PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 405/2011
ze dne 19. dubna 2011,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Komise uložila prostřednictvím nařízení (EU) č. 1261/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 15. února 2010 podala Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby některých tyčí z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
Jak je stanoveno ve 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření ohledně subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“). Průzkum trendů významných pro posouzení újmy se týkal období od roku 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2 Následný postup
(4)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních vyrovnávacích opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), se k prozatímním zjištěním písemně vyjádřila řada zúčastněných stran. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení. Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně zohledněny.
(5)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla. Po tomto konečném poskytnutí informací byla stranám ponechána lhůta, ve které mohly zaujmout stanovisko.
1.3 Strany dotčené řízením
(6)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se stran dotčených daným řízením, potvrzují se 5. až 22. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(7)
Je třeba připomenout, že, jak uvádí 24. bod odůvodnění prozatímního nařízení, za „dotčený výrobek“ byly určeny tyče a pruty z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracované, jiné než tyče a pruty s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházející z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89.
(8)
Jeden vyvážející výrobce z Indie uvedl, že tyče z nerezavějící oceli s kruhovým příčným průřezem o průměru menším než 80 mm, které však nejsou v rozmezí tolerance H6 až H11, by měly být vyloučeny z šetření, protože se na ně nevztahuje definice výrobku.
(9)
Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť v definici výrobku se na toleranci neodkazuje. Kontrolní číslo výrobku (PCN) v dotazníku sice obsahuje položku výlučně určenou pro tolerance v rozmezí H6 až H11, ta je však uvedena pouze pro účely srovnání a pro výrobek, jenž je předmětem šetření, nemá závazné důsledky. Z toho důvodu se dospělo k názoru, že výrobky, které nejsou v rozmezí tolerance H6 až H11, by neměly být z šetření vyloučeny.
(10)
Je třeba poznamenat, že výrobky, které nejsou v rozmezí tolerance H6 až H11, byly pro výpočet prozatímního rozpětí subvencování a újmy zohledněny.
2.2 Obdobný výrobek
(11)
Jelikož k obdobnému výrobku nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 25. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(12)
Ve 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se odkazuje na tyto režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány subvence:
a)
režim „Kniha celních nároků“;
b)
režim předběžného povolení;
c)
režim podpory vývozu kapitálového zboží;
d)
režim pro subjekty orientované na vývoz;
e)
režim vývozních úvěrů.
(13)
Výrobní odvětví Unie vyjádřilo pochybnosti o tom, zda Komise neopomněla zohlednit řadu programů subvencí. Odvětví tak dospělo k názoru, že subvence, které indičtí výrobci podle šetření obdrželi, byly podhodnoceny.
(14)
V reakci na tuto skutečnost je nutné poznamenat, že podnět obsahoval velký počet národních a místních režimů subvencí, které byly zahrnuty do dotazníku pro vyvážející výrobce v Indii a prošetřeny Komisí. Avšak pouze v případě programů uvedených výše ve 12. bodě odůvodnění bylo shledáno, že vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo a již byli zařazeni do vzorku, obdrželi subvence.
(15)
Výrobní odvětví Unie také tvrdilo, že závěry Komise odporují závěru ministerstva obchodu USA (US DOC), které v nedávném řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se vývozu oceli z Indie zjistilo daleko vyšší subvence. K tomu je však třeba poznamenat, že se tyto závěry týkají jiného výrobku a jiného vyšetřovacího období. Toto tvrzení se proto zamítá.
(16)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se 26. až 28. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Režim „Kniha celních nároků“ (dále jen „KCN“)
(17)
Několik stran tvrdilo, že režim KCN by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla. Jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje pravidla stanovená v příloze I písm. i), v příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost bezcelně dovezené zboží při výrobním procesu skutečně spotřebovat a výše kreditu není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Navíc neexistuje žádný systém nebo postup pro potvrzení, které vstupy jsou spotřebovávány při procesu výroby vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu KCN bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří obstarávají veškeré vstupy na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají nárok na čerpání výhod v rámci režimu KCN. Tato tvrzení se proto zamítají.
(18)
Pokud jde o prodej licence KCN, jedna strana tvrdila, že skutečná prodejní cena nedosahovala hodnoty licence a výhoda proto byla menší. V této souvislosti je třeba poznamenat, že výhoda získaná podle tohoto režimu byla vypočítána na základě výše kreditu poskytnutého v rámci této licence, bez ohledu na to, zda byla licence použita pro vyrovnání dovozních cel či zda byla skutečně prodána. Má se zato, že jakýkoli prodej licence za cenu pod její nominální hodnotou je čistě obchodní rozhodnutí, které nemění výši výhody poskytované v rámci tohoto režimu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(19)
Jedna strana dále tvrdila, že by se výhoda získaná v rámci tohoto režimu neměla určovat podle vývozní hodnoty, nýbrž podle skutečného využití licence KCN - a to i v případě, že byl režim KCN považován za napadnutelný. Co se toho týče, je nutné připomenout, že v souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a která byla zjištěna za období šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v momentě, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku je indická vláda povinna se zříct celních poplatků, čímž vzniká finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné i výši kreditu v rámci režimu KCN, která má být pro příslušnou vývozní transakci udělena, nemůže již indická vláda sama rozhodnout, zda subvenci poskytnout či nikoli. Společnost, která ví, že v rámci režimu KCN získá subvence, je v tomto ohledu zvýhodněna, protože může tyto subvence zohlednit a nabídnout nižší ceny. Pro zjištění, zda byla výhoda poskytnuta, je rozhodující okamžik vývozu, nikoli následné využití, protože vývozce, který takové právo získal, „je na tom finančně lépe“. Toto tvrzení se proto zamítá.
(20)
Jelikož ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se 29. až 41. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3 Režim předběžného povolení (dále jen „PP“)
(21)
Jedna strana tvrdila, že režim PP je třeba považovat za režim vracení cla, neboť dovezené materiály se používají na výrobu vyváženého zboží. 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení v reakci na toto tvrzení uvádí, že podprogram využitý v tomto daném případě nelze považovat za přípustný systém vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě systémů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Rovněž se má za to, že standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit kontrolní systém skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného kontrolního systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Tento podprogram je tudíž napadnutelný a příslušné tvrzení se odmítá.
(22)
Pokud jde o výpočet výše subvencí, oproti tvrzení jedné strany musely být pro určení výše napadnutelné výhody zohledněny výhody, které v rámci režimu PP získaly jiné než dotčené výrobky. V rámci režimu PP neexistuje žádná povinnost, která by omezovala využití výhody pro dovoz vstupního materiálu osvobozeného od cla v souvislosti s konkrétním výrobkem. V důsledku toho je možné využít pro dotčený výrobek všech výhod poskytovaných tímto režimem.
(23)
Jelikož ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se 42. až 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.4 Režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „PVKZ“)
(24)
Protože ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 59. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.5 Režim pro subjekty orientované na vývoz (dále jen „SOV“)
(25)
Dříve než se zmíní řada připomínek předložených společností ze vzorku, která měla status SOV, je nutné připomenout, že rozhodující povinností SOV, jak je stanovena v dokumentech FT-policy 2004-2009 a FT-policy 2009-2014, je dosáhnout čistých devizových příjmů, tj. v referenčním období (5 let) musí být celková hodnota vývozů vyšší než celková hodnota dovezeného zboží. V rámci režimu pro SOV mohou být zřízeny všechny podniky, pokud se v zásadě zaváží vyvážet veškerou svou produkci zboží nebo služeb.
