údajů, a to se zvláštním zřetelem na celou řadu podmínek týkajících se předávání a uvedených v článku 25 této směrnice.
(4)
S ohledem na rozdíly v přístupu třetích zemí k ochraně údajů by mělo být dbáno na to, aby hodnocení odpovídající úrovně této ochrany a uplatňování všech rozhodnutí na základě čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES nebyla svévolně nebo neodůvodněně diskriminační vůči třetím zemím, kde jsou obdobné podmínky, nebo mezi nimi, a aby nevytvářela skrytou překážku obchodu s ohledem na stávající mezinárodní závazky Evropské unie.
(5)
Ústava Uruguayské východní republiky přijatá v roce 1967 výslovně neuznává právo na soukromí ani právo na ochranu osobních údajů. Seznam základních práv však není konečný, jelikož v článku 72 ústavy je stanoveno, že „uvedení práv, povinností a záruk v ústavě nevylučuje ostatní práva, povinnosti a záruky, jež jsou neodmyslitelně spjaty s osobností člověka nebo které vyplývají z republikánské formy vlády“. Paragraf 1 zákona č. 18.331 o ochraně osobních údajů a opravném prostředku „Habeas Data“ ze dne 11. srpna 2008 (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) jednoznačně uvádí, že „člověku je vlastní právo na ochranu osobních údajů, a je proto obsaženo v článku 72 ústavy republiky“. V článku 332 ústavy je uvedeno, že uplatňování pravidel obsažených v této ústavě, která uznávají práva jednotlivců, jakož i pravidel přiznávajících práva a ukládajících povinnosti orgánům veřejné správy, by nemělo být znemožněno neexistencí příslušných předpisů, nýbrž tyto budou nahrazeny použitím základů podobných zákonů, právních zásad a obecně uznávaných doktrín.
(6)
Právní normy ochrany osobních údajů v Uruguayské východní republice vycházejí především ze standardu stanoveného směrnicí 95/46/ES a jsou uvedeny v zákoně č. 18.331 o ochraně osobních údajů a opravném prostředku „Habeas Data“ (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) ze dne 11. srpna 2008. Tento zákon se vztahuje jak na fyzické, tak na právnické osoby.
(7)
Tento zákon je dále doplněn vyhláškou č. 414/009 ze dne 31. srpna 2009, která byla přijata za účelem vyjasnění některých aspektů zákona a stanovení podrobné úpravy organizace, pravomocí a fungování orgánu dohlížejícího na ochranu údajů. V preambuli vyhlášky se uvádí, že v této věci je vhodné přizpůsobit vnitrostátní právní systém nejuznávanějšímu srovnatelnému právnímu režimu, a to v zásadě režimu stanovenému evropskými zeměmi prostřednictvím směrnice 95/46/ES.
(8)
Ustanovení o ochraně údajů jsou obsažena rovněž v řadě zvláštních právních předpisů, kterými je upraveno vytváření a správa databází, zejména v právních předpisech, které upravují určité veřejné rejstříky (veřejných listin, průmyslového vlastnictví a obchodních značek, osobních úkonů, nemovitostí, těžebních práv, nebo úvěrové solventnosti). Ve smyslu článku 332 ústavy se zákon č. 18.331 dodatečně k těmto předpisům používá ve vztahu k těm otázkám, jež nejsou upraveny zvláštními právními předpisy.
(9)
Právní normy o ochraně údajů uplatňované v Uruguayské východní republice obsahují všechny základní zásady nezbytné pro zajištění odpovídající úrovně ochrany fyzických osob a současně stanoví výjimky a omezení pro ochranu důležitých veřejných zájmů. Do těchto právních norem o ochraně údajů a výjimek se promítají zásady stanovené ve směrnici 95/46/ES.
(10)
Uplatňování právních norem o ochraně údajů je zaručeno správními a soudními opravnými prostředky, zejména žalobou „habeas data“, která subjektu údajů umožňuje pohnat správce údajů před soud za účelem vymožení svého práva na přístup k údajům, jejich opravu a výmaz, a dále nezávislým dohledem prováděným orgánem dozoru (Útvar pro regulaci a kontrolu osobních údajů, Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP)), který je vybaven pravomocí vyšetřovat, zasahovat a sankcionovat v souladu s článkem 28 směrnice 95/46/ES, a který koná zcela nezávisle. Kterákoli zainteresovaná strana má navíc právo vymáhat soudní cestou náhradu škody, kterou utrpěla v důsledku protiprávního zpracování jejích osobních údajů.
(11)
Uruguayské orgány na ochranu osobních údajů poskytly vysvětlení a záruky ohledně způsobu výkladu uruguayského práva a poskytly záruky ohledně provádění uruguayských předpisů na ochranu údajů v souladu s takovým výkladem. Uruguayské orgány na ochranu údajů vysvětlily, že podle článku 332 ústavy se zákon č. 18.331 používá dodatečně ke zvláštním právním předpisům, které upravují vytváření a správu specifických databází, ve vztahu k těm otázkám, které tyto zvláštní právní nástroje neupravují. Stejně tak vysvětlily, že pokud jde o seznamy uvedené v paragrafu 9 C) zákona č. 18.331, a které nevyžadují souhlas subjektu údajů se zpracováním, ze zákona se uplatňují také práva subjektů údajů, zejména zásady omezení účelu a přiměřenosti údajů, a že tato práva jsou pod dohledem orgánů pro ochranu údajů. Co se týče zásady transparentnosti, uruguayské orgány pro ochranu údajů informovaly, že ve všech případech se uplatňuje povinnost poskytnout subjektu údajů nezbytné informace. Pokud jde o právo na přístup k údajům, orgán na ochranu údajů vysvětlil, že při podání žádosti stačí, když subjekt údajů prokáže svou totožnost. Uruguayské orgány pro ochranu údajů objasnily, že výjimky týkající se zásady předávání údajů do jiných zemí, které jsou uvedeny v paragrafu 23 odst. 1 zákona č. 18.331, nelze chápat v tom smyslu, že mají širší uplatnění, než jaké je uvedeno v čl. 26 odst. 1 směrnice 95/46/ES.
(12)
Toto rozhodnutí přihlíží k uvedeným vysvětlením a zárukám a vychází z nich.
(13)
Uruguayská východní republika je také smluvní stranou Americké úmluvy o lidských právech (Pakt ze San José, Costa Rica) ze dne 22. listopadu 1969, která vstoupila v platnost dne 18. července 1978 (3). Článek 11 této úmluvy stanoví právo na soukromí a v článku 30 je uvedeno, že omezení uplatnění nebo využití práv či svobod, které úmluva uznává, lze použít podle této úmluvy pouze v souladu s právními předpisy přijatými v obecném zájmu a v souladu s účelem, pro který bylo takové omezení přijato (článek 30). Uruguayská východní republika se navíc podřizuje jurisdikci Meziamerického soudu pro lidská práva. Poté co příslušný poradní výbor vydal kladné stanovisko, vyzvali zástupci ministrů Rady Evropy na svém 1118. zasedání dne 6. července 2011 Uruguayskou východní republiku, aby přistoupila k Úmluvě o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů (ETS č. 108) a k jejímu dodatkovému protokolu (ETS č. 118) (4).
(14)
Uruguayskou východní republiku je proto třeba považovat za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů podle směrnice 95/46/ES.
(15)
Toto rozhodnutí by se mělo týkat přiměřenosti ochrany zajištěné v Uruguayské východní republice s cílem splnit požadavky čl. 25 odst. 1 směrnice 95/46/ES. Nemělo by se týkat jiných podmínek či omezení, které provádějí jiná ustanovení zmíněné směrnice, a které se týkají zpracování osobních údajů v členských státech.
(16)
V zájmu transparentnosti, a aby příslušné orgány v členských státech zajistily ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů, je nezbytné uvést výjimečné okolnosti, za nichž může být odůvodněno pozastavení určitých toků údajů, bez ohledu na zjištění odpovídající úrovně ochrany.
(17)
Komise by měla sledovat, jak toto rozhodnutí funguje, a veškeré relevantní poznatky sdělovat výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES. Sledování by se mělo zaměřit mimo jiné na režim předávání údajů, který Uruguayská východní republika používá v rámci mezinárodních smluv.
(18)
Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, zřízená podle článku 29 směrnice 95/46/ES, předložila kladné stanovisko k úrovni ochrany osobních údajů, k němuž bylo přihlédnuto při přípravě tohoto rozhodnutí (5).
(19)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 31 odst. 1 směrnice 95/46/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Pro účely čl. 25 odst. 2 směrnice 95/46/ES se Uruguayská východní republika považuje za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů předávaných z Evropské unie.