(26)
Za to mohou SOV využít řadu úlev uvedených v 66. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto úlevy jsou stanoveny zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a jsou proto považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Vývozní cíl SOV, jak je uvedeno v kapitole 6.1 dokumentu FT-policy 2009-2014, je nutnou podmínkou k získání příslušných subvencí.
(27)
Osvobození, kterých SOV využívá, jsou všechna stanovena zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti. Režim pro SOV nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům stanoveným v příloze I (písmena h) a i)), v příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(28)
Dále nebylo potvrzeno, že indická vláda uplatňuje kontrolní systém či postup, aby ověřila, zda a v jakém rozsahu byly vstupy získané bezcelně nebo bez daně z prodeje spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě režimů vracení cla u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Uplatňovaný kontrolní systém má za cíl sledovat plnění povinnosti dosažení čistých devizových příjmů a nikoli sledovat spotřebu dovážených výrobků při výrobě vyváženého zboží.
(29)
Pokud jde o zmíněnou stranu se statusem SOV, aby bylo možné napadnout jakékoli výhody, musí být splněny tyto dvě podmínky: i) neexistence kontrolního systému a ii) poskytnutí nadměrných úlev. V této souvislosti je třeba poznamenat, že je nezbytné, aby indická vláda prokázala, že uplatňuje řádný kontrolní systém, který jí umožňuje určit jaké vstupy byly při výrobě spotřebovány a v jakém rozsahu. Neexistence řádného kontrolního systému bude dále zmíněna níže. Poskytnutí nadměrných úlev je relevantní pouze v případě, že bylo zjištěno, že určitý režim - v tomto případě režim pro SOV - je režim vracení cla bona fide, který splňuje požadavky příloh I, II a III základního nařízení. Jak již bylo vysvětleno ve výše uvedeném 27. bodu odůvodnění, režim pro SOV nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
(30)
Strana dále zdůraznila, že režim pro SOV údajně automaticky umožňuje bezcelní dovoz surovin pro vývoz konečného zboží. Strana tvrdila, že režim pro SOV je srovnatelný se systémem řízení dovozů v rámci aktivního zušlechťovacího styku, nikoli s režimem vracení cla. Podle názoru této strany, se tyto dva režimy zásadně liší, třebaže oba teoreticky směřují ke stejnému výsledku (vývoz zboží, které bylo vyrobeno ze surovin, u kterých nebylo vybráno dovozní clo). Aby podpořila svůj názor, strana tvrdila, že v rámci režimu vracení cla má vývozce právo požádat o náhradu cla uloženého na suroviny, ze kterých bylo vyrobeno konečné zboží. V rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku je vývozce osvobozen od veškerého dovozního cla, avšak má ze zákona povinnost zaplatit clo za veškeré konečné zboží prodané na domácím trhu. Strana tvrdila, že v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku nemohou být poskytnuty nadměrné úlevy.
(31)
K tomu je třeba v první řadě poznamenat, že pouze v případech, ve kterých existuje uplatňovaný kontrolní systém, který má sledovat spotřebu dovážených výrobků při výrobě vyváženého zboží, je možné určit, zda byly poskytnuty nadměrné úlevy. Pokud jde o tvrzení této strany, že režim pro SOV není režim vracení cla, je nutné poznamenat, že poznámka pod čarou č. 2 přílohy I základního nařízení jasně stanoví, že pro účely tohoto nařízení se „úlevou nebo vrácením“ rozumí rovněž plné nebo částečné osvobození od dovozních poplatků nebo odklad jejich platby. Mělo by být zřejmé, že základní koncept režimů vracení, náhrady či osvobození je stejný, tj. že dovozní cla na dovoz surovin se ani neplatí, ani se nenahrazují, pokud se takové suroviny použijí na výrobu výrobků následně vyvážených. Závěrem by mělo být jasné, že režim pro SOV musí být v souladu s požadavky příloh I, II a III základního nařízení, aby bylo možné určit, zda může být považován za režim vracení cla v dobré víře.
(32)
Strana dále tvrdila, že SOV je předmětem řádného kontrolního systému a dalších kontrolních opatření, pokud jde o vývoz a prodej na domácím trhu. Strana tvrdila, že v této záležitosti nejsou relevantní pouze zahraniční obchodní politika (FTP) a Příručka postupů (Handbook of Procedure - HOP), která stanoví příslušné zákony a postupy. Mělo by se také zjistit, zda v Indii existují nějaké další zákony a právní předpisy, které zřizují přiměřený a účinný kontrolní systém. Na podporu svého stanoviska strana uvedla, že, pokud jde o dovoz, nákup na domácím trhu, vývoz a prodej na domácím trhu, je v souladu s oddílem 6.10.1 Příručky postupů ze zákona povinna vést řádnou evidenci a ukládat digitálně podepsané čtvrtletní a výroční zprávy o pokroku. Strana dále tvrdila, že má v souladu s hlavním zákonem o spotřební dani z roku 1944 (Central Excise Act) zákonnou povinnost vystavovat při prodejích na domácím trhu daňový doklad, který například jasně dokládá splatné daně. Podle tohoto zákona musí tato strana také příslušným orgánům měsíčně předkládat podrobné informace o svých prodejích na domácím trhu. Podle zákona o společnostech z roku 1956 (Companies Act) a platných účetních standardů je tato strana ze zákona povinna ve svých auditovaných účetních závěrkách poskytnout podrobné informace o dovozu a veřejných zakázkách na domácím trhu, jakož i vývozu a prodeji na domácím trhu.
(33)
Pokud jde o toto tvrzení, je nesporné, že zmíněný zákon o společnostech může poskytnout rámec pro účetní standardy v Indii. Pro posouzení napadnutelnosti režimu pro SOV je však podstatné, zda indická vláda uplatňuje systém, který umožňuje ověřit, zda a v jakém rozsahu byly vstupy osvobozené od cla či daní spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku.
(34)
Požadavky stanovené v hlavním zákonu o spotřební dani (Central Excise Act) slouží zcela jiným účelům, tj. mají zajistit, že jsou při prodejích na domácím trhu v Indii placeny příslušné daně. Zákon nekontroluje bezcelně dovezené materiály, ani nekontroluje souvislost mezi vstupy osvobozenými od cla a výslednými výrobky určenými na vývoz, takže nemůže být považován za kontrolní systém určující, zda jde o režimy vracení cla.
(35)
Pokud jde o další zavedená kontrolní opatření, je třeba připomenout, jak zmiňuje 69. bod odůvodnění prozatímního nařízení, že SOV nemá v žádném okamžiku povinnost určovat vzájemný vztah mezi každou dovozní zásilkou a místem určení odpovídajícího výsledného výrobku. Pouze takové kontroly zásilek by však indickým orgánům umožnily získat dostatek informací o konečném místě určení vstupů a zkontrolovat, zda osvobození od cla/daně z prodeje nepřevyšuje vstupy pro produkci na vývoz.
(36)
I přes pečlivé zvážení tvrzení této strany se tak potvrdilo, že indická vláda neuplatňovala žádný účinný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda a v jakém rozsahu byly vstupy získané bezcelně a bez daně z prodeje spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě vracení cla u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Indická vláda navíc neprovedla další přezkoumání založené na skutečných vstupech, přestože by takové přezkoumání bylo při neexistenci účinného kontrolního systému zpravidla nutné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Indická vláda mimoto nepředložila žádné důkazy o tom, že nebyly poskytnuty nadměrné úlevy.
(37)
Zmíněná strana tvrdila, že pro výpočet subvencí měla Komise zohlednit cla zaplacená z prodeje konečných výrobků na domácím trhu. V reakci na toto tvrzení je třeba poznamenat, že ačkoliv účelem zřízení SOV je dosáhnout čistých devizových příjmů, může SOV část své výroby prodat na domácím trhu. Podle režimu pro SOV je zboží považováno za dovážené zboží, ačkoli je nutné zaplatit pouze 50 % preferenční celní sazbu. Z toho důvodu není SOV v jiné situaci než ostatní společnosti působící na domácím trhu, tj. z nakoupeného zboží musí platit příslušná cla/daně. V této souvislosti by mělo být jasné, že rozhodnutí indické vlády zdanit zboží určené ke spotřebě na domácím trhu neznamená, že osvobození SOV od dovozních cel a daní z prodeje není výhodou ve vztahu k vývoznímu prodeji dotčeného výrobku. Kromě toho nemá prodej na domácím trhu žádný dopad na obecnější hodnocení toho, zda existuje přiměřený kontrolní systém.
(38)
Strana také tvrdila, že Komise použila při výpočtu výše subvence chybný jmenovatel. Strana tvrdila, že správným jmenovatelem je obrat z celkového prodeje, nikoli obrat z vývozního prodeje. Toto tvrzení je nutné odmítnout. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) vypočtená podle režimu přepočtena v průběhu období šetření na celkový vývozní obrat jako příslušný jmenovatel, neboť subvence závisí na vývozní výkonnosti. Skutečnost, že SOV má možnost prodat část své produkce na domácím trhu nemění nic na tom, že jasným cílem režimu pro SOV je vývoz.
(39)
Strana tvrdila, že výhody, které získává společnost, by měly odpovídat úrokovým nákladům, kterých se indická vláda vzdala v době, která uplynula od dovozu surovin do vývozu hotových tyčí z nerezavějící oceli z Indie. Aby podpořila své tvrzení, strana se odvolala na nedávné předběžné zjištění ministerstva obchodu USA (US DOC), ke kterému toto ministerstvo došlo v souvislosti s antisubvenčním přezkumem týkajícím se nového odesílatele. V tomto případě byla nezaplacená cla považována za bezúrokovou půjčku poskytnutou společnosti v momentě dovozu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že metodika výpočtu amerického ministerstva obchodu není pro Komisi nikterak závazná, pro Komisi jsou závazná ustanovení základního nařízení. Pokud jde o tento daný případ, použitou metodiku výpočtu vysvětlují 75. a 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení by v každém případě bylo relevantní pouze tehdy, pokud by zaplacení cla bylo pouze odloženo (poznámka pod čarou č. 3 přílohy I základního nařízení), nikoli pokud by od jeho zaplacení byla společnost osvobozena, jak je tomu v tomto daném případě.
(40)
Vzhledem k výše uvedenému se potvrzují 60. až 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.6 Režim vývozních úvěrů (dále jen „RVÚ“)
(41)
Jedna strana připustila, že na své vyvážené výrobky obdržela preferenční úvěr, avšak tvrdila, že sazba úvěru byla značně vyšší než běžné sazby úvěrů poskytované v EU, a proto by tento úvěr neměl být považován za výhodu.
(42)
Ohledně toho je nutné poznamenat, že výpočet výše subvencí vycházel z rozdílu mezi úroky zaplacenými za vývozní úvěry a částkou, kterou by dotčená společnost v Indii musela zaplatit za své využité běžné komerční úvěry. V tomto případě byla pro výpočet výše subvence použita domácí referenční hodnota. Toto tvrzení se proto zamítá.
(43)
Jelikož ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se 78. až 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.7 Výše napadnutelných subvencí
(44)
Výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřená ad valorem dosahuje rozmezí 3,3 % až 4,3 %. Jelikož jsou tyto úrovně shodné s úrovněmi uvedenými v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento bod odůvodnění se potvrzuje.
REŽIM→
KCN (3)
PP (3)
SOV (3)
RVÚ (3)
Celkem
SPOLEČNOST
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus group
2,6 % až 3,4 %
0 až 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
88. bod prozatímního nařízení uvádí metodiku stanovení subvenčního rozpětí pro spolupracující společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku. Podle čl. 15 odst. 3 základního nařízení činí rozpětí subvencí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku 4,0 %, toto rozpětí bylo vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku. Potvrzuje se proto 88. bod prozatímního nařízení.
(46)
Základ pro stanovení celostátního subvenčního rozpětí byl stanoven v 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 89. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(47)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se výrobního odvětví Unie, potvrzují se 90. až 93. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ÚJMA
(48)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se újmy, potvrzují se 94. až 122. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(49)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se příčinné souvislosti, potvrzují se 123. až 136. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se zájmu Unie, potvrzují se závěry 137. až 148. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(51)
Jedna strana tvrdila, že průměrné ziskové rozpětí před zdaněním ve výši 9,5 %, které vycházelo ze situace v roce 2007 a bylo využíváno pro výpočet cen nepůsobících újmu a pro zjištění rozpětí újmy, není reprezentativní pro dlouhodobé ziskové rozpětí výrobního odvětví před zdaněním. Strana tvrdila, že příslušný rok, ze kterého vycházel výpočet zisku, byl netypickým rokem, a že roky 2005 a 2006 by byly reprezentativnější, neboť to byly obvyklé hospodářské roky, ve kterých se ziskové rozpětí pohybovalo mezi 4 až 6 %.
(52)
Výpočet cílového zisku použitý v prozatímní fázi vycházel z váženého průměru ziskového rozpětí, které výrobci z Unie zařazení do vzorku získali v roce 2007. Tento rok byl považován za poslední z reprezentativních roků, ve kterých výrobci z Unie netrpěli subvencemi způsobujícími újmu. Tato připomínka se proto zamítá, výpočet ziskového rozpětí použitý v prozatímní fázi se potvrzuje.
(53)
Vzhledem k tomu, že nebyly obdrženy žádné další připomínky týkající se úrovně pro odstranění újmy, potvrzují se 149. až 153. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2 Závěr o úrovni pro odstranění újmy
(54)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
8.3 Výše cel
(55)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené subvencovaným dovozem, aniž by bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(56)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním rozpětí pro odstranění újmy a rozpětí subvencí. Navrhují se proto následující sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Rozpětí subvencí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus group
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Všechny ostatní společnosti
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovozy výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(58)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla pro společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (5) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a vývozním prodejem, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Toto nařízení se v případě potřeby odpovídajícím způsobem pozmění a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb se zaktualizuje.