2. V příloze tohoto rozhodnutí je uveden příslušný orgán dozoru Uruguayské východní republiky pro uplatňování právních norem ochrany údajů v Uruguayské východní republice.
Článek 2
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci příslušných orgánů členských států přijímat opatření, která zajišťují, aby byly dodržovány vnitrostátní předpisy přijaté na základě jiných ustanovení než článku 25 směrnice 95/46/ES, mohou tyto orgány vykonávat své stávající pravomoci, aby pozastavily předávání údajů příjemci v Uruguayské východní republice s cílem chránit fyzické osoby v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v těchto případech:
a)
pokud příslušný uruguayský orgán zjistí, že příjemce nedodržuje standardy uplatňované v oblasti ochrany, nebo
b)
pokud existuje důvodná pravděpodobnost, že normy ochrany jsou porušovány, a pokud se lze důvodně domnívat, že příslušný uruguayský orgán včas nepřijal nebo nepřijme odpovídající opatření nezbytná pro vyřešení dané věci; pokud by pokračování v předávání údajů vyvolalo bezprostřední riziko vzniku vážné újmy subjektům údajů a pokud příslušné orgány členského státu za daných okolností vyvinuly přiměřené úsilí o informování strany odpovědné za zpracování údajů usazené v Uruguayské východní republice a poskytly jí příležitost zaujmout stanovisko.
2. Pozastavení předávání údajů skončí, jakmile je zajištěno dodržování norem ochrany a jakmile je o této skutečnosti informován příslušný orgán členského státu.
Článek 3
1. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o přijetí opatření podle článku 2.
2. Členské státy a Komise se rovněž vzájemně informují o případech, kdy opatření přijatá subjekty pověřenými zajištěním dodržování norem ochrany v Uruguayské východní republice nejsou dostatečná.
3. Pokud informace shromážděné podle článku 2 a podle odstavců 1 a 2 tohoto článku prokážou, že kterýkoli subjekt pověřený zajištěním dodržování norem ochrany v Uruguayské východní republice neplní účinně svou úlohu, uvědomí o tom Komise příslušný uruguayský orgán a v případě potřeby předloží návrh opatření postupem podle čl. 31 odst. 2 směrnice 95/46/ES s cílem zrušit toto rozhodnutí, pozastavit je nebo omezit jeho oblast působnosti.
Článek 4
Komise sleduje provádění tohoto rozhodnutí a jakékoli předmětné poznatky sdělí výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES, včetně jakýchkoliv důkazů, které by mohly mít vliv na hodnocení prováděné podle článku 1 tohoto rozhodnutí, zda je úroveň ochrany v Uruguayské východní republice odpovídající ve smyslu článku 25 směrnice 95/46/ES, a jakýchkoliv důkazů, že se toto rozhodnutí provádí diskriminačním způsobem.
Článek 5
Členské státy přijmou veškerá opatření, která jsou nezbytná pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím, do tří měsíců od data jeho zveřejnění.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 21. srpna 2012.
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE
z 21. augusta 2012
podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES o primeranej ochrane osobných údajov zo strany Uruguajskej východnej republiky, pokiaľ ide o automatizované spracovanie osobných údajov
[oznámené pod číslom C(2012) 5704]
(Text s významom pre EHP)
(2012/484/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (1), a najmä na jej článok 25 ods. 6,
po konzultácii s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov (2),
keďže:
(1)
Podľa smernice 95/46/ES sú členské štáty povinné zabezpečiť, aby sa osobné údaje mohli poskytnúť tretej krajine len vtedy, ak príslušná tretia krajina zabezpečí primeranú úroveň ochrany a ak sú pred poskytnutím údajov dodržané právne predpisy členských štátov, ktorými sa vykonávajú iné ustanovenia uvedenej smernice.
(2)
Komisia môže konštatovať, že tretia krajina zabezpečuje primeranú úroveň ochrany. V takom prípade môžu členské štáty prenášať osobné údaje bez potreby dodatočných záruk.
(3)
Podľa smernice 95/46/ES by sa úroveň ochrany údajov mala hodnotiť na základe všetkých okolností týkajúcich sa operácie prenosu údajov alebo súboru operácií prenosu údajov, pričom osobitná pozornosť by sa mala venovať viacerým prvkom relevantným pre prenos, ktoré sú uvedené v jej článku 25.