8.4 Konečný výběr prozatímních cel
(59)
Vzhledem k rozsahu zjištěných subvenčních rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se má zato, že je nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního vyrovnávacího cla uloženého prozatímním nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz tyčí a prutů z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracovaných, jiných než tyčí a prutů s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Chandan Steel Ltd., Bombaj
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd., Bombaj
Precision Metals, Bombaj
Hindustan Inox Ltd., Bombaj
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane
4,3
B004
Společnosti uvedené v příloze
4,0
B005
Všechny ostatní společnosti
4,3
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné v podobě prozatímních vyrovnávacích cel uložených podle nařízení (EU) č. 1261/2010 na dovoz tyčí a prutů z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracovaných, jiných než tyčí a prutů s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89, se s konečnou platností vybírají.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. dubna 2011.
VYKONÁVACIE NARIADENIE RADY (EÚ) č. 405/2011
z 19. apríla 2011,
ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých tyčí a prútov z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Indii
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1) (ďalej len „základné nariadenie“), a najmä na jeho článok 15 ods. 1,
so zreteľom na návrh, ktorý predložila Európska komisia po porade s poradným výborom,
keďže:
1. POSTUP
1.1. Dočasné opatrenia
(1)
Komisia uložila nariadením (EÚ) č. 1261/2010 (2) (ďalej len „dočasné nariadenie“) dočasné vyrovnávacie clo na dovoz určitých tyčí z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Indii.
(2)
Konanie sa začalo po podnete, ktorý 15. februára 2010 podala Európska federácia výrobcov železa a ocele (European Federation of Iron and Steel Industries, Eurofer) (ďalej len „navrhovateľ“) v mene výrobcov, ktorí predstavujú podstatnú časť, v tomto prípade viac ako 25 %, celkovej výroby určitých tyčí z nehrdzavejúcej ocele v Únii.
(3)
Ako sa stanovuje v odôvodnení 23 dočasného nariadenia, prešetrovanie subvencovania a ujmy sa vzťahovalo na obdobie od 1. apríla 2009 do 31. marca 2010 (ďalej len „obdobie prešetrovania“ alebo „OP“). Preskúmanie vývoja relevantného z hľadiska posúdenia ujmy sa vzťahovalo na obdobie od roku 2007 do konca obdobia prešetrovania (ďalej len „posudzované obdobie“).
1.2. Následný postup
(4)
Po zverejnení základných skutočností a úvah, na základe ktorých sa rozhodlo o uložení dočasných vyrovnávacích opatrení (ďalej len „dočasné zverejnenie“), niekoľko zainteresovaných strán písomne vyjadrilo svoje stanovisko k dočasným zisteniam. Strany, ktoré o to požiadali, mali možnosť byť vypočuté. Komisia pokračovala v získavaní informácií, ktoré považovala za potrebné pre svoje konečné zistenia. Ústne alebo písomné pripomienky, ktoré predložili zainteresované strany, sa posúdili a v prípade vhodnosti aj zohľadnili.
(5)
Všetky strany boli informované o podstatných skutočnostiach a úvahách, na základe ktorých sa zamýšľalo odporučiť uloženie konečného vyrovnávacieho cla na dovoz určitých tyčí z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Indii a konečný výber súm zabezpečených prostredníctvom dočasného cla. Po tomto konečnom zverejnení bola tiež zainteresovaným stranám poskytnutá lehota, počas ktorej mohli vzniesť pripomienky.
1.3. Strany, ktorých sa konanie týka
(6)
Keďže neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa konania, odôvodnenia 5 až 22 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
2. PRÍSLUŠNÝ VÝROBOK A PODOBNÝ VÝROBOK
2.1. Príslušný výrobok
(7)
Je potrebné pripomenúť, že príslušným výrobkom, ako je uvedené v odôvodnení 24 dočasného nariadenia, sú tyče a prúty z nehrdzavejúcej ocele, po tvarovaní za studena alebo dokončení za studena už ďalej neupravené, iné ako tyče a prúty s kruhovým prierezom s priemerom 80 mm alebo väčším, s pôvodom v Indii, v súčasnosti zaradené pod kódy KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89.
(8)
Jeden vyvážajúci výrobca z Indie tvrdil, že tyče z nehrdzavejúcej ocele s kruhovým prierezom s priemerom menším ako 80 mm, avšak mimo tolerančného rozpätia H6 až H11, by sa mali z prešetrovania vylúčiť, pretože nespadajú do rozsahu výrobku.
(9)
Toto tvrdenie bolo zamietnuté, keďže sa v rozsahu výrobku na tolerancie neodkazuje. Kontrolné číslo výrobku (PCN) v dotazníku síce obsahuje položku určenú pre tolerancie v rozpätí H6 až H11, je to však iba na účely porovnania a pre výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, nemá záväzné dôsledky. Preto sa dospelo k záveru, že výrobky mimo tolerančného rozpätia H6 až H11 by sa nemali vylúčiť.
(10)
Je potrebné poznamenať, že výrobky mimo tolerančného rozpätia H6 až H11 boli pri výpočte dočasného rozpätia subvencovania a ujmy zohľadnené.
2.2. Podobný výrobok
(11)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa podobného výrobku, odôvodnenie 25 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzuje.
3. SUBVENCOVANIE
3.1. Úvod
(12)
V odôvodnení 26 dočasného nariadenia sa odkazuje na tieto systémy, súčasťou ktorých je údajné poskytovanie subvencií:
a)
systém úverových colných knižiek (Duty Entitlement Passbook Scheme);
b)
systém predbežných povolení (Advance Authorisation Scheme);
c)
systém podpory vývozu kapitálového tovaru (Export Promotion Capital Goods Scheme);
d)
systém jednotiek orientovaných na vývoz (Export Oriented Units Scheme);
e)
systém vývozných úverov (Export Credit Scheme).
(13)
Výrobné odvetvie Únie vyjadrilo pochybnosti, či Komisia nezabudla zohľadniť viacero systémov subvencovania, a preto sa domnievalo, že subvencie, o ktorých sa zistilo, že ich indickí výrobcovia dostali, boli podhodnotené.
(14)
V reakcii na túto skutočnosť je potrebné poznamenať, že podnet obsahoval veľký počet vnútroštátnych a miestnych systémov subvencovania, ktoré boli zahrnuté v dotazníku pre vyvážajúcich výrobcov z Indie a ktoré prešetrovala Komisia. Avšak iba v prípade systémov uvedených v odôvodnení 12 sa zistilo, že vyvážajúci výrobcovia, ktorých sa prešetrovanie týkalo a ktorí boli zaradení do vzorky, dostali subvencie.
(15)
Výrobné odvetvie Únie takisto tvrdilo, že závery Komisie odporujú záveru ministerstva obchodu USA (US DOC), ktoré v nedávnom konaní o uložení vyrovnávacieho cla týkajúceho sa určitého vývozu ocele z Indie zistilo oveľa vyššie subvencie. Je však potrebné poznamenať, že sa toto zistenie týka iného výrobku a vzťahuje sa na iné obdobie prešetrovania. Toto tvrdenie sa preto zamieta.