(4)
Vzhľadom na rozdielny prístup k ochrane údajov v tretích krajinách by sa hodnotenie primeranosti a prijatie a presadzovanie akéhokoľvek rozhodnutia na základe článku 25 ods. 6 smernice 95/46/ES mali vykonať tak, aby nedochádzalo k svojvoľnej alebo neodôvodnenej diskriminácii tretích krajín alebo medzi tretími krajinami, v ktorých existujú podobné podmienky, ani k vytváraniu skrytej prekážky obchodu vzhľadom na súčasné medzinárodné záväzky Európskej únie.
(5)
Politická ústava Uruguajskej východnej republiky schválená v roku 1967 výslovne nepotvrdzuje právo na súkromie a na ochranu osobných údajov. Zoznam základných práv však nie je konečný vzhľadom na to, že v článku 72 ústavy sa stanovuje, že uvedenie práv, povinností a záruk v ústave nevylučuje iné práva, povinnosti a záruky, ktoré sú podstatné pre ľudskú osobnosť alebo ktoré vyplývajú z republikánskej formy vlády. V článku 1 zákona č. 18331 o ochrane osobných údajov a opatrení „habeas data“ (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) z 11. augusta 2008 sa výslovne uvádza, že „právo na ochranu osobných údajov je základným právom pre ľudskú bytosť, a preto je zahrnuté v článku 72 Ústavy republiky“. V článku 332 ústavy sa uvádza, že uplatňovanie ustanovení tejto ústavy, ktoré potvrdzujú práva jednotlivcov, ako aj tých, ktoré udeľujú práva a ukladajú povinnosti verejným orgánom, nie je dotknuté neexistenciou osobitných predpisov; ich nedostatok by sa mal skôr nahradiť použitím hlavných základov podobných zákonov, právnych zásad a všeobecne uznávaných doktrín.
(6)
Právne normy upravujúce ochranu osobných údajov v Uruguajskej východnej republike zväčša vychádzajú z noriem ustanovených v smernici 95/46/ES a sú zakotvené v zákone č. 18331 o ochrane osobných údajov a opatrení „habeas data“ (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y de Acción de „Habeas Data“) z 11. augusta 2008. Tento zákon sa vzťahuje na fyzické aj právnické osoby.
(7)
Tento zákon ďalej dopĺňa vyhláška č. 414/009 z 31. augusta 2009, ktorá bola prijatá s cieľom objasniť niektoré aspekty zákona a stanoviť podrobnú úpravu organizácie, právomocí a fungovania orgánu dohliadajúceho na ochranu údajov. V preambule vyhlášky sa stanovuje, že v tejto veci je vhodné upraviť vnútroštátny právny systém na najviac uznávaný porovnateľný právny režim, v podstate na systém zavedený európskymi krajinami prostredníctvom smernice 95/46/ES.
(8)
Ustanovenia o ochrane údajov sú obsiahnuté aj v mnohých osobitných právnych predpisoch upravujúcich vytváranie a správu databáz, napríklad v právnych predpisoch týkajúcich sa určitých verejných registrov (verejných listín, priemyselného vlastníctva a ochranných známok, osobných úkonov, nehnuteľností, ťažobných práv alebo úverovej solventnosti). V súlade s článkom 332 ústavy sa zákon č. 18331 používa ako doplnok týchto osobitných právnych predpisov vo veciach, ktoré nimi nie sú upravené.
(9)
Právne normy na ochranu údajov uplatniteľné v Uruguajskej východnej republike zahŕňajú všetky základné zásady potrebné na dosiahnutie primeranej úrovne ochrany fyzických osôb a stanovujú aj výnimky a obmedzenia na zabezpečenie významných verejných záujmov. V týchto právnych normách na ochranu údajov a výnimkách sa zohľadňujú zásady stanovené v smernici 95/46/ES.
(10)
Uplatňovanie týchto právnych noriem ochrany údajov je zaručené správnymi a súdnymi opravnými prostriedkami, najmä opatrením „habeas data“, ktoré dotknutej osobe umožňuje podať žalobu na správcu údajov s cieľom presadiť svoje právo na prístup k údajom, ich opravu a vymazanie, ako aj nezávislým dohľadom vykonávaným dozorným orgánom - Útvarom na reguláciu a kontrolu osobných údajov (Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales, ďalej len „URCDP“), ktorý má v súlade s článkom 28 smernice 95/64/ES právomoc prešetrovať, zasahovať a ukladať sankcie a ktorý koná úplne nezávisle. Akákoľvek zainteresovaná strana má okrem toho právo vymáhať súdnou cestou náhradu škody, ktorú utrpela v dôsledku protiprávneho spracovania jej osobných údajov.