(16)
Vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné pripomienky, odôvodnenia 26 až 28 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
3.2. Systém úverových colných knižiek (ďalej len „DEPBS“)
(17)
Niekoľko strán tvrdilo, že DEPBS by sa nemal považovať za subvenciu podliehajúcu vyrovnávacím opatreniam, keďže účelom systému je vyrovnať dovozné clo. Ako je vysvetlené v odôvodnení 38 dočasného nariadenia, tento systém nemožno považovať za prípustný systém vrátenia cla ani za systém náhradného vrátenia cla v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) základného nariadenia, keďže nespĺňa pravidlá stanovené v prílohe I bode i), v prílohe II (vymedzenie a pravidlá vrátenia cla) a v prílohe III (vymedzenie a pravidlá náhradného vrátenia cla) k základnému nariadeniu. Vývozca predovšetkým nemá povinnosť skutočne spotrebovať tovar dovezený bez cla vo výrobnom procese a výška úveru sa nevypočítava vo vzťahu k skutočne využitým vstupom. Okrem toho nie je zavedený systém ani postup, ktorý by potvrdzoval, ktoré vstupné materiály sa spotrebovali vo výrobnom procese vyvážaného výrobku alebo či k vyššej platbe dovozného cla došlo v zmysle prílohy I bodu i) a príloh II a III k základnému nariadeniu. Vývozca má napokon nárok na výhody v rámci DEPBS bez ohľadu na to, či vôbec nejaké vstupy dováža. Na to, aby vývozca získal výhodu, stačí, aby jednoducho vyviezol tovar bez preukazovania, že vôbec došlo k dovozu nejakých vstupov. Takto dokonca aj vývozcovia, ktorí si zabezpečujú všetky svoje vstupné materiály na miestnej úrovni a nedovážajú žiadny tovar, ktorý sa môže použiť ako vstupný materiál, majú stále nárok na čerpanie výhod v rámci DEPBS. Tieto tvrdenia sa preto zamietajú.
(18)
V prípade predaja DEPB licencie jedna strana tvrdila, že skutočná predajná cena nedosahovala hodnotu licencie, a preto bola výhoda menšia. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že výhoda získaná v rámci tohto systému bola vypočítaná na základe výšky úveru poskytnutého v rámci tejto licencie bez ohľadu na to, či sa licencia použila na vyrovnanie dovozného cla, alebo bola skutočne predaná. Akýkoľvek predaj licencie za nižšiu cenu, ako je jej nominálna hodnota, sa považuje za čisto obchodné rozhodnutie, ktoré nemení výšku výhody získanej v rámci tohto systému. Toto tvrdenie sa preto zamieta.
(19)
Jedna strana ďalej tvrdila, že aj keby sa DEPBS považoval za podliehajúci vyrovnávacím opatreniam, výhoda získaná v rámci tohto systému by sa nemala zakladať na vývoznej hodnote, ale na skutočnom využití licencie DEPB. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že v súlade s článkom 3 ods. 2 a článkom 5 základného nariadenia sa výška subvencií podliehajúcich vyrovnávacím opatreniam vypočítala na základe výhody, ktorú získal príjemca a ktorá bola zistená počas OP. V tejto súvislosti sa usúdilo, že príjemca získal výhodu v momente, keď sa uskutočnila vývozná transakcia v rámci tohto systému. V tom momente sa indická vláda musí zrieknuť colných poplatkov, čo predstavuje finančný príspevok v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu i) základného nariadenia. Len čo colné orgány vydajú vývozný colný doklad, ktorý uvádza okrem iného výšku úveru v rámci DEPBS, ktorý sa má pre túto vývoznú transakciu poskytnúť, stráca indická vláda možnosť rozhodovať o udelení subvencie. Spoločnosť, ktorá vie, že v rámci DEPBS dostane subvenciu, má výhodnejšie postavenie, pretože môže túto subvenciu zohľadniť a ponúknuť nižšie ceny. Na určenie poskytnutia výhody je rozhodujúci moment vývozu, nie následné použitie, pretože vývozca, ktorý už takéto právo využívať výhodu získal, je na tom finančne lepšie. Toto tvrdenie sa preto zamieta.
(20)
Vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné pripomienky týkajúce sa tohto systému, odôvodnenia 29 až 41 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
3.3. Systém predbežných povolení (ďalej len „AAS“)
(21)
Jedna strana tvrdila, že AAS by sa mal považovať za systém vrátenia cla, pretože dovezené materiály sa používajú na výrobu vyvážaného tovaru. V reakcii na toto tvrdenie bolo v odôvodnení 54 dočasného nariadenia vysvetlené, že podsystém využívaný v tomto prípade nemožno považovať za prípustný systém vrátenia cla ani systém náhradného vrátenia cla v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) základného nariadenia. Nespĺňa pravidlá stanovené v prílohe I bode i), v prílohách II (vymedzenie a pravidlá vrátenia cla) a III (vymedzenie a pravidlá náhradného vrátenia cla) k základnému nariadeniu. Indická vláda účinne neuplatňovala kontrolný systém ani postup na potvrdenie, či a v akých množstvách sa vstupy spotrebovali pri výrobe vyvážaného výrobku (oddiel II bod 4 prílohy II k základnému nariadeniu a v prípade systémov náhradného vrátenia cla oddiel II bod 2 prílohy III k základnému nariadeniu). Usudzuje sa teda, že štandardné normy vstupov a výstupov pre príslušný výrobok neboli dostatočne presné a samotné nemôžu predstavovať kontrolný systém skutočnej spotreby, pretože podoba týchto štandardných noriem neumožňuje indickej vláde dostatočne presne skontrolovať, aké množstvá vstupov sa spotrebovali pri výrobe vyvážaných výrobkov. Okrem toho nevykonala ani žiadne ďalšie preskúmanie na základe skutočne použitých vstupov, i keď by to za normálnych okolností pri absencii účinne uplatňovaného systému kontroly bolo potrebné (oddiel II bod 5 prílohy II a oddiel II bod 3 prílohy III k základnému nariadeniu). Podsystém preto podlieha vyrovnávacím opatreniam a tvrdenie sa týmto zamieta.
(22)
Pokiaľ ide o výpočet výšky subvencie, v rozpore s tvrdením jednej strany musela byť pri určení výšky výhody, ktorá podlieha vyrovnávacím opatreniam, zohľadnená výhoda, ktorú v rámci AAS získal iný než príslušný výrobok. V rámci systému AAS neexistuje žiadna povinnosť, ktorá by obmedzovala využitie výhody na dovoz vstupného materiálu oslobodeného od cla v súvislosti s konkrétnym výrobkom. V dôsledku toho je možné v prípade príslušného výrobku využiť všetky výhody poskytované týmto systémom.
(23)
Vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné pripomienky týkajúce sa tohto systému, odôvodnenia 42 až 58 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
3.4. Systém podpory vývozu kapitálového tovaru (ďalej len „EPCGS“)
(24)
Vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné pripomienky týkajúce sa tohto systému, odôvodnenie 59 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzuje.
3.5. Systém jednotiek orientovaných na vývoz (ďalej len „EOUS“)
(25)
Predtým, ako sa budeme zaoberať viacerými pripomienkami spoločnosti zaradenej do vzorky, ktorá mala status jednotky zameranej na vývoz (ďalej len „EOU“), je potrebné pripomenúť, že základnou povinnosťou EOU, ako sa stanovuje v dokumente o politike zahraničného obchodu 2004 - 2009 a 2009 - 2014, je dosiahnutie čistých devízových príjmov (net foreign exchange, NFE), t. j. v referenčnom období (5 rokov) celková hodnota vývozu musí byť vyššia ako celková hodnota dovezeného tovaru. V zásade všetky podniky, ktoré sa zaviažu vyviezť celú svoju produkciu tovaru alebo služieb, môžu byť ustanovené v rámci EOUS.