(11)
Uruguajské orgány na ochranu údajov poskytli vysvetlenia a uistenia týkajúce sa výkladu uruguajského práva, ako aj uistenia, že uruguajské právne predpisy o ochrane údajov sa vykonávajú v súlade s týmto výkladom. Uruguajské orgány na ochranu údajov najmä objasnili, že v súlade s článkom 332 ústavy sa zákon č. 18331 uplatňuje ako doplnok k osobitným právnym predpisom upravujúcim vytváranie a správu osobitných databáz, a to vo veciach, ktoré týmito osobitnými predpismi nie sú upravené. Vysvetlili takisto, že pokiaľ ide o zoznamy uvedené v článku 9 C) zákona č. 18331, ktoré nevyžadujú súhlas dotknutej osoby so spracovaním údajov, zo zákona sa uplatňujú aj práva dotknutých osôb, a to najmä zásada proporcionality údajov a zásada obmedzenia účelu, a že dozorný orgán na ochranu údajov dohliada na dodržiavanie týchto práv. Pokiaľ ide o zásadu transparentnosti, uruguajské orgány na ochranu údajov uviedli, že vo všetkých prípadoch sa uplatňuje povinnosť informovať dotknutú osobu o spracovaní údajov. Pokiaľ ide o právo na prístup k údajom, orgán na ochranu údajov objasnil, že pri podaní žiadosti je dostačujúce, ak dotknutá osoba preukáže svoju totožnosť. Uruguajské orgány na ochranu údajov vysvetlili, že výnimky týkajúce sa zásady prenosu údajov do iných krajín, ktoré sú uvedené v článku 23 ods. 1 zákona č. 18331, nemožno chápať ako výnimky, ktoré majú širšie uplatnenie, ako je uplatnenie stanovené v článku 26 ods. 1 smernice 95/46/ES.
(12)
Toto rozhodnutie berie do úvahy tieto vysvetlenia a uistenia a vychádza z nich.
(13)
Uruguajská východná republika je aj zmluvnou stranou Amerického dohovoru o ľudských právach („Pakt zo San José, Costa Rica“), ktorý bol podpísaný 22. novembra 1969 a nadobudol platnosť 18. júla 1978 (3). V článku 11 tohto dohovoru sa stanovuje právo na súkromie a v článku 30 sa uvádza, že uplatnenie alebo využitie práv a slobôd, ktoré dohovor uznáva, je možné podľa tohto dohovoru obmedziť iba v súlade s právnymi predpismi prijatými vo všeobecnom záujme a v súlade s účelom, na ktorý bolo toto obmedzenie prijaté (článok 30). Uruguajská východná republika okrem toho uznáva právomoc Medziamerického súdu pre ľudské práva. Po tom, ako príslušný poradný výbor vydal kladné stanovisko, vyzvali zástupcovia ministrov Rady Európy na svojom 1118. zasadnutí 6. júla 2011 Uruguajskú východnú republiku, aby pristúpila k Dohovoru o ochrane jednotlivcov pri automatizovanom spracovaní osobných údajov (ETS č. 108) a k jeho dodatkovému protokolu (ETS č. 118) (4).
(14)
Uruguajská východná republika by sa preto mala považovať za krajinu, ktorá v súlade so smernicou 95/46/ES poskytuje primeranú úroveň ochrany osobných údajov.
(15)
Toto rozhodnutie by sa malo týkať primeranosti ochrany poskytovanej v Uruguajskej východnej republike s cieľom splniť požiadavky uvedené v článku 25 ods. 1 smernice 95/46/ES. Nemalo by sa týkať iných podmienok ani obmedzení súvisiacich s vykonávaním ostatných ustanovení tejto smernice, ktoré sa vzťahujú na spracovanie osobných údajov v rámci členských štátov.
(16)
V záujme transparentnosti a s cieľom zaručiť schopnosť príslušných orgánov v členských štátoch zabezpečiť ochranu jednotlivcov v súvislosti so spracovaním ich osobných údajov je nevyhnutné vymedziť výnimočné okolnosti, za ktorých môže byť pozastavenie toku určitých údajov opodstatnené, a to bez ohľadu na existenciu primeranej ochrany.