(26)
Jednotky orientované na vývoz zasa majú nárok na viaceré úľavy uvedené v odôvodnení 66 dočasného nariadenia. Zo zákona sú podmienené výkonnosťou vývozu, a preto sa považujú za špecifické a podliehajúce vyrovnávacím opatreniam na základe článku 4 ods. 4 prvého pododseku písm. a) základného nariadenia. Vývozným cieľom EOU, ako je stanovené v kapitole 6.1 dokumentu o politike zahraničného obchodu 2009 - 2014, je conditio sine qua non na získanie subvencií.
(27)
Výnimky, ktoré EOU môže využívať, sú všetky stanovené zákonom v závislosti od vývoznej výkonnosti. EOUS sa nemôže považovať za prípustný systém vrátenia cla ani za systém náhradného vrátenia cla v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) základného nariadenia. Nevyhovuje prísnym pravidlám stanoveným v prílohe I [písmená h) a i)], v prílohe II (vymedzenie a pravidlá vrátenia cla) a v prílohe III (vymedzenie a pravidlá náhradného vrátenia cla) k základnému nariadeniu.
(28)
Okrem toho sa doteraz nepotvrdilo, že by indická vláda mala zavedený kontrolný systém alebo postup, ktorým by sa dalo overiť, či a v akom množstve sa vstupy, zaobstarané bez cla a/alebo bez dane, spotrebovali pri výrobe vyvážaného výrobku (oddiel II bod 4 prílohy II k základnému nariadeniu a v prípade systémov náhradného vrátenia cla oddiel II bod 2 prílohy III k základnému nariadeniu). Cieľom zavedeného kontrolného systému je monitorovať plnenie povinnosti dosiahnutia čistých devízových príjmov a nie spotrebu dovozu v súvislosti s výrobou vyvážaného tovaru.
(29)
Pokiaľ ide o stranu so statusom EOU, výhoda podlieha vyrovnávajúcim opatreniam, ak sú splnené tieto dve podmienky: i) neexistencia kontrolného systému a ii) uskutočnenie nadmerného odpočtu. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že je nevyhnutné, aby indická vláda preukázala, že zaviedla riadny kontrolný systém s cieľom určiť, ktoré vstupy boli vo výrobnom procese spotrebované a v akom rozsahu. Neexistencia riadneho kontrolného systému sa bude riešiť ďalej. Pokiaľ ide o otázku nadmerného odpočtu, je to relevantné iba v prípade, keď sa zistilo, že určitý systém, v tomto prípade EOUS, je systém vrátenia cla v dobrej viere, ktorý spĺňa požiadavky príloh I, II a III k základnému nariadeniu. Ako už bolo vysvetlené v odôvodnení 27, EOUS sa nemôže považovať za prípustný systém vrátenia cla ani za systém náhradného vrátenia cla v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bodu ii) základného nariadenia.
(30)
Strana ďalej zdôraznila, že systém EOU automaticky umožňuje bezcolný dovoz surovín na vývoz konečného tovaru. Strana tvrdila, že systém EOU je porovnateľný s osobitným colným režimom aktívny zošľachťovací styk, nie so systémom vrátenia cla. Tvrdila, že bez ohľadu na to, či je výsledok týchto dvoch systémov teoreticky ten istý (vývoz tovaru, ktorý bol vyrobený zo surovín, z ktorých nebolo vybrané dovozné clo), medzi týmito dvoma systémami existujú podstatné rozdiely. Na podporu svojho názoru strana tvrdila, že v rámci systému vrátenia cla má vývozca právo žiadať o vrátenie cla uloženého na suroviny, z ktorých bol vyrobený konečný tovar. V režime aktívny zošľachťovací styk je vývozca oslobodený od akéhokoľvek dovozného cla, zo zákona má však povinnosť zaplatiť clo za každý konečný tovar predaný na domácom trhu. Strana tvrdila, že v režime aktívny zošľachťovací styk nemôže dôjsť k nadmernému odpočtu.
(31)
K tomu je potrebné predovšetkým poznamenať, že iba v prípadoch, keď je zavedený kontrolný systém, ktorého cieľom je monitorovať spotrebu dovážaných výrobkov vo vzťahu k výrobe vyvážaného tovaru, je možné určiť, či došlo k nadmernej platbe. Pokiaľ ide o tvrdenie strany, že EOUS nie je systém vrátenia cla, je potrebné poznamenať, že poznámka pod čiarou č. 2 prílohy I k základnému nariadeniu jasne stanovuje, že na účely základného nariadenia „odpustenie alebo zrušenie“ zahŕňa úplné alebo čiastočné oslobodenie alebo odloženie dovozných daní. Malo by byť zrejmé, že základný koncept systémov vrátenia a náhrady cla alebo oslobodenia od cla je rovnaký, t. j. že dovozné clo na dovoz surovín buď netreba zaplatiť, alebo treba nahradiť pod podmienkou, že takéto suroviny sa používajú pri výrobe výrobkov, ktoré sa následne vyvezú. Nakoniec by malo byť zrejmé, že EOUS musí spĺňať požiadavky príloh I, II a III k základnému nariadeniu, aby bolo možné určiť, či ho možno považovať za systém vrátenia cla v dobrej viere.
(32)
Strana ďalej tvrdila, že EOU podlieha riadnemu kontrolnému systému a ďalším kontrolným opatreniam, pokiaľ ide o vývoz a domáci predaj. Tvrdila, že v tejto záležitosti nie je relevantná iba politika zahraničného obchodu a príručka postupov (Handbook of Procedure), ktorá stanovuje zákony a postupy. Takisto by sa malo prešetriť, či sú zavedené ďalšie indické zákony a iné právne predpisy, ktorými sa zriaďuje primeraný a účinný kontrolný systém. Na podporu svojho tvrdenia strana uviedla, že pokiaľ ide o dovoz, nákupy na domácom trhu, vývoz a domáci predaj, je povinná zo zákona v súlade s oddielom 6.10.1 príručky postupov viesť riadne účtovníctvo a ukladať digitálne podpísané štvrťročné a ročné správy o pokroku. Strana ďalej tvrdila, že v súlade s hlavným zákonom o spotrebnej dani (Central Excise Act) z roku 1944 je pri predaji na domácom trhu zo zákona povinné vystavovať daňový doklad, na ktorom sú jasne uvedené napríklad splatné dane. Podľa tohto zákona je strana povinná každý mesiac predkladať podrobné informácie o svojom predaji na domácom trhu. Podľa zákona o spoločnostiach (Companies Act) z roku 1956 a platných účtovných štandardov je strana zo zákona povinná vo svojich auditovaných účtovných závierkach poskytnúť podrobné informácie o dovoze a verejnom obstarávaní na domácom trhu, ako aj vývoze a predaji na domácom trhu.
(33)
V tejto súvislosti je nesporné, že tento zákon o spoločnostiach môže poskytnúť rámec na účtovné štandardy v Indii. Na stanovenie toho, či EOU podlieha vyrovnávajúcim opatreniam, je však podstatné, či indická vláda zaviedla systém, ktorý umožňuje potvrdiť, či a v akom rozsahu boli vstupy oslobodené od cla alebo daní spotrebované pri výrobe vyvážaného tovaru.
(34)
Požiadavky stanovené v hlavnom zákone o spotrebnej dani slúžia na úplne iný účel, t. j. na zabezpečenie toho, že sa pri predaji na domácom trhu v Indii zaplatia príslušné dane. Zákon nekontroluje bezcolne dovezené materiály, ani nekontroluje súvislosť medzi vstupmi oslobodenými od cla a výslednými výrobkami určenými na vývoz, čo by bolo potrebné na to, aby mohol byť systém považovaný za systém vrátenia cla.
(35)
Čo sa týka ďalších kontrolných krokov, ktoré sú zavedené, je potrebné pripomenúť, ako je uvedené v odôvodnení 69 dočasného nariadenia, že od EOU sa nikdy nevyžaduje, aby určovali vzájomný vzťah medzi každou dovezenou zásielkou s miestom určenia zodpovedajúceho výsledného výrobku. Iba takéto kontroly zásielok by však indickým orgánom poskytli dostatok informácií o konečnom mieste určenia vstupov, aby sa overilo, či oslobodenia od cla/dane z predaja neprevyšujú vstupy pre vývoznú produkciu.
(36)
Napriek starostlivému posúdeniu tvrdení predložených touto stranou sa potvrdilo, že indická vláda nemá zavedený žiadny účinný kontrolný systém ani postup, aby potvrdila, či a v akom rozsahu boli vstupy získané bez cla/dane z predaja spotrebované pri výrobe vyvážaného výrobku (oddiel II bod 4 prílohy II k základnému nariadeniu a v prípade systémov náhradného vrátenia cla oddiel II bod 2 prílohy III k základnému nariadeniu). Indická vláda navyše nevykonala ďalšie preskúmanie na základe skutočne použitých vstupných materiálov, aj keď toto by za normálnych okolností pri neexistencii účinného kontrolného systému bolo potrebné (oddiel II bod 5 prílohy II a oddiel II bod 3 prílohy III k základnému nariadeniu). Okrem toho indická vláda neposkytla žiadny dôkaz, ktorým by sa preukázalo, že nedošlo k nadmernému odpočtu.
(37)
Strana tvrdila, že pri výpočte subvencie Komisia mala zohľadniť clo zaplatené z predaja konečných výrobkov na domácom trhu. V reakcii na toto tvrdenie je potrebné poznamenať, že napriek tomu, že účelom zriadenia EOU je dosiahnuť čisté devízové príjmy, EOU môže časť svojej výroby predať na domácom trhu. V rámci EOUS sa bude tovar považovať za dovážaný tovar, hoci stačí zaplatiť iba preferenčnú colnú sadzbu vo výške 50 %. EOU z tohto hľadiska nie je v inej situácii ako ostatné spoločnosti, ktoré pôsobia na domácom trhu, t. j. za nakúpený tovar treba zaplatiť platné clo/dane. V tejto súvislosti by malo byť jasné, že rozhodnutie indickej vlády uložiť daň za tovar určený na spotrebu na domácom trhu neznamená, že oslobodenie EOU od dovozného cla a náhrada dane z predaja nie je výhodou vo vzťahu k vývoznému predaju príslušného výrobku. Okrem toho predaj na domácom trhu nemá žiadny vplyv na všeobecnejšie posúdenie toho, či existuje primeraný kontrolný systém.
(38)
Strana takisto tvrdila, že Komisia pri výpočte výšky subvencie používa zlý menovateľ. Tvrdila, že správny menovateľ je obrat z celkového predaja a nie obrat z vývozného predaja. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. V súlade s článkom 7 ods. 2 základného nariadenia sa výška subvencie (čitateľ) vypočítaná v rámci systému rozložila na celkový vývozný obrat počas OP ako vhodný menovateľ, pretože subvencia závisí od výkonnosti vývozu. Skutočnosť, že EOU môže predať časť svojej výroby na domácom trhu, nemení nič na tom, že jasným cieľom EOUS je vývoz.
(39)
A nakoniec strana tvrdila, že výhoda, ktorú získava spoločnosť, by sa mala rovnať nákladom na úver, ktorých sa indická vláda vzdala v období od dovozu surovín do vývozu hotových tyčí z nehrdzavejúcej ocele z Indie. Na podporu tohto tvrdenia sa strana odvolala na nedávne predbežné zistenie ministerstva obchodu USA v rámci antisubvenčného preskúmania nového odosielateľa, keď bolo nezaplatené clo považované za bezúročnú pôžičku poskytnutú spoločnosti v čase dovozu. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že Komisia nie je viazaná žiadnou metodikou výpočtu použitou ministerstvom obchodu USA, ale ustanoveniami základného nariadenia. V tomto prípade je použitá metodika výpočtu vysvetlená v odôvodneniach 75 a 76 dočasného nariadenia. V každom prípade by toto tvrdenie bolo relevantné iba vtedy, ak by clo bolo iba odložené (poznámka pod čiarou č. 3 prílohy I k základnému nariadeniu) a nešlo by o oslobodenie od cla, ako je tomu v tomto prípade.
(40)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa týmto potvrdzujú odôvodnenia 60 až 77 dočasného nariadenia.
3.6. Systém vývozných úverov (ďalej len „ECS“)
(41)
Jedna strana priznala, že na svoj vývoz dostala preferenčný úver, tvrdila však, že sadzba úveru bola značne vyššia ako bežné sadzby úverov v EÚ, a preto by sa tento úver nemal považovať za výhodu.
(42)
V reakcii na to je potrebné poznamenať, že výška subvencie sa vypočítala na základe rozdielu medzi úrokmi zaplatenými za vývozné úvery a sumou, ktorá by bola splatná za bežné komerčné úvery využívané príslušnou spoločnosťou v Indii. V tomto prípade sa na výpočet výšky subvencie použila domáca referenčná hodnota. Toto tvrdenie sa preto zamieta.
(43)
Vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné pripomienky týkajúce sa tohto systému, odôvodnenia 78 až 86 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
3.7. Výška subvencií podliehajúcich vyrovnávacím opatreniam
(44)
Výška subvencií podliehajúcich vyrovnávacím opatreniam v súlade s ustanoveniami základného nariadenia, vyjadrená ad valorem, predstavuje 3,3 % až 4,3 %. Keďže táto výška je rovnaká ako úroveň stanovená v odôvodnení 87 dočasného nariadenia, toto odôvodnenie sa preto potvrdzuje.
SYSTÉM→
DEPBS (3)
AAS (3)
EOU (3)
ECS (3)
Spolu
SPOLOČNOSŤ
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus group
2,6 % až 3,4 %
0 až 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
Metodika stanovenia subvenčného rozpätia pre spolupracujúce spoločnosti, ktoré neboli zaradené do vzorky, bola uvedená v odôvodnení 88 dočasného nariadenia. V súlade s článkom 15 ods. 3 základného nariadenia výška subvenčného rozpätia pre spolupracujúce spoločnosti, ktoré nie sú zaradené do vzorky, vypočítaná na základe váženého priemeru subvenčného rozpätia stanoveného pre spolupracujúce spoločnosti vo vzorke, predstavuje 4,0 %. Odôvodnenie 88 dočasného nariadenia sa teda potvrdzuje.