(17)
Komisia by mala monitorovať vykonávanie tohto rozhodnutia a oznamovať všetky relevantné zistenia výboru zriadenému podľa článku 31 smernice 95/46/ES. Toto monitorovanie by sa malo okrem iného vzťahovať aj na režim prenosu údajov, ktorý Uruguajská východná republika uplatňuje v rámci medzinárodných zmlúv.
(18)
Pracovná skupina pre ochranu jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov zriadená podľa článku 29 smernice 95/46/ES vydala kladné stanovisko k úrovni primeranosti ochrany osobných údajov, ktoré bolo zohľadnené pri príprave tohto rozhodnutia (5).
(19)
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného podľa článku 31 ods. 1 smernice 95/46/ES,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. Na účely článku 25 ods. 2 smernice 95/46/ES sa Uruguajská východná republika považuje za krajinu, ktorá zabezpečuje primeranú úroveň ochrany osobných údajov prenášaných z Európskej únie.
2. V prílohe k tomuto rozhodnutiu sa uvádza orgán dohľadu Uruguajskej východnej republiky zodpovedný za uplatňovanie noriem právnej ochrany v Uruguajskej východnej republike.
Článok 2
1. Bez toho, aby boli dotknuté právomoci príslušných orgánov členských štátov prijímať opatrenia na dodržiavanie vnútroštátnych právnych predpisov prijatých podľa iných ustanovení ako ustanovení článku 25 smernice 95/46/ES, tieto orgány môžu uplatniť svoje existujúce právomoci a pozastaviť tok údajov smerom k príjemcovi v Uruguajskej východnej republike, aby tak ochránili jednotlivcov pri spracovaní ich osobných údajov v týchto prípadoch:
a)
ak príslušný uruguajský orgán zistil, že príjemca nedodržiava platné normy ochrany, alebo
b)
ak je vysoká pravdepodobnosť, že sa normy ochrany porušujú; ak existuje dôvodné podozrenie, že príslušný uruguajský orgán nevykonáva alebo nevykoná vhodné a včasné kroky na vyriešenie danej situácie; ak by pokračovanie v prenose vytvorilo bezprostredné riziko spôsobenia škody dotknutým osobám a príslušné orgány v členských štátoch vynaložili za daných okolností primerané úsilie, aby o tom upovedomili stranu v Uruguajskej východnej republike zodpovednú za spracovanie a poskytli jej možnosť reagovať.
2. Pozastavenie sa skončí hneď, ako sa zabezpečí dodržiavanie noriem ochrany a je o tom upovedomený príslušný orgán dotknutého členského štátu.
Článok 3
1. Ak členské štáty prijmú opatrenia podľa článku 2, bezodkladne o tom informujú Komisiu.
2. Členské štáty a Komisia sa navzájom informujú o prípadoch, v ktorých opatrenia prijaté orgánmi zodpovednými za zabezpečenie dodržiavania noriem na ochranu v Uruguajskej východnej republike nedokáže zaručiť takýto súlad.
3. Ak informácie zhromaždené podľa článku 2 a podľa odsekov 1 a 2 tohto článku poskytujú dôkaz o tom, že ktorýkoľvek orgán zodpovedný za zabezpečenie dodržiavania noriem ochrany v Uruguajskej východnej republike si neplní svoju úlohu účinne, Komisia informuje príslušný uruguajský orgán, a ak je to potrebné, predloží návrh opatrení v súlade s postupom uvedeným v článku 31 ods. 2 smernice 95/46/ES s cieľom zrušiť alebo pozastaviť toto rozhodnutie, alebo obmedziť rozsah jeho pôsobnosti.
Článok 4
Komisia monitoruje vykonávanie tohto rozhodnutia a oznamuje všetky relevantné zistenia výboru zriadenému podľa článku 31 smernice 95/46/ES vrátane akéhokoľvek dôkazu, ktorý by mohol ovplyvniť zistenie uvedené v článku 1 tohto rozhodnutia, že ochrana v Uruguajskej východnej republike je primeraná v zmysle článku 25 smernice 95/46/ES, a akéhokoľvek dôkazu o tom, že toto rozhodnutie sa vykonáva diskriminačným spôsobom.
Článok 5
Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím do troch mesiacov od dátumu jeho oznámenia.
Článok 6
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 21. augusta 2012