(46)
Základ na stanovenie subvenčného rozpätia pre celú krajinu bol stanovený v odôvodnení 89 dočasného nariadenia. Keďže v tejto súvislosti neboli predložené žiadne ďalšie pripomienky, potvrdzuje sa týmto odôvodnenie 89 dočasného nariadenia.
4. VÝROBNÉ ODVETVIE ÚNIE
(47)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa výrobného odvetvia Únie, odôvodnenia 90 až 93 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
5. UJMA
(48)
Vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné pripomienky týkajúce sa ujmy, odôvodnenia 94 až 122 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
6. PRÍČINNÁ SÚVISLOSŤ
(49)
Vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné pripomienky týkajúce sa príčinnej súvislosti, odôvodnenia 123 až 136 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
7. ZÁUJEM ÚNIE
(50)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne pripomienky týkajúce sa záujmu Únie, závery uvedené v odôvodneniach 137 až 148 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
8. KONEČNÉ VYROVNÁVACIE OPATRENIA
8.1. Úroveň odstránenia ujmy
(51)
Jedna strana tvrdila, že priemerné ziskové rozpätie pred zdanením vo výške 9,5 %, ktoré vychádzalo zo situácie v roku 2007 a využívalo sa na výpočet cien nespôsobujúcich ujmu s cieľom stanoviť rozpätie ujmy, nie je reprezentatívne pre dlhodobé priemerné ziskové rozpätie pred zdanením v prípade výrobného odvetvia. Strana tvrdila, že referenčný rok na výpočet zisku bol výnimočným rokom a že roky 2005 a 2006 by boli reprezentatívnejšie, keďže išlo o obvyklé hospodárske roky, v ktorých sa ziskové rozpätie pohybovalo medzi 4 až 6 %.
(52)
Cieľový zisk použitý v predbežnej fáze bol založený na váženom priemere ziskového rozpätia, ktoré výrobcovia z Únie zaradení do vzorky realizovali v roku 2007. Tento rok sa považoval za najreprezentatívnejší rok, keď výrobcovia z Únie netrpeli subvencovaním spôsobujúcim ujmu. Táto pripomienka sa preto zamieta a ziskové rozpätie použité v predbežnej fáze sa týmto potvrdzuje.
(53)
Vzhľadom na to, že neboli predložené žiadne ďalšie pripomienky týkajúce sa úrovne odstránenia ujmy, týmto sa potvrdzujú odôvodnenia 149 až 153 dočasného nariadenia.
8.2. Záver o úrovni odstránenia ujmy
(54)
Metodika použitá v dočasnom nariadení sa týmto potvrdzuje.
8.3. Úroveň cla
(55)
Na základe uvedených skutočností a v súlade s článkom 15 ods. 1 základného nariadenia by malo byť konečné vyrovnávacie clo uložené na úrovni dostatočnej na odstránenie ujmy spôsobenej subvencovaným dovozom bez toho, aby sa prekročilo zistené subvenčné rozpätie.
(56)
Na základe uvedeného sa sadzby vyrovnávacieho cla stanovili porovnaním rozpätí odstránenia ujmy a subvenčných rozpätí. V dôsledku toho je navrhované vyrovnávacie clo takéto:
Spoločnosť
Subvenčné rozpätie
Rozpätie ujmy
Sadzba vyrovnávacieho cla
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus group
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Spolupracujúce spoločnosti nezaradené do vzorky
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Všetky ostatné spoločnosti
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Sadzby vyrovnávacieho cla pre jednotlivé spoločnosti uvedené v tomto nariadení boli stanovené na základe zistení tohto prešetrovania. Zohľadňujú preto situáciu zistenú počas tohto prešetrovania, pokiaľ ide o tieto spoločnosti. Tieto colné sadzby (na rozdiel od celoštátneho cla platného pre „všetky ostatné spoločnosti“) sa teda dajú uplatňovať výlučne pri dovoze výrobkov s pôvodom v Indii, ktoré vyrábajú dané spoločnosti, t. j. uvedené konkrétne právnické osoby. Na dovážané výrobky vyrábané akoukoľvek inou spoločnosťou, ktorá sa osobitne neuvádza v normatívnej časti tohto nariadenia, vrátane subjektov prepojených s týmito osobitne uvedenými spoločnosťami, sa nevzťahujú tieto sadzby a podliehajú colnej sadzbe uplatniteľnej na „všetky ostatné spoločnosti“.
(58)
Každú žiadosť o uplatňovanie sadzieb vyrovnávacieho cla pre jednotlivé spoločnosti (napr. po zmene názvu subjektu alebo po zriadení nových výrobných alebo predajných subjektov) je potrebné bezodkladne adresovať Komisii (5) spolu so všetkými náležitými informáciami, najmä pokiaľ ide o všetky zmeny v činnosti spoločnosti, ktoré súvisia s výrobou, domácim predajom a predajom na vývoz, napr. v súvislosti so zmenou názvu alebo so zmenou výrobných alebo predajných subjektov. Ak je to vhodné, vykoná sa zodpovedajúca zmena a doplnenie tohto nariadenia a aktualizácia zoznamu spoločností, ktoré využívajú výhody individuálnych colných sadzieb.
8.4. Konečný výber dočasného cla
(59)
Vzhľadom na rozsah zisteného subvenčného rozpätia a vzhľadom na úroveň ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie sa považuje za potrebné, aby sa s konečnou platnosťou vybrali sumy zabezpečené prostredníctvom dočasného vyrovnávacieho cla uloženého dočasným nariadením,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Týmto sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz tyčí a prútov z nehrdzavejúcej ocele, po tvarovaní za studena alebo dokončení za studena už ďalej neupravených, iných ako tyče a prúty s kruhovým prierezom s priemerom 80 mm alebo väčším, v súčasnosti zaradených pod kódy KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89 a s pôvodom v Indii.
2. Sadzba konečného vyrovnávacieho cla uplatniteľná na čistú franko cenu na hranici Únie pred preclením je pre výrobok opísaný v odseku 1 a vyrábaný uvedenými spoločnosťami takáto:
Spoločnosť
Clo (%)
Doplnkový kód TARIC
Chandan Steel Ltd., Bombaj
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj;
Precision Metals, Bombaj;
Hindustan Inox Ltd., Bombaj;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane
4,3
B004
Spoločnosti uvedené v prílohe
4,0
B005
Všetky ostatné spoločnosti
4,3
B999
3. Ak nie je stanovené inak, uplatňujú sa platné ustanovenia týkajúce sa cla.
Článok 2
Sumy zabezpečené prostredníctvom dočasného vyrovnávacieho cla uloženého podľa nariadenia (EÚ) č. 1261/2010 na tyče a prúty z nehrdzavejúcej ocele, po tvarovaní za studena alebo dokončení za studena už ďalej neupravené, iné ako tyče a prúty s kruhovým prierezom s priemerom 80 mm alebo väčším, v súčasnosti zaradené pod kódy KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89 a s pôvodom v Indii sa vyberajú s konečnou platnosťou.
Článok 3
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 19. apríla 2